GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ארבל אסטרחן: להבהיר שאין פה איזה שהיא הסמכה מפורשת.
ארבל אסטרחן: עכשיו אנחנו יכולים להמשיך לסעיף 19, הפרק השלישי, הקריאה השנייה והשלישית.
ארבל אסטרחן: הפרק הקודם היה הכנה לקריאה שנייה ושלישית ועכשיו הקריאה השנייה והשלישית במליאה.
ארבל אסטרחן: פה אמרנו, כזכור, שמזכיר הכנסת מניח את ההצעה על השולחן.
ארבל אסטרחן: הקריאה תתחיל למחרת.
ארבל אסטרחן: זה מקום, למשל, שיש כאן הערה, אלא אם ועדת הכנסת החליטה על קיצור התקופה לפי בקשה של הוועדה שהכינה את הצעת החוק, או של הממשלה.
ארבל אסטרחן: פה למשל מוצע שמי שיעביר את הבקשה הזאת זה מזכיר הממשלה.
ארבל אסטרחן: סעיף 20 הוא מה שהיום מופיע ב-124, אפשרות של ועדה לחדש את הדיונים בהצעת חוק אחרי שההצעה הונחה וכל עוד לא החלו בקריאה השנייה.
ארבל אסטרחן: פה, בסעיף קטן (ב) הובהר שאחרי שהוועדה מחדשת את הדיונים, מסיימת אותם, מביאה נוסח חדש שאליו יצורפו הסתייגויות ובקשות דיבור, לרבות הסתייגויות ובקשות שהתבקשו לפני שהדיון חודש, ככל שהן מתאימות.
ארבל אסטרחן: זאת אומרת מה שהוגש לפני שהוועדה משכה את זה נשאר ולא צריך להגיש מחדש.
דורית ואג: צריך לבדוק אם זה מתאים לנוסח החדש.
ארבל אסטרחן: סעיף 21.
ארבל אסטרחן: פה היתה הערה שסוכם בזמנו שנדבר עליה שוב.
ארבל אסטרחן: הקריאה השנייה נפתחת בהנמקה של יושב ראש הוועדה וכזכור יושב ראש הוועדה זה יכול להיות גם חבר ועדה שהוא הסמיך, עכשיו הנמקת ההסתייגויות.
ארבל אסטרחן: מה שדובר כאן זה שכל מסתייג מנמק חמש דקות, ואז דובר על כך שההסתייגויות ינומקו לגבי כל סעיף בנפרד, לפי הסדר שבו נרשמו בנוסח, ונשארו כאן שתי שאלות פתוחות; אחת, האם לאפשר בכל זאת לעשות מה שהיום קורה בפועל, שחבר כנסת מנמק את כל ההסתייגויות שלו לחוק.
ארבל אסטרחן: אני חושבת שזה מאוד הגיוני, אבל זה נשאר כאן פתוח.
יריב לוין: על זה יש הסכמה.
אברהם מיכאלי: הכל בזמן מוגבל או שכל הסתייגות חמש דקות?
ארבל אסטרחן: לא, כל הסתייגות חמש דקות, זה מה שקבעו, אבל יש חמישה סעיפים וחבר כנסת הגיש הסתייגות---
דורית ואג: אם יש עשרה מסתייגים ושישה מסכימים, העשירי, גם אם הוא לא מסכים, זה לא יעזור לו.
ארבל אסטרחן: אם יש בחוק חמישה סעיפים והוא הגיש הסתייגות לסעיף 1, 2 ו-5.
ארבל אסטרחן: יש לו 15 דקות על זה, אין ספק, עכשיו השאלה היא האם הוא צריך לעלות פעם אחת כשמנמקים סעיף 1, לעלות פעם שנייה כשמנמקים סעיף 2, לעלות כשמנמקים את סעיף 3, או שהוא יכול בפעם אחת.
ארבל אסטרחן: אז השאלה האם רוצים שהכלל יהיה שזה מרוכז, או ש---
רונית יעקבי חייקין: לא, מה פתאום.
רונית יעקבי חייקין: תארי לעצמך למשל אחד עולה ומדבר 60 דקות, השני ידבר 50 דקות.
ארבל אסטרחן: לא, כשיש סדרי דיון מיוחדים, הכללים---
רונית יעקבי חייקין: לא, אני לא מדברת על תקציב.
ארבל אסטרחן: היום אנחנו יודעים שבפועל מה שקורה הוא שחבר כנסת מנמק את כל הסתייגויותיו ביחד.
ארבל אסטרחן: השאלה אם רוצים לסטות מזה.
רונית יעקבי חייקין: תלוי מתי.
דורית ואג: ב-90% מהמקרים בטח.
ירדנה מלר הורוביץ: רונית, גם כשאין הסדר, אנחנו שואלים, לא בחוקים הגדולים גדולים, אבל בחוקים ה...
ירדנה מלר הורוביץ: אנחנו שואלים 'אתה רוצה לנמק את כולם ביחד?'
רונית יעקבי חייקין: זאת אומרת, שלא אחד יגנוב את הבמה, ידבר 60 דקות והשני 50 דקות.
רונית יעקבי חייקין: .. את יודעת על מה אני מדברת.
קריאה: נשאיר את שתי האופציות.
רונית יעקבי חייקין: כן, זה לא טוב?
ירדנה מלר הורוביץ: תשאירי את האופציה שאפשר.
ארבל אסטרחן: אז מי יחליט?
אברהם מיכאלי: ההיגיון אומר שאם יש נושא אחד שפחות או יותר...
אברהם מיכאלי: נושא אחד באותו חוק, שהוא ירכז את הכל ביחד.
ארבל אסטרחן: אי אפשר לדעת.
רונית יעקבי חייקין: מה פתאום?
רונית יעקבי חייקין: זה לא טוב לאופוזיציה.
דורית ואג: מה הבעיה לתת כך או כך, כל אחד מה שהוא רוצה?
תמר כנפו: נכון, כמו שהיה המצב, להשאיר גם את האפשרות הזאת וגם את האפשרות הזאת, כשהם מגיעים להסכמה, כמו שקיים היום.
תמר כנפו: כשזה חוקים קטנים, אז... שתי האפשרויות.
ארבל אסטרחן: היום חבר הכנסת עולה ומנמק את הסתייגויותיו, הוא לא עולה כמה פעמים.
יריב לוין: לא, אין ויכוח ששתי האפשרויות יהיו ואין ויכוח שזה עניין של כל אחד מה הוא מסכים, השאלה רק מה אנחנו קובעים כבררת המחדל.
יריב לוין: האם אנחנו באים ואומרים, מי שרוצה לעשות בנפרד, יצטרך לבוא להגיד 'אני מבקש בנפרד', כדי שיפצלו לו את זה, או שהוא יצטרך לבואו להגיד 'אני מבקש ביחד', כדי שיאחדו לו את זה.
ארבל אסטרחן: כאן צריך להיות מה שנוהג.
סהר פינטו: אם בררת המחדל היא אחד, אז מה סדר הדוברים?
סהר פינטו: לפי מה אתה מחליט מי הראשון?
סהר פינטו: הראשון שרץ והגיש את ההסתייגות?
תמר כנפו: לפי רישום ההסתייגויות.
סהר פינטו: הראשון שהגיש את ההסתייגות הראשונה?
סהר פינטו: ואז אם הוא יגיש עוד 100 הסתייגויות?
רונית יעקבי חייקין: הוא ידבר 500 דקות.
קריאה: בדיוק, והבא בתור יעלה ב-10 בלילה.
סהר פינטו: בדיוק, והבא בתור יעלה ב-10 בלילה.
ארבל אסטרחן: אבל ככה עובדת הכנסת.
יריב לוין: אז הוא יגיש 50 הסתייגויות חילופיות לסעיף הראשון.
יריב לוין: אין בעיה, אם הוא רוצה להשתלט על הבמה.
יריב לוין: זה פשוט, זה לא סיפור מסובך.
סהר פינטו: זה צריך להיות בנפרד, עם אפשרות לחבר.
סהר פינטו: היושב ראש, בהסכמת המסתייג.
תמר כנפו: תכל'ס בחוקים הגדולים, הבעייתיים יש הסדרים.
ארבל אסטרחן: אז היושב ראש יגיד 'עכשיו מנמקים את ההסתייגויות לסעיף 1' ויקרא לכל המסתייגים לסעיף 1.
ארבל אסטרחן: 'עכשיו מנמקים את ההסתייגויות לסעיף 2'---
יריב לוין: בפועל זה לא עובד כך.
תמר כנפו: בפועל זה עבד כך והצבענו אחרי כל סעיף וסעיף.
תמר כנפו: בפועל ככה זה היה.
דורית ואג: אבל כבר שנים זה לא כך.
תמר כנפו: בסדר, אבל אני אומרת שבפועל ככה זה היה.
תמר כנפו: נימקו והצביעו.
סהר פינטו: וזה היה טוב יותר.
תמר כנפו: נכון וככה הצליחו להעביר דברים.
סהר פינטו: היה דיון ענייני.
אברהם מיכאלי: אין לי בעיה שזה יישאר כאופציה, אלא אם כן הוא הסכים---
ארבל אסטרחן: אבל זה לא רק הוא, זה כל המסתייגים, כי אם הוא עולה כל פעם, אז גם האחרים יעלו כל פעם.
סהר פינטו: לא, אז תעשי את היושב ראש שהוא סוג של בקרה לעניין, בהסכמת המסתייג.
סהר פינטו: כמו שיש היום, בלי יושב ראש הוועדה.
תמר כנפו: בסדר, זה בדרך כלל ועדת השרים---
סהר פינטו: ואז את משאירה שיקול דעת למישהו שהוא---
אייל זנדברג: ההחלטה שלו להסתייג במרוכז משפיעה על המסתייג הבא שצריך לנאום ב-3 בלילה.
אייל זנדברג: צריך לתת כוח, נדמה לי, לפי מה שאתם מתארים פה את הבעיה, למסתייג האחר להתנגד לניצול הזכות הזאת.
רונית יעקבי חייקין: בוודאי, צריך לשמור על המיעוט.
דורית ואג: מה שאומרת רונית, זה אם לא כולם הסכימו במרוכז, לא יהיה במרוכז.
דורית ואג: זה מה שהיא אומרת.
רונית יעקבי חייקין: ב-99% הם מסכימים במרוכז.
איל זנדברג: הם לא יתנגדו, כי יצטרכו להתנגד לזה, כי מבחינת היעילות יותר נוח לדבר במרוכז.
איל זנדברג: בררת המחדל צריכה להשיג יעילות, עם זכות להתנגד.
איל זנדברג: אם מסתייג אחד לא רוצה שיהיה ככה, אז לא יהיה ככה, אבל הוא יצטרך לבוא ולהגיד שהוא לא רוצה, אחרת השתיקה שלו גורמת לחוסר יעילות.
רונית יעקבי חייקין: אני אומרת להשאיר את זה לפי הסדר שפה נרשמו בנוסח שהונח על השולחן, ויש גם אופציה לנמק את זה במרוכז.
רונית יעקבי חייקין: זאת תהיה האופציה השנייה.
ארבל אסטרחן: זאת אומרת הכלל יהיה שבכל חוק היושב ראש יגיד 'עכשיו מנמקים את ההסתייגות של סעיף 1'.
רונית יעקבי חייקין: הכלל הזה לא עובד, ב-99% הוא לא עובד.
ארבל אסטרחן: זה לא קיים ככה היום.
תמר כנפו: כי יש הסכמות בין קואליציה ואופוזיציה בפועל.
ארבל אסטרחן: היום כל מסתייג מנמק את כל הסתייגויותיו.
ארבל אסטרחן: לא כשיש סדרי דיון מיוחדים או הסכמות---
תמר כנפו: לא צריך סדרי דיון מיוחדים.
ארבל אסטרחן: עולה איזה שהוא חוק רגיל, לא חוק מיוחד, לא שום דבר, כל מסתייג מנמק את כל הסתייגויותיו---
דורית ואג: זה בתנאי שחבר הכנסת אלקין בא ועשה עבודה קודם.
ארבל אסטרחן: אף אחד לא עשה שום עבודה ואף אחד לא מבקש כלום---
רונית יעקבי חייקין: אנחנו מדברים על הבעייתיים.
תמר כנפו: למה את הולכת לבעייתיים, הרי אין הסכמות.
ארבל אסטרחן: אף אחד לא עושה כלום, כל אחד מנמק את כל ההסתייגויות.
רונית יעקבי חייקין: לא נכון, אלקין עושה עבודה---
ארבל אסטרחן: אם יש למישהו שתי הסתייגויות, היושב ראש אומר לו 'יש לך עשר דקות'.
ארבל אסטרחן: ככה זה.
אייל זנדברג: רונית, זה מפריע לכם אם יש אפשרות שמישהו מהמסתייגים יבקש 'אני מתנגד לכלל הזה'?
רונית יעקבי חייקין: אני רוצה לשמור על דעת המיעוט.
רונית יעקבי חייקין: אני רוצה שזה יהיה בסדר הזה.
רונית יעקבי חייקין: וכבר אני אומרת לכם שב-99% זה עובד כמו שירדנה אומרת.
אייל זנדברג: אני לא הבנתי מה הכלל שאת מציעה פרקטית.
רונית יעקבי חייקין: שזה יהיה לפי הסדר.
אייל זנדברג: מה הכלל?
אייל זנדברג: מתי זה לא יהיה סעיף סעיף?
דורית ואג: בהסכמת כל המסתייגים.
יריב לוין: לא, אבל אני אגיד לך, רונית, מה תהיה הבעיה בהצעה שלך.
יריב לוין: הרי אם יהיו נניח 8 מסתייגים, אנחנו נמצאים באולם, מתחיל הדיון, מסתייג מספר 7 איננו באותו רגע שם, יבוא היושב ראש ויגיד 'תראו, אני מציע שכשכולם ידברו, כל אחד במרוכז', צריך את הסכמת כולם, לפי שיטתך, השביעי איננו, באותו רגע אין דרך להגיע להסכמה.
תמר כנפו: לא, אם הוא לא נמצא, אין הסתייגויות.
יריב לוין: לא, הוא יכול היה להיכנס אחרי שלוש דקות.
אייל זנדברג: אבל הוא גם לא מנמק והוא גם לא מצביע.
תמר כנפו: הוא לא מנמק כי הוא לא נמצא.
אברהם מיכאלי: לא, הוא יגיע בתורו.
יריב לוין: ואם הוא מגיע בתורו?
יריב לוין: הוא אומר 'אני שביעי, אני אכנס עוד עשר דקות'.
ירדנה מלר הורוביץ: בשביל זה יש מנהלי סיעות שיבואו ויקראו לכם.
יריב לוין: לא, מה זה יבואו ויקראו?
אברהם מיכאלי: יריב, אני מציע, אל תשנו כלום, תשאיר אותו דבר, הסכמות יש?
אברהם מיכאלי: יש, אין?
דורית ואג: לא, אבל הוא צודק, מה שאייל אומר יפתור לה את הבעיה, כי אם יהיה כתוב שהאופציה הראשונה, כמו שאמרנו, סעיף סעיף, האופציה השנייה הכל ביחד, אלא אם כן התנגד אחד המסתייגים, ואז אם הוא לא באולם, להתנגד, אז זו בעיה שלו.
אייל זנדברג: אם זה חשוב לו, הוא יתנגד.
אייל זנדברג: בררת המחדל תהיה לפי היעילות---
יריב לוין: אין דרך פרקטית אחרת.
יריב לוין: אחרת זה יעבור לכלל של אחד אחד, כי אנשים לא יהיו ואי אפשר יהיה לקבל הסכמה מכולם.
יריב לוין: צריך שמישהו יהיה שם כדי להגיד 'אני מבקש שזה יהיה אחד אחד'.
יריב לוין: באותו רגע הוא מקבל את זה, אבל אם הוא לא נמצא שם, לא יעבוד העניין.
ירדנה מלר הורוביץ: אתה אומר 'ינמקו', אבל אם רוצים לעשות מקבץ של הסתייגויות, אפשר.
ארבל אסטרחן: זה לא מה שקורה בפרקטיקה.
ארבל אסטרחן: בפרקטיקה יושב ראש הכנסת רואה שיש לחבר כנסת שתי הסתייגויות, הוא אומר לו 'יש לך עשר דקות'.
יריב לוין: כן, אבל הוא לא שואל את הסכמת האחרים.
דורית ואג: המתנגד הרי יכול מראש להודיע למזכירת הכנסת, 'תדעי לך, בחוק הזה אני מתנגד להצגה מרוכזת של ההסתייגויות'.
ירדנה מלר הורוביץ: הם אומרים את זה, הם אומרים לנו.
יריב לוין: אין בעיה, הנקודה היא לא הסכמת המסתייג עצמו לזה, הכשל פה הוא במקום שמישהו רוצה להתנגד, אז הוא צריך להגיד את זה, כי אחרת נצטרך לחפש אותו כדי לקבל את הסכמתו.
יריב לוין: זה לא יעבוד.
בועז רבל: מה שאייל מציע, הפתרון הוא פתרון הגיוני.
יריב לוין: הכי נכון.
יריב לוין: הוא היחיד שיכול לעבוד פרקטית.
יריב לוין: אין בררה, זה עניין טכני.
קריאה: רק המתנגד צריך להגיד?
סהר פינטו: לדעתי זה הרבה יותר פרקטי.
סהר פינטו: האפשרות להביא את כולם להסכים---
יריב לוין: היא לא מעשית.
סהר פינטו: ואז אנחנו נמצא את עצמנו שגם במצב שאנחנו רוצים להסכים---
יריב לוין: ולא מוצאים את האנשים כדי להביא אותם להסכים.
רונית יעקבי חייקין: אם אתה לא מוצא אותו, אז אתה לא צריך אותו.
אברהם מיכאלי: הוא יודע שהתור שלו עוד חצי שעה.
דורית ואג: לך זה טוב, זה נותן לך אופציה לפני שהתחילו במליאה כבר להודיע שאתם מתנגדים ל---
יריב לוין: רונית, זה הרבה יותר טוב.
סהר פינטו: רונית, ברגע שאחד מודיע וזה פותח את זה, אז---
רונית יעקבי חייקין: סהר, אני סומכת עליכם.
דורית ואג: אנחנו מקווים שלא תעשו את זה הרבה, כי אנחנו לא אוהבים ש---
סהר פינטו: שבררת המחדל היא במרוכז אלא אם אחד המסתייגים מתנגד.
ארבל אסטרחן: זאת אומרת מספיק שאחד המסתייגים יבקש.
ארבל אסטרחן: הוא צריך להגיד את זה לפני תחילת הנמקת ההסתייגויות, נכון?
ארבל אסטרחן: הוא לא יכול להגיד את זה באמצע.
בועז רבל: ברור.
רונית יעקבי חייקין: אם התחילו כבר במרוכז, אז מה?
ארבל אסטרחן: עוד פעם אני אחזור על זה.
ארבל אסטרחן: הנמקת ההסתייגויות תהיה במרוכז לכל מסתייג, אלא אם כן אחד המסתייגים הודיע לפני תחילת הנמקת ההסתייגויות---
רונית יעקבי חייקין: את מורידה לפי סעיף סעיף?
רונית יעקבי חייקין: לא הבנתי.
ארבל אסטרחן: זה מה שכרגע סהר אמר.
ארבל אסטרחן: אז תחליטו.
דורית ואג: לא, הם רוצים שתחלקי את זה לשתיים; אופציה ראשונה סעיף-סעיף, אופציה שנייה במרוכז, אלא אם אחד הנציגים התנגד.
ארבל אסטרחן: מה זה אופציה שנייה?
ארבל אסטרחן: מי מחליט בין שתי האופציות?
ארבל אסטרחן: אי אפשר שתי אופציות, צריך אחת---
יריב לוין: רבותיי, הסדר יהיה כזה; אנחנו נכתוב ככה, כדי לפתור את הוויכוח הזה, שהסתייגויות ינומקו לפי הסדר שנרשמו, או במרוכז.
יריב לוין: יהיו שתי אפשרויות.
יריב לוין: קודם כל נגדיר שישנן שתי אפשרויות לעניין הזה.
יריב לוין: הצעד השני יהיה לבוא ולומר שביקש חבר כנסת שההסתייגויות ינומקו בנפרד, בקשתו תחייב את כולם והעניין ינומק בנפרד.
יריב לוין: לא היתה בקשה כזאת, יראו את האנשים כמסכימים שההסתייגויות ינומקו במרוכז.
רונית יעקבי חייקין: אז קודם כל לפי הסדר.
תמר כנפו: לפי סדר זה סדר.
ארבל אסטרחן: היא אומרת הפוך ממה שאתה אומר.
ארבל אסטרחן: אתה אומר ש---
יריב לוין: אני אומר עוד פעם, השורה התחתונה תהיה שכדי להפעיל את הלפי סדר, מישהו צריך לקום ולהגיד 'אני מבקש שזה יופעל', כי אם הוא לא יגיד את זה, אז הכלל יהיה שמאחדים.
יריב לוין: כי אחרת נצטרך כל פעם הסכמה של כולם לאחד.
יריב לוין: לא נגמור עם זה.
ארבל אסטרחן: מישהו זה מסתייג, לא חבר כנסת אחר.
יריב לוין: המסתייגים, ודאי, זה ברור.
ירדנה מלר הורביץ: יש לי שאלה, יש הצעת חוק שהיא עם הרבה הסתייגויות, ולא תקציב, והגיעו להסכמה בין קואליציה ואופוזיציה על נימוק מרוכז ובאה סיעה מהאופוזיציה, ואני מדברת על דברים שהיו, ואומרת, 'סליחה, נורא נחמד מה שזה...
ירדנה מלר הורביץ: אבל אנחנו צד בעניין הזה, לא מקובל עלינו', מה אני עושה?
ארבל אסטרחן: סעיף-סעיף.
יריב לוין: זכותם, אז זה יהיה סעיף-סעיף.
ארבל אסטרחן: עוד פעם, הכלל יהיה שההסתייגויות ינומקו.
ארבל אסטרחן: כל חבר כנסת שיגיש הסתייגות ינמק את ההסתייגויות שלו במרוכז, אבל אם ביקש זאת אחד המסתייגים, תהיה הסתייגות נפרדת לכל סעיף.
דורית ואג: הנמקה לפי סעיפים.
יריב לוין: כן, אחרת מה?
יריב לוין: אם לא יבוא לפחות חבר הכנסת המסתייג בפתח הזה, יודיע מראש בכתב ויגיד 'אני מבקש שזה יהיה סעיף-סעיף', התוצאה תהיה שאני אצטרך לחפש את ההסכמה של כולם כדי לנמק במרוכז.
יריב לוין: זה לא הגיוני, רונית.
יריב לוין: זה לא מעשי גם לך, אף אחד לא יכול לעבוד ככה.
יריב לוין: את יודעת שבחוק הזה את רוצה שזה יהיה סעיף-סעיף?
יריב לוין: תכניסי הודעה בחמישה לארבע שאת מבקשת סעיף-סעיף ונגמר הסיפור, או דקה לפני שמתחיל הדיון בסעיף הזה בסדר היום.
יריב לוין: אבל אם יהיה מצב של 8 מסתייגים, כולם מסכימים, רק מסתייג מספר 7 נמצא שותה קפה מאחורי המליאה, מה נעשה אז?
דורית ואג: לא, הוא לא נמצא.
דורית ואג: שותה קפה מאחורי המליאה זה לא בעיה למצוא.
רונית יעקבי חייקין: יש בשביל זה מנהל סיעה, תפסיקו.
רונית יעקבי חייקין: זה התפקיד שלנו, מה זה נמצא מאחורי המליאה?
רונית יעקבי חייקין: אם יש חברי כנסת שצריכים לדבר, אני קוראת להם, מושכת אותם באוזניים.
יריב לוין: ואם לא הצלחת לקרוא לו?
רונית יעקבי חייקין: אין לא הצלחתי, מה זה לא הצלחתי?
רונית יעקבי חייקין: היו"ר יריב לוין: לך יש 3, מה הם יעשו עם 28?
רונית יעקבי חייקין: וכשהיו לי 12, לא עשיתי את זה?
יריב לוין: רונית, זה לא הגיוני.
דורית ואג: רונית, הניסוח הזה משאיר לך אופציה לבקש בנפרד.
יריב לוין: ויש לי עוד שאלה, זה הגיוני ב---
רונית יעקבי חייקין: לא, אני לא רוצה שרוני בראון יעלה וידבר 50 דקות.
יריב לוין: אבל זה תלוי בך, מה הבעיה?
יריב לוין: תסלחי לי, זה לא הגיוני, זו סתם התעקשות.
רונית יעקבי חייקין: זה עבד עד היום ככה.
יריב לוין: לא, זה לא עובד עד היום ככה.
דורית ואג: בפרקטיקה זה כן היה.
רונית יעקבי חייקין: זה שאלקין עושה הסכמות, זה משהו אחר.
רונית יעקבי חייקין: עד היום זה ככה רשום.
יריב לוין: אבל זה לא מבוצע בפועל.
תמר כנפו: על הסדר הוא מסכים איתך, הסדר זה לפי המסתייגים.
תמר כנפו: הסדר לא משתנה.
יריב לוין: הסדר הוא לפי המסתייגים, אבל כדי להפעיל את זה---
רונית יעקבי חייקין: אבל אני לא רוצה שאחד שיש לו 100 ידבר 500 דקות.
רונית יעקבי חייקין: תמי, אנחנו מדברים על החוקים שהם בעייתיים ואז---
יריב לוין: אז תבואי ותודיעי 'אני מבקשת להפעיל את הזה.
יריב לוין: מספיק מסתייג אחד, יש 60 חברי כנסת שהסתייגו, מספיק אחד שיגיד 'אני מבקש לפי סדר', בזה זה נגמר.
יריב לוין: את יודעת איזו עוצמה זאת?
סהר פינטו: באמת זה יותר מדי כוח בידי חבר כנסת.
ארבל אסטרחן: מספיק שאחד אומר ואף אחד לא מנמק במרוכז.
דורית ואג: רונית, את יכולה לפי הניסוח הזה, להודיע שאתם מתנגדים לריכוז ההסתייגויות.
יריב לוין: נכון, ונגמר הסיפור.
סהר פינטו: זה בעייתי.
יריב לוין: זה כוח אדיר.
אייל זנדברג: את יכולה גם להודיע לכל הכנסת מראש ואז לעקוף את התקנון.
יריב לוין: אני אומר עוד פעם, לו התקנון לא היה מנוסח ככה היום, אז הייתי אומר שאין בכלל מקום ללכת להסדר מרחיק לכת כזה, זאת האמת, אבל מכיוון שזה היום הניסוח הקיים, אז אני לא רוצה עכשיו לברוח מהניסוח הקיים למקומות אחרים לגמרי.
סהר פינטו: לא, אבל הניסוח הקיים מדבר על זה שהיושב ראש רשאי, בהסכמת המסתייגים, ואז כן יש לך מישהו שרואה את כל התמונה, רואה האם יש פה באמת עניין שהוא מספיק חשוב או האם... היושב ראש גם מנהל את הישיבה, הוא רואה אם רשומות ארבע-חמש הסתייגויות וזה בסדר, או האם כרגע זה חוק מאוד מאוד כבד ויש המון הסתייגויות וכולי.
סהר פינטו: לא סתם הכוח היום הוא בידיים של היושב ראש, אז יכול להיות שכן צריך לחזור למנגנון שהיושב ראש הוא זה שבעצם יש לו את ה---
דורית ואג: שהוא זה שצריך לשאול.
יריב לוין: מה קורה בפרקטיקה היום, אני יודע.
יריב לוין: מה אומר הסעיף בניסוח הנוכחי?
אברהם מיכאלי: הנוכחי אומר שההסכמות נשענות רק במידה ומסכימים, אחרת זה נשאר---
יריב לוין: כן, זה ברור, אבל מה נשאר?
אברהם מיכאלי: לא צריך לשנות כלום.
ירדנה מלר הורוביץ: בפרקטיקה זה אפילו קורה תוך כדי הליכה.
ירדנה מלר הורוביץ: עולה חבר הכנסת, אומר לו יושב הראש המנהל את הישיבה, 'אני רואה שיש לך שלוש הסתייגויות, אתה רוצה לנמק את כולן ביחד?'
סהר פינטו: זה ברור, אבל אנחנו מדברים על היוצא מן הכלל הזה.
ארבל אסטרחן: אם נרשמה הסתייגות לסעיף מסוים, יקבל המסתייג רשות דיבור לחמש דקות להנמקת ההסתייגות.
ארבל אסטרחן: היושב ראש, בהסכמת המסתייג ויושב ראש הוועדה, רשאי לרכז את הנמקת ההסתייגויות למספר סעיפים בבת אחת.
רונית יעקבי חייקין: למה יושב ראש הוועדה?
יריב לוין: לא חשוב, בכל מקרה צריך את הסכמת המסתייג, לכן אני אומר עוד פעם, ההצעה הזאת---
סהר פינטו: לא, אבל זה אחרת, אם מסתייג אחד לא מסכים, אז הוא ימשיך כל פעם ברצף, אבל מסתייג אחר יכול.
רונית יעקבי חייקין: אחד כן ואחד לא?
רונית יעקבי חייקין: תגיד לי, השתגעת?
אייל זנדברג: היום יש פחות כוח, היום ההסדר אמור להיות רק מהעמדה שרונית מציגה.
אייל זנדברג: די בכך שמסתייג אחד רוצה והוא יכול לדחות את האחרים ל-3 בלילה.
סהר פינטו: לדעתי זו הדרך הנכונה, אבל היושב ראש אמור למנוע את זה.
סהר פינטו: אם הוא רואה מצב שאחד עכשיו לוקח את הדיון לשעה, אבל אם היושב ראש רואה שב-12 בלילה חבר הכנסת לא בא עכשיו לעלות חמש דקות, לחכות שעה, לעלות עוד חמש דקות והוא מבקש כן לרכז את זה.
סהר פינטו: זו הסמכות של היושב ראש שמנהל את הישיבה ורואה בדיוק מה קורה.
יריב לוין: אני מוכן להישאר בהסדר הזה.
סהר פינטו: גם בסוף זה עבד.
סהר פינטו: עד היום לא נתקלנו ב...
בועז רבל: יש לך סיעות שבתוך הסיעה שלהם יש שלושה אנשים, בלי שמות, כל אחד ודעתו הוא.
בועז רבל: יבוא מסתייג אחד עד 3 בלילה יחזיק את האנשים פה?
בועז רבל: זה מטורף.
אייל זנדברג: יושב ראש הוועדה יכול להחליט לוותר עליו.
בועז רבל: או יושב ראש הכנסת יכול להגיד, לפי שיקול דעתו, מתי כן, מתי לא.
יריב לוין: אני מסכים שנשאיר את הסמכות בידי יושב ראש הכנסת.
אברהם מיכאלי: לא משנים כלום, בקיצור.
ארבל אסטרחן: אז אנחנו חוזרים לזה עוד פעם; ההנמקה תהיה כל סעיף בנפרד, לפי הסדר שבו נרשמו, ואולם רשאי יושב ראש הכנסת לרכז את הנמקת ההסתייגויות בהסכמת המסתייג, מסתייג אחד נכון?
אברהם מיכאלי: כל תוספת תסבך.
בועז רבל: לא יושב ראש הכנסת, אלא היושב ראש, מי שמנהל את הישיבה באותו רגע.
בועז רבל: לא יקראו לחבר הכנסת ריבלין מהבית, או מאיזה אירוע, בשביל...
ארבל אסטרחן: הוא רשאי, בהסכמת מסתייג, לרכז את הנמקת ההסתייגויות.
סהר פינטו: כמו 126(ה) של היום, רק בלי יושב הראש של הוועדה.
רונית יעקבי חייקין: זה יותר גרוע בשבילי.
דורית ואג: מה שקיים היום יותר גרוע בשבילך.
דורית ואג: כי מה שקיים היום זה שאין לך זכות וטו.
דורית ואג: את לא מסכימה, ורוני בראון הסכים, אז הוא יעלה וידבר חמש שעות ואז כשיגיע התור שלך---
יריב לוין: לא, אם יושב ראש הישיבה אישר לו.
בועז רבל: הרי בשביל זה הבאנו ליושב ראש, מי שמנהל את הישיבה.
רונית יעקבי חייקין: ארבל, אפשר בפעם האחרונה---
ארבל אסטרחן: ההסתייגויות שנומקו לגבי כל סעיף של הצעת החוק בנפרד, לפי הסדר שבו נרשמו בנוסח שהונח, ואולם רשאי יושב ראש הישיבה, בהסכמת המסתייג, לרכז את הנמקת הסתייגויותיו.
ארבל אסטרחן: כל הסעיפים.
יריב לוין: זה המצב של היום, בניסוח קצת יותר ברור.
ארבל אסטרחן: כל אחד יכול להגיד 'תן לי לנמק את כל ההסתייגויות שלי', והיושב ראש יכול להסכים או לא להסכים.
רונית יעקבי חייקין: זה לא טוב.
יריב לוין: כן, אבל זה המצב הקיים.
דורית ואג: מה שהוצע לך פה על ידי חבר הכנסת לוין היה יותר טוב.
יריב לוין: היה יותר טוב, אבל פחות נכון.
ארבל אסטרחן: עוד דבר שבישיבה הקודמת התחיל בו דיון, האם להגביל את הזמן הכולל של ההסתייגויות בשביל למנוע את השימוש ב---
יריב לוין: פה יש לי ויכוח עם סהר, שהוא רוצה הגבלות הרבה יותר קשות ממה שאני מסכים להן.
סהר פינטו: הגבלות חמורות.
יריב לוין: אני מציע, מטעמי ייאוש, שנדלג על עצם העניין הזה כרגע.
רונית יעקבי חייקין: חבר'ה, יום אחד אתם באופוזיציה, יום אחד אתם בקואליציה, תבינו.
ארבל אסטרחן: כן, אבל תקינות הליך החקיקה זה משהו ש---
יריב לוין: רונית, אני אגיד לך משהו, באופן אובייקטיבי עד כמה שאפשר להיות.
יריב לוין: צריך להגביל את זה, אין בזה היגיון.
יריב לוין: אם יהיו 40 מסתייגים וכל אחד הוגבל לשעה, זה עדיין 40 שעות דיון, זה גם כן יותר מדי.
דורית ואג: אני מכירה חוקים שדנו בהם שלושה ימים.
יריב לוין: ומה זה נתן?
יריב לוין: ועל מה דנו?
יריב לוין: דנו בהם?
יריב לוין: דנו, זה כן, בהם?
יריב לוין: בטח שלא.
בועז רבל: דנו, 80% מהדברים לא דנו במה שדנו.
יריב לוין: כן, דיברו על משחקי הכדורגל ועל אני לא יודע מה.
דורית ואג: והקריאו לאה גולדברג.
יריב לוין: את שואלת אותי?
יריב לוין: זה דבר נכון לעשות, אבל אנחנו לא עושים אותו.
יריב לוין: זה ברור שאי אפשר יהיה להגיע לגבי זה לשום הסכמה וחבל לבזבז את הזמן.
ארבל אסטרחן: אנחנו עדיין בסעיף 21.
ארבל אסטרחן: אני מזכירה שאמרנו קריאה שנייה, הנמקה, זמן דיבור למסתייגים וחמש דקות למי שלא הגיש הסתייגות וביקש רשות דיבור.
ארבל אסטרחן: זה המנגנון החדש.
רונית יעקבי חייקין: כדי למנוע את הדיבור.
ארבל אסטרחן: שימו לב, אין פה זמן דיבור למציעים.
יריב לוין: לא צריך להיות גם.
ארבל אסטרחן: הם יוכלו לדבר רק אם הם יגישו הסתייגות או בקשה לרשות דיבור.
דורית ואג: היום נותנים להם אחרי, נכון?
ארבל אסטרחן: הדבר הזה של זמן דיבור יאפשר---
יריב לוין: יפתור את הבעיה הזאת.
ארבל אסטרחן: ייתן אפשרויות דיבור באמת למי שרוצה לדבר על הצעת החוק, לא להגיש הסתייגות ולא באמת מתנגד וכולי.
דורית ואג: אבל מי שרשם הסתייגות מהותית, לא יכול לבקש דיבור.
יריב לוין: לא יכול, ודאי שלא.
יריב לוין: מי שרשם הסתייגות בכלל, לא מהותית ולא---
רונית יעקבי חייקין: כדי לאפשר לדבר ולא להגיש הסתייגויות דיבור.
ארבל אסטרחן: ---שמונח היה כתוב את שמות המסתייגים ושמות מבקשי רשות הדיבור.
ארבל אסטרחן: זאת אומרת אחרי שההצעה כבר הונחה אי אפשר לבקש עוד רשות דיבור.
דורית ואג: איפה כתוב שאם הגשת.
דורית ואג: ..
דורית ואג: אני לא מבינה את זה ככה.
ארבל אסטרחן: סעיף 18.
דורית ואג: אני מסתכלת ב-18.
ארבל אסטרחן: ב-17(ו): חבר כנסת רשאי לבקש רשות דיבור במליאת הכנסת לאחר הנמקת ההסתייגויות, ובלבד שלא ביקש להסתייג מהצעת החוק.
אייל זנדברג: כל עוד לא הצביעו בוועדה, לא אישרו.
אייל זנדברג: .. לכאורה אחרי שאישרו, אפילו שזה עניין טכני, אי אפשר יהיה לבקש לדבר, אפילו שהלחץ יהיה גדול.
ארבל אסטרחן: באמת היה צריך להגיד כל עוד לא סיימה הוועדה את דיוניה בהצעת.
ארבל אסטרחן: אישרו לשנייה שלישית ואז הם מגישים
יריב לוין: כמו הסתייגויות בדיוק.
ארבל אסטרחן: אחרי שדיברו המסתייגים ואלה שביקשו זמן דיבור, סעיף קטן (ד), לפני ההצבעה רשאי יושב ראש הוועדה שהכינה את הצעת החוק להשיב למסתייגים.
ארבל אסטרחן: אני מזכירה, דיברנו על האם הוא יכול לבקש לדחות את התשובה וההצבעה ומה שהוצע כאן שלא תהיה אפשרות כזאת.
ארבל אסטרחן: כל הסעיף צריך להימחק בעצם, לא רק מה שמודגש.
אייל זנדברג: מה קורה אם מסתייגים אבל יש דוברים תחת הקטגוריה---
יריב לוין: אז הם ידברו וזהו.
אייל זנדברג: אני מבין, אבל יושב ראש הוועדה לא יכול---
ארבל אסטרחן: להשיב למסתייגים?
אייל זנדברג: הכוונה להשיב למסתייגים, למסתייגים---
יריב לוין: למסתייגים, ודאי, כי אין לו למה להשיב, אם אנשים עולים כדי להגיד שהחוק הוא זה.
ארבל אסטרחן: זה באמת רק אם נומקו הסתייגויות.
ארבל אסטרחן: כי אם הגישו הסתייגות בלי לנמק... אוקי, נומקו הסתייגויות, אז הוא רשאי להשיב.
ארבל אסטרחן: ואז סעיף 22, עוברים להצבעה.
ארבל אסטרחן: יושב ראש הישיבה יעמיד להצבעה בקריאה השנייה את הסעיפים.
ארבל אסטרחן: אמרנו שאם אין הסתייגויות אפשר להצביע ביחד, אלא אם יש דרישה להצביע בנפרד.
ארבל אסטרחן: איך מצביעים כשיש הסתייגות; קודם על ההסתייגות, אחר כך על הסעיף.
ארבל אסטרחן: יש פה את ההסדרה של הסתייגות לנושא, אלה דברים שדיברנו עליהם.
ארבל אסטרחן: הסתייגויות שאינן מתיישבות זו עם זו, הכנסת תצביע ביניהן מיד.
ארבל אסטרחן: מסתייג שנעדר, לא מצביעים על ההסתייגות שלו, ועכשיו זה יחול גם על שר ונוסף סגן שר שיגיש את ההסתייגות.
ארבל אסטרחן: אבל אמרנו שיצביעו, אם שר הגיש הסתייגות, מספיק שנכח אחד השרים.
ארבל אסטרחן: אם סגן שר הגיש, רק הוא צריך להיות במליאה.
אייל זנדברג: שהוא השר שלו.
אייל זנדברג: הוא רושם את זה בשם השר, אז אין לזה משמעות כי שר ודאי יכול להחליף את סגנו.
ארבל אסטרחן: או סגן השר שהגיש את ההסתייגות או השר הממונה עליו.
תמר כנפו: מצב כמו שהיה לפני הפגרה עם ועדות הקבלה?
תמר כנפו: זה מצב גם אם ביקשו מהיושב ראש והכל לא יהיה?
ארבל אסטרחן: תזכירי לי.
תמר כנפו: שהצביעו על ההסתייגויות של חד"ש כשאף אחד לא היה באולם.
ארבל אסטרחן: היום זה לא אמור להיות אפשרי, וגם פה זה לא אפשרי.
ירדנה מלר הורוביץ: זה אסור.
תמר כנפו: מה אסור?
תמר כנפו: לא הצביעו את כל ההצבעות של יום האדמה?
ארבל אסטרחן: כי שם היו החלטות ש---
ירדנה מלר הורביץ: הוא הבטיח שלא יהיו הצבעות שנויות במחלוקת ואחר כך הם הסכימו שבכל אופן זה יעלה, הוא אמר 'אני אעלה לפנים משורת הדין את ההסתייגויות כדי ש---
יריב לוין: מסקנה, לא להבטיח שביום האדמה לא יעלו הצעות---
תמר כנפו: זה היה ממש מצב אבסורדי, להצביע על ההסתייגויות---
דורית ואג: לא, את צריכה לתת ליושב ראש איזה שהוא חופש פעולה במסגרת הגיונית.
רונית יעקבי חייקין: לחצו עליו להעלות את זה.
רונית יעקבי חייקין: תמי, אל תוציאי דברים מהקשרם.
רונית יעקבי חייקין: לחצו עליו להעלות חוק מאוד בעייתי, באה קבוצה אחרת ואמרה 'אנחנו מבקשים ביום כזה וכזה לא להעלות', כן נכון או לא נכון, הוא הבטיח והיה צריך לקיים.
רונית יעקבי חייקין: אז הוא אמר, 'אני אעלה את זה להצבעה', כדי שלא ייראה שחטפו הצבעה, שידעו שלא יכולים להגיע ולא יכולים לנמק הסתייגויות, אולי היה צ'אנס לקבל את ההסתייגויות.
רונית יעקבי חייקין: לא, נדחו ההסתייגויות ונגמר.
דורית ואג: אבל זה נדיר, ואת יודעת שזה לא קורה.