GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ארבל אסטרחן: בדיוק, האם כשאנחנו אומרים שאנחנו מוחקים, זה משהו שבכלל מיישמים אותו?
יריב לוין: יושב-ראש ועדה כזה לא יצליח להצליח להגיע לשום הישג בשום תחום, אם הוא ינהל את העניינים בצורה כזאת.
דורית ואג: אתה רואה שעל ועדת חוקה, חוק ומשפט אין תלונות.
יריב לוין: אין תלונות כאלה באף מקום.
יריב לוין: הבעיה היחידה שהיא בעיית אמת היא בעיה של עומסים קיימת, בחלק מהוועדות היא קיימת באמת.
יריב לוין: היא גם קיימת בתקופות מסוימות לפעמים.
ארבל אסטרחן: זה עניין חלוקת הסמכויות בין הוועדות.
איל זנדברג: זה עניין של הצעות החוק הפרטיות המרובות.
דורית ואג: אני מודיעה לך שבכנסת הזאת מעט מאוד הצעות חוק פרטיות, יחסית לכנסות אחרות.
ירדנה מלר-הורוביץ: לא, למשל בתקופה של התקציב וחוק ההסדרים, הוועדה שמה בצד את סדר-היום הרגיל והתמקדה יותר בפרקים שהועברו לטיפול שלה, אבל זה הגיוני.
דורית ואג: בכנסת הזאת יש יחסית מעט הצעות חוק פרטיות.
רונית חייקין יעקבי: נכון, מעט מאוד.
יריב לוין: בואו נתקדם.
יריב לוין: נגיע לפרק הוועדות, נצלח את הסיפור הזה ונגיע לשם.
ארבל אסטרחן: סעיף 10 מדבר על הפרסום ברשומות.
דורית ואג: אין פה תיקונים.
דורית ואג: יש פה תיקונים?
ארבל אסטרחן: לא דברים משמעותיים.
ארבל אסטרחן: בגדול, הנוסח הזה מעגן את מה שקורה.
ירדנה מלר-הורוביץ: הוא עושה עריכה נכונה, מעלה כוכביות למעלה.
ארבל אסטרחן: 10.
ארבל אסטרחן: (א) "הכינה הוועדה הצעת חוק לקריאה הראשונה, יורה מזכיר הכנסת על פרסומה ברשומות –  הצעות חוק הכנסת, בצירוף דברי הסבר".
ארבל אסטרחן: (ב) "שמות חברי הכנסת היוזמים יופיעו על גבי הצעת החוק ברשומות לפי סדר הופעתם על גבי        הצעת החוק לדיון המוקדם, למעט מי מהם שחזר בו מהצעת החוק או שאינו רשאי עוד להגיש        הצעת חוק פרטית".
ארבל אסטרחן: זה במקום להגיד: מי שחדל להיות חבר כנסת או הושעה או מונה לשר או                      לסגן שר; "שמות חברי הכנסת המצטרפים להצעת החוק יופיעו בנפרד לפי הסדר כאמור".
יריב לוין: זה בהמשך להסדר שעשינו כבר מלכתחילה.
ארבל אסטרחן: פה יש איזושהי הצעה חדשה לגבי השמות:     	"(2) היתה הצעת החוק מיזוג של כמה הצעות חוק" – הרי אמרנו שוועדה יכולה להכין לקריאה    ראשונה כמה הצעות חוק טרומיות – "יופיעו השמות לפי סדר".
ארבל אסטרחן: פה מוצע שזה יהיה קודם היוזמים של כל הצעה, ואחר כך המצטרפים של כל ההצעה.
דורית ואג: בצדק.
ארבל אסטרחן: היום זה היוזמים והמצטרפים של ההצעה הראשונה.
דורית ואג: התיקון הוא נכון.
ארבל אסטרחן: השאלה היא האם רוצים לשנות, שזה יהיה קודם היוזמים ואחר כך המצטרפים, "והכל לפי סדר מועדי הדיון המוקדם של כל הצעת חוק, ובהצעות חוק שהדיון המוקדם שלהן התקיים באותו יום – לפי מספרן הסידורי".
דורית ואג: זה תיקון נכון.
סהר פינטו: למה?
דורית ואג: כי יש לך יוזם של הצעת חוק.
דורית ואג: יש הצעת חוק אחרת, שיש בה יוזם ו-30 מצטרפים, שבכלל לא יודעים מה החוק, לא באים לישיבות וכלום לא מעניין אותם.
דורית ואג: כשמפרסמים, היוזם הוא אחרון.
סהר פינטו: צריך להבחין, אבל למה לא לשמור כן על ההפרדה?
סהר פינטו: הרבה פעמים כשאתה מחפש אחורה, אתה רוצה לראות תהליך של חוק, אתה רוצה לראות דברים שקרו, זה מאוד עוזר להבין מי הציע מה כשזה כן רשום.
יריב לוין: אתה אומר לציין כל הצעה בנפרד, בסדר.
יריב לוין: אני מסכים, אין בעיה.
ארבל אסטרחן: היום יש רשימה.
יריב לוין: היום אין בכלל, יש ערבוב.
ארבל אסטרחן: היום מערבבים, השאלה היא איך עושים את הערבוב.
יריב לוין: אפשר ללכת בקו שאתה מציע, הוא מציע אפילו הבחנה יותר דקה.
דורית ואג: אבל זה מיותר, כי למטה יש איזה "פ".
דורית ואג: אם הוא רוצה לראות את ההיסטוריה, שילך ל"פ" ויראה מי יזם והצטרף פה ומי יזם והצטרף שם.
ירדנה מלר-הורוביץ: בפריט סנהדריני זה קיים, אלה שני פריטים סנהדרינים ב"פ".
ארבל אסטרחן: גם בנוסח הכחול היום יש רשימה אחת, אין הבחנה.
ארבל אסטרחן: הסדר בתוך הרשימה היום הוא: הצעה ראשונה היוזמים והמצטרפים, הצעה שנייה, הצעה שלישית; פה מוצע שיהיו קודם היוזמים ואחר כך המצטרפים.
דורית ואג: בצדק, התיקון נכון.
ארבל אסטרחן: עדיין זאת תהיה רשימה אחת.
ארבל אסטרחן: כך זה גם בשנייה ושלישית.
קריאה: וה"פ" הראשון הוא היוזם הראשון?
ארבל אסטרחן: לא ה"פ", מה שנידון ראשון, ואם נידון באותו יום, לפי ה"פ".
איל זנדברג: מה קורה במקרה של פיצול?
יריב לוין: בפיצול אין בעיה, הוא מופיע בשתי ההצעות.
איל זנדברג: דיברנו קודם על הבעיה של פיצולים, גזר ומקלות וכיוונים שונים.
איל זנדברג: חבר כנסת אחרי פיצול יכול להגיד: רגע, אני רוצה להסיר את שמי מהחלק המפוצל ולא מהחלק - - -
ארבל אסטרחן: כן, כי אחרי פיצול אלה שתי הצעות נפרדות.
ארבל אסטרחן: פיצול זה שתי הצעות נפרדות.
ירדנה מלר-הורוביץ: הוא מודיע, ואנחנו מודיעים על זה.
סהר פינטו: אלה שהתקיימו באותו יום, לפי מספרם הסידורי?
רונית חייקין יעקבי: ה"פ" הראשון הוא הראשון.
סהר פינטו: כי אם הוא באותו יום, סביר להניח שיש אחד שהעלה את זה והשני עשה הצמדה, ובסוף עם ההצמדה יש לו מספר החוק.
ארבל אסטרחן: ככה זה היום.
רונית חייקין יעקבי: כי יכול להיות שהשני שהעלה ראשון גנב והעתיק מהצמדה ראשונה.
יריב לוין: בדיוק חיכיתי שאת תגידי את זה.
רונית חייקין יעקבי: תמי ואני מדברות על זה חצי שנה.
יריב לוין: אי אפשר, כבר דנו בזה.
יריב לוין: כל הצעה קונסטרוקטיבית שבאמת מתמודדת עם הבעיות, אני בעדה, רק אני לא ראיתי כזאת.
יריב לוין: אני מבטיח לך שיהיה לי צוות שלם שרק יכתוב הצעות חוק על מסירות שטחים, ויתור על שטחים ויציאה משטחים, את כולן אגיש על השם שלי, בזה ייגמר העניין ואי אפשר יהיה לעשות פה דבר.
יריב לוין: זה ברור שאי אפשר.
יריב לוין: אנחנו נהפוך לכנסת, שעיקר תפקיד המחוקקים בה יהיה לחסום חקיקות שהם לא רוצים, זה יהיה בית חרושת לחסימות.
יריב לוין: אני מבין שהבעיה היא אמיתית, רק שצריך דרך קונסטרוקטיבית להתמודד איתה שנותנת מענה.
יריב לוין: אנחנו הגענו לסימן ב'.
ארבל אסטרחן: אנחנו עדיין בפרק של הכנה לקריאה ראשונה.
ארבל אסטרחן: דיברנו על הכנה של הצעה פרטית לקריאה ראשונה.
ארבל אסטרחן: עכשיו מוצע לעגן את מה שהיום קיים בכוכבית – הכנה לקריאה ראשונה של הצעת חוק מטעם ועדה.
ארבל אסטרחן: היום זה עניין שמופיע בכוכבית כהחלטה של ועדת הכנסת.
דורית ואג: בפרק של הצעות חוק פרטיות, הכוכבית של ההתחלה.
ארבל אסטרחן: הכוכבית הזאת כבר יושמה פעמים רבות וגם קיבלה גושפנקה בפסיקה, שוועדה יכולה להכין הצעת חוק מטעמה ישירות לקריאה ראשונה בנושאים מסוימים.
ארבל אסטרחן: מה שמוצע פה בנוסח דומה לכוכבית ואומר כך.
ארבל אסטרחן: רשימת הוועדות?
ארבל אסטרחן: 97כ.
ארבל אסטרחן: "ועדה מוועדות הכנסת רשאית ליזום בתחומי ענייניהן", ופה הציע לנו היושב-ראש באותה ישיבה שישבתי אתו עם המזכירה ועם היועץ המשפטי " בתחומי ענייניהן לפי תקנון זה", זאת אומרת להבהיר שלא פתאום ייזמו ועדות ועניינים בנושאים שלא קשורים אליהם בכלל.
יריב לוין: אין בעיה, זה נראה נכון.
ארבל אסטרחן: "הצעות חוק, בנושאים אלה ולהכינן לקריאה הראשונה; חוקי יסוד ועניינים שמתחייבים מתיקונם של חוקי יסוד", שזאת הגדרה די רחבה, "הכנסת, חברי הכנסת, הבחירות לכנסת, מפלגות, מימון מפלגות ומבקר המדינה".
דוד רותם: מי מוסמך לדון בחוקי יסוד?
דוד רותם: רק ועדת החוקה, חוק ומשפט.
דוד רותם: בעצם את כותבת פה דבר מאוד פשוט.
ארבל אסטרחן: ועדת הכנסת גם דנה בחוק יסוד: הכנסת מספר פעמים.
דוד רותם: אני לא רוצה לפתוח את זה, כי עוד מעט דורית תקפוץ לשמים.
איל זנדברג: ועדת הכספים – בחוק-יסוד: משק המדינה.
דוד רותם: זאת היתה ועדה משותפת.
דורית ואג: תשים לנו עוד מלח...
ירדנה מלר-הורוביץ: חוק הבחירות בוועדת הכנסת.
דורית ואג: מה את אומרת?
ירדנה מלר-הורוביץ: בדרך כלל זה ועדת החוקה, חוק ומשפט, אני יודעת.
דוד רותם: גם עכשיו הוא בוועדת החוקה, החוק ומשפט.
דורית ואג: את מוכנה להגיד את זה ליושב מימינך?
דוד רותם: ועדה לשלום הילד מכינה חוק יסוד - -
ארבל אסטרחן: - - גיל הבחירות.
דוד רותם: לא, שלום הילד, זכויות הילד.
דוד רותם: בין היתר היא קובעת שם שזכות הבחירה לכנסת היא מגיל 17.
ארבל אסטרחן: פעמיים זה נכנס לפה.
ארבל אסטרחן: התשובה היא שכן.
דוד רותם: איך היא יכולה?
דוד רותם: חוקי יסוד זה רק אצלי.
דורית ואג: תפרטו את הוועדות שמוסמכות.
ארבל אסטרחן: זאת שאלה, האם רוצים לעשות את זה.
ארבל אסטרחן: אבל אני רוצה להזכיר שלמשל, חוק מימון מפלגות היה פעמים בוועדת כספים.
דורית ואג: זה כבר מזמן לא שם.
דוד רותם: את יודעת למה זה?
דוד רותם: כי יש פה טעות שאני אבקש להבהיר פעם אחת ולתמיד.
דוד רותם: כל חבר כנסת, כשהוא רוצה לתקוע חוק, הוא שולח לוועדה לזכויות הילד, לוועדה מיוחדת לבעיית העובדים הזרים, סתם כדי לתקוע אותו, למרות שזה לא שייך לעניין.
דוד רותם: את זה צריך לשנות.
ארבל אסטרחן: זה היה בישיבה הקודמת.
דוד רותם: יכול להיות, אבל עדיין יש לי הצעה קונסטרוקטיבית, כי היושב-ראש אמר שאם יש הצעות קונסטרוקטיביות אפשר לתקן.
ארבל אסטרחן: כי אישרנו את זה, שכל אחד יוכל לצעוק.
דוד רותם: זה לא נכון, צריך להיות שמה שקובע הייעוץ המשפטי זה מחייב.
דוד רותם: אחרת אתן לך דוגמה מה קורה.
רונית חייקין יעקבי: זה מה שקרה אתמול בגז.
יריב לוין: גם לי מותר פעם להתנגד למשהו.
יריב לוין: לא אסכים לזה.
דוד רותם: קרה לי דבר מאוד פשוט.
יריב לוין: לא אסכים.
דוד רותם: היתה הצעת חוק, שעל פי ההמלצה של הייעוץ המשפטי היתה צריכה ללכת לאיזו ועדה ומישהו צעק ועדת החוקה, חוק ומשפט.
דוד רותם: אז אמרו שזה יגיע לוועדת הכנסת.
דוד רותם: אמרתי ליושב-ראש: סליחה, זה לא הולך לוועדת הכנסת, יש רק הצעה אחת.
דוד רותם: אז בעצם תפסיקו לכתוב לאן זה צריך ללכת.
יריב לוין: לא, ברוב המקרים מקבלים את המלצתם.
דוד רותם: הרי אתה מבין טוב מאוד, שכשבאתי עם חוק הגיור, גפני רצה את זה לוועדת הכספים ואלקין רצה את זה לשם וההוא רצה לוועדה לזכויות הילד.
דוד רותם: אין משחקים בחקיקה, זה בדיוק העניין, אתם לוקחים את זה למשחק.
דורית ואג: יש סמכויות של הוועדות בפרק של הוועדות, כל ועדה במה היא עוסקת?
ירדנה מלר-הורוביץ: בפרק של הוועדות יש וידברו על זה.
ירדנה מלר-הורוביץ: אנחנו לא שם, נגיע לזה.
ירדנה מלר-הורוביץ: אנחנו הגענו לשני הפרקים הכי מסובכים.
דוד רותם: כי אתה פה מאפשר לוועדה לזכויות הילד להכין חוקי יסוד.
ירדנה מלר-הורוביץ: ועדת הכלכלה דנה באספקה וקיצוב, זה עוד משנות ה-50 מדב יוסף.
איל זנדברג: אבל למה לא לכתוב כאן את שמות הוועדות?
איל זנדברג: זה הפתרון לבעיה שחבר הכנסת רותם מצביע עליה.
דוד רותם: חוקי יסוד, חוק יסוד: הכנסת, חברי הכנסת, הבחירות לכנסת, מפלגות, מימון מפלגות ומבקר המדינה.
דוד רותם: בוא נאמר, זה שלוש ועדות.
איל זנדברג: צריך לנקוב בשמותיהן.
ארבל אסטרחן: לפעמים מעט היה גם בכספים.
ארבל אסטרחן: התשלום לצוות הפרלמנטרי היה בתיקון לחוק מימון מפלגות, זה היה בוועדת כספים, אבל זה מעט.
דורית ואג: מימון מפלגות עוד את יכולה להגיד.
דוד רותם: צריך לכתוב איזה ועדות מוסמכות.
איל זנדברג: אחרת זה פתח לגניבות.
דוד רותם: יריב, אתה מבין?
דוד רותם: זה יכול להיות או ועדת החוקה, חוק ומשפט או ועדת הכנסת, ואין לי שום בעיה – אני רוצה שתבין, גם לא אכפת לי שתכתוב שזה יחול רק מהכנסת הבאה, כי אז אני כבר לא אהיה יושב-ראש ועדה.
יריב לוין: לא, אני לא שם.
יריב לוין: אני בעד שמה שטוב, שיחול מעכשיו.
איל זנדברג: לכאורה, זה מה שמתכוונים, יש כוונה שרק הוועדות האלה ידונו.
איל זנדברג: משאירים את זה עמום כפתח למחלוקות ולבעיות.
איל זנדברג: למה לא לומר את מה שמתכוונים?
יריב לוין: אז אפשר לכתוב.
ארבל אסטרחן: אבל לא נגדיר ביניהן.
דורית ואג: ועוד תגדירי, פה הבעיה.
ארבל אסטרחן: כי למשל חוק יסוד: הכנסת נידון כמה וכמה פעמים בוועדת הכנסת, מועד פתיחת הכנסת, מועד פגרות הכנסת.
איל זנדברג: שאלה שצריך להכריע בה.
יריב לוין: אני הייתי מביא לפה מפלגות - - -
דוד רותם: כשהיה תיקון לחוק יסוד - - -
ארבל אסטרחן: לא היה שם חוק יסוד.
דורית ואג: זאת הבעיה, זה היה צריך להיות חוק יסוד, וזאת היתה החלת המשפט, השיפוט והמינהל.
ארבל אסטרחן: חוק יסוד: מבקר המדינה יכול להיות בוועדת ביקורת.
ירדנה מלר-הורוביץ: בדיוק נתתי את הדוגמה הזאת כשדיברנו עם היושב-ראש.
ירדנה מלר-הורוביץ: חוק יסוד: מבקר המדינה הוא בוועדת החוקה, חוק ומשפט, אבל חוק מבקר המדינה – בוועדה לענייני ביקורת המדינה.
דורית ואג: אין לי בעיה.
דוד רותם: לא יכול להיות שכל ועדה פה תדון בחוקי יסוד.
דוד רותם: אני לא מדבר על חברי הוועדה, הם הרי ממילא לא מגיעים, אז זה בכלל לא משנה, אבל היועצים המשפטיים בכל אחת מהוועדות מתמחים בתחומים מסוימים.
דוד רותם: נכון שהיועצת המשפטית של ועדת החוקה, חוק ומשפט והסגנית שלה הן גם היועצות המשפטיות של הוועדה לזכויות הילד, אז זה בסדר, יש טיפול.
דוד רותם: אבל יכולים להיות גם יועצים משפטיים, שעם כל הכבוד יודעים לכתוב את חוק הטיס, אבל אין להם מושג מה זה חוק יסוד.
דוד רותם: יגיד לכם איל, שישב 980 יום על חוקה לישראל ובזכותו אין יותר יערות גשם.
דורית ואג: אצלנו לפני כמה זמן חוק שהיה צריך להיות אצלנו עבר לוועדה אחרת, שם היועץ המשפטי אמר: אין לי מושג מה זה, אז לקחנו לנו גם את היועץ המשפטי.
איל זנדברג: לא רק זה, גם החלוקה בין חברי הכנסת מתחלקת לפי איזה שהם תחומי עניין.
איל זנדברג: כולם נבחרי ציבור, אבל יש איזה מיקוד, מי שהלך לוועדת הכספים בא לעסוק בעניינים מסוימים ולא בהכרח בענייני חוקי יסוד של ועדת החוקה, חוק ומשפט.
איל זנדברג: יש היגיון בחלוקה הזאת.
ירדנה מלר-הורוביץ: פה אני חולקת עליך, משום שלפעמים חבר כנסת של סיעה קטנה, אין לו מספיק מקומות לפי הגודל של סיעתו לשבת בוועדה שמתאימה לו מאוד, וועדה אחרת לא רוצה לתת לו מקום.
ירדנה מלר-הורוביץ: הוא מוצא את עצמו בוועדה שלא באופן הטבעי שייכת לתחום עיסוקיו.
דוד רותם: הוא יכול לבוא לוועדה בלי להיות חבר בה.
ירדנה מלר-הורוביץ: הוא יכול להיות, אז הוא יהיה משקיף, וגם למשקיפים יש איזשהו מעמד.
דוד רותם: לא צריך להיות משקיף.
ירדנה מלר-הורוביץ: זה קשה והוא כן רוצה לחוקק בתחום הזה.
ירדנה מלר-הורוביץ: הוא לא חבר בוועדה, אבל הוא רוצה, התחום הזה הוא תחום עיסוקו.
דוד רותם: אם הוא לא חבר ועדה, יש לו זכות דיבור ויש לו זכות להגיש הסתייגויות.
איל זנדברג: להגיש הצעות חוק.
דוד רותם: לא, הוא לא צריך בכלל לבוא לישיבות בוועדה.
דוד רותם: אחרי שמצביעים, הוא שולח הסתייגויות.
איל זנדברג: אני מקווה שיעצרו את זה.
דוד רותם: מה יעצרו את זה?
דוד רותם: יש פה סעיף, שאתם עוד עשיתם אותו יותר גרוע ממה שיש.
איל זנדברג: אנחנו נמצאים בהליך חריג, שבו הוועדה יכולה ליזום הצעת חוק.
איל זנדברג: חבר הכנסת לעולם יכול להגיש הצעת חוק, בלי כל קשר לאיזו ועדה הוא חבר.
איל זנדברג: המשאבים של הוועדה אמורים להיות תחליף, וסליחה שאני אומר את זה כך, למנגנוני הממשלה, כי הוועדה היא רצינית יותר מחבר הכנסת במובן המשאבים שיש לו.
איל זנדברג: אז המשאבים מוטים לתחומי העניין.
איל זנדברג: המשאבים של ועדה מסוימת לא מתאימים לזה.
יריב לוין: אני מקבל את כל ההנחה.
דוד רותם: מה זה המשאבים של הוועדה - - -
איל זנדברג: חבר כנסת שמציע הצעת חוק, אין לו עוזרים ויועצים ומנגנון, וזה הרעיון.
איל זנדברג: למה הוועדה יכולה ליזום וחבר כנסת לא יכול ליזום לראשונה?
איל זנדברג: זה לא אותו דבר.
דוד רותם: הוא מקבל סיוע מהלשכה המשפטית.
איל זנדברג: למה ועדה יכולה לקפוץ ישר לקריאה הראשונה?
איל זנדברג: כי מניחים שהוועדה כגוף, יש לה יותר התמחות ומשאבים מחבר הכנסת הבודד שמגיש הצעת חוק.
יריב לוין: השאלה נמצאת במקום אחד מאוד פשוט, לבוא ולהגדיר בשמותיהן את הוועדות אין בעיה.
יריב לוין: לבוא ולקבוע ולשייך מה מתוך הנושאים נופל לגדרה של ועדה - - -
דורית ואג: זה מהכנסת הבאה הוא הציע לך.
יריב לוין: לא, עזבי, אני לא מסתכל על הכנסת הבאה.
יריב לוין: מבחינתי, אם זה טוב, שיחול מעכשיו.
יריב לוין: אם זה לא טוב, אני לא רוצה את זה בכלל, זה לא הפתרון.
דורית ואג: אבל אם אתה כותב את הוועדות ולא מחלק את הסמכויות, תהיה מלחמה.
דוד רותם: אני ראיתי שהיו כמה נושאים שאתה הסכמת.
יריב לוין: כי חשבתי שהם טובים, ויותר טוב היה שיחולו מהכנסת הבאה מאשר בכלל לא.
דורית ואג: אבל  ביני לבינך, אף ועדה אחרת לא עושה את זה.
איל זנדברג: אבל דוד אמר בצדק, ועדת כספים יכולה לעשות.
איל זנדברג: זה עדיף, זה יותר טוב מכלום.
דורית ואג: זה ברור.
יריב לוין: אם אנחנו נוקבים בשמות הוועדות, מה אנחנו עושים עם תיחום העניינים?
יריב לוין: כי אם בסעיף הזה נתחיל לשייך נושאים לוועדה - - -
דוד רותם: אתה תתחם את העניינים בסעיף אחר ממילא.
יריב לוין: נכון, אבל כשאני אגיע לשם, אני אתחם שם ואז נראה איך אני עושה את זה.
דוד רותם: בוא נשאיר את הסעיף הזה פתוח.
יריב לוין: לא, אני לא יכול, כי אני רוצה את הפרק הזה לגמור.
יריב לוין: אני לא יודע מה יקרה בפרק ההוא.
ארבל אסטרחן: אתה יכול להגיד: ועדת הכנסת, ועדת החוקה, חוק ומשפט – ואז הם רוצים גם הוועדה לענייני ביקורת המדינה או כספים - - -
יריב לוין: מאה אחוז, אז נעשה את זה כך.
איל זנדברג: בתחומי עניינן שייקבעו.
ארבל אסטרחן: אז איזה ועדות אנחנו רוצים?
דורית ואג: כנסת, חוקה, חוק ומשפט והוועדה לענייני ביקורת המדינה.
סהר פינטו: אבל מה עם עניינים שמתחייבים מתיקונם של חוקי יסוד?
סהר פינטו: תיקנו את חוק-יסוד: משק המדינה, ועכשיו זה מצריך תיקונים שהם בתחום סמכותם של ועדת הכספים, ולא הכנסת אותה בתוך רשימת הוועדות.
ארבל אסטרחן: אז היא לא תוכל.
ארבל אסטרחן: בדרך כלל הוועדה שתיקנה את חוק היסוד, תעשה גם את התיקונים המתחייבים.
סהר פינטו: זה לא קורה, הנה יריב בעצמו העביר תיקון שמתבקש מתוך חוק יסוד.
יריב לוין: היה - - -
דורית ואג: זה מאז שהממשלה התחילה למשל להתערב בתיקונים בחוקי בחירות.
דורית ואג: עד היום לא התערבו.
דורית ואג: לגבי שירות לאומי עוד אני יכולה להבין, אבל לגבי השני?
ירדנה מלר-הורוביץ: ועדת החוקה, חוק ומשפט והוועדה לענייני ביקורת המדינה.
דורית ואג: אבל זה הלך לוועדת שרים.
רונית חייקין יעקבי: למה את יכולה להבין - - -?
דורית ואג: לצערי, אני 22 שנה על הכיסא, וזאת פעם ראשונה שהממשלה מביעה עמדה בחוקי בחירות.
רונית חייקין יעקבי: הם העבירו את זה להנהלת הקואליציה.
דורית ואג: מעולם זה לא היה.
ליאור נתן: תיקון 60 לא קבעו עמדה.
דורית ואג: ברוך השם, עוד חסר שתקבעו עמדה גם בזה.
יריב לוין: השורה התחתונה היא כזאת – אנחנו נציין את שמות הוועדות.
דורית ואג: על פי סמכויותיהן בסעיף זה וזה.
ארבל אסטרחן: כן, זה יהיה כתוב בתחומי ענייניהן, אבל איזה ועדות?
ארבל אסטרחן: כנסת, חוקה, חוק ומשפט, הוועדה לענייני ביקורת המדינה וכספים, לא?
דוד רותם: כספים וכלכלה.
איל זנדברג: למה כספים וכלכלה?
ארבל אסטרחן: כלכלה לא יכולה ליזום.
דורית ואג: גם ועדת הכספים לא יוזמת.
דוד רותם: אתה אמרת חוק יסוד: משק המדינה.
איל זנדברג: אני חושב שחוקי היסוד זה בתחום ועדת החוקה, חוק ומשפט.
איל זנדברג: הבאתי את זה כדוגמה לחריגה לא מוצלחת בעיניי.
ארבל אסטרחן: כן היה מקרה בוועדת כספים כבר לפני כמה שנים של תיקון לחוק מימון מפלגות מטעמה.
איל זנדברג: אבל זה לא בהכרח אומר שטוב שכך.
איל זנדברג: זאת לא המומחיות שלה.
איל זנדברג: יכולים להגיש הצעת חוק פרטית.
איל זנדברג: בל נשכח שהמנגנון הזה גם יכול להיות מנוצל לרעה, לא מדברים על זה, על ידי יושבי-ראש ועדות.
איל זנדברג: זה בוודאי לא קורה - -
קריאה: קורה, קורה.
איל זנדברג: - - אבל באופן תיאורטי זה יכול לקרות שקופצים ישר לקריאה ראשונה.
איל זנדברג: הדבר צריך להיות מצומצם ומוגבל לתחומים שבהם רוצים לתת איזשהו יתרון לכנסת כדי קצת לגרוע מהכוח שיש לממשלה ליזום דברים.
ארבל אסטרחן: ועדת הכנסת, ועדת החוקה, חוק ומשפט והוועדה לענייני ביקורת המדינה.
יריב לוין: אם נעשה את זה בשלוש קריאות באותו יום, זה בכלל יכול להיות - - -
דורית ואג: גם זה כבר עשינו.
דורית ואג: לא שלוש, ארבע.
סהר פינטו: אם זה משהו בתחום ועדת הכספים, אין לה אפשרות?
ארבל אסטרחן: נכון, היא לא תוכל מטעמה, צריך להגיש הצעת חוק, כי הנושאים האלה לא אמורים להיות באמת בתחום ועדת הכספים.
ארבל אסטרחן: יש כאן איזושהי הערה – למשל בחוק הרציפות כתוב שוועדה צריכה להודיע לממשלה לפני שהיא מקיימת ישיבה.
דורית ואג: 21 יום.
ארבל אסטרחן: נכון, האם פה רוצים לקבוע איזושהי הוראה, שהוועדה שמכינה מטעמה הצעת חוק לקריאה הראשונה חייבת להודיע לממשלה זמן מראש?
דוד רותם: הכנסת כפופה לממשלה?
דוד רותם: זאת הצעת חוק שמכפיפה את הכנסת לממשלה מה שאתם אומרים.
ארבל אסטרחן: לא, נגיד להודיע להם על הדיון שבועיים מראש.
איל זנדברג: ה-45 ימים זה גם כאילו הכפפה, זה אותו רעיון.
דוד רותם: לא, כי זה חבר כנסת פרטי, ואומרים: אנחנו רוצים לשמוע את עמדת הממשלה.
דוד רותם: אבל כאשר ועדה של הכנסת מביאה חוק, עמדת המשלה לא מעניינת אותי.
איל זנדברג: היא מתחילה לדון בחוק.
איל זנדברג: קודם כל, כשכתוב ועדה, הכוונה היא - וזה לא פורט פה - בעצם יושב-ראש ועדה.
איל זנדברג: הרי הוועדה לא מתכנסת ומחליטה ליזום נושא, אלא היושב-ראש מציע נושא, ואז הוועדה מצביעה על הצעתו של היושב-ראש אם לדון בנושא.
איל זנדברג: בפרקטיקה מה שקורה שפשוט מתחילים.
איל זנדברג: כל מה שאנחנו רוצים זה ליידע את הממשלה.
איל זנדברג: הממשלה צריכה לבוא לדיון.
איל זנדברג: לא ראוי שבנושאים כאלה חשובים, שמנינו חמישה, שבעה מתוכם, שהממשלה תוכל להיערך לדיון?
דורית ואג: חלק מהם ממש לא, כולל הפריימריז.
דוד רותם: חשוב שהממשלה תבוא לדיון?
ארבל אסטרחן: למה ברציפות צריך להודיע למשלה 21 יום מראש על הדיון?
דוד רותם: כי היא צריכה לגבש עמדה.
יריב לוין: אני חושב שאיל צודק, אבל אין מתנות חינם.
יריב לוין: אנחנו נרשום את זה במסגרת ההערות.
יריב לוין: עניינית, אתה צודק, כמו שאנחנו צודקים עניינית בכמה דברים אחרים שאתם לא מסכימים.
איל זנדברג: אני שומע את זה יותר מדי פעמים בחיי.
יריב לוין: אני אומר שעניינית אתה צודק פה, אבל יש גם דברים שאנחנו עניינית צודקים ואתם לא ממהרים להסכים עליהם, אז אולי ב-trade שנעשה בסוף נגיע לתוצאה שכולה תהיה צודקת.
ארבל אסטרחן: אגב, ההערה – לא איל אמר אותה במקור.
יריב לוין: היא הערה נכונה, אין לי ויכוח אתך.
יריב לוין: זה נכון שצריך לאפשר לממשלה להתייחס ולהגיב, אני מסכים, אני בעד, זה נכון.
דוד רותם: בקריאה ראשונה אין חובת הנחה.
דוד רותם: כשהממשלה מכינה הצעת חוק ומגישה הצעת חוק - - -
קריאה: יומיים.
ארבל אסטרחן: אבל הרעיון הוא שבזמן הדיון היא תוכל להגיד: אנחנו חושבים כך, חושבים אחרת.
יריב לוין: הממשלה צריכה יותר מיומיים.
דוד רותם: למה היא לא מזמינה אותי לוועדת שרים לענייני חקיקה, שאני אביע עמדה?
דוד רותם: זה לא מעניין אותה.
יריב לוין: זה בעיניי הגיוני.
יריב לוין: אני אומר לכם את דעתי הפרטית, בעיניי זה הגיוני.
יריב לוין: זה לא צריך להיות 21 יום, אבל צריך להיות איזה פרק זמן שמאפשר לקיים דיון בעניין הזה.
יריב לוין: זה הגיוני וזה נכון.
יריב לוין: אני חושב שבתוך הסל השלם, טוב אם נגיע לאיזושהי הבנה שתכניסו את העניין הזה פנימה, אבל נראה לאן נגיע, כי אני אומר לכם עוד פעם, המצב הוא שמצד אחד אנחנו כל הזמן נשמור על מה שלממשלה מגיע, וכשאנחנו מגיעים לדברים שהם באמת אבסורדיים כמו עם ה-45 יום של ההנחה, כפי שאני מקבל פה כל רגע אס.אם.אס - זה לא הולך ככה, או שאנחנו רוצים להתכנס למה שסביר, או שאנחנו עושים פה איזה משחק, שכל אחד מנסה לשפר עמדות.
ליאור נתן: הפרקטיקה בפועל גם בלי ההוראה הזאת, כי בדרך כלל הצעת חוק שיזמה ישר לקריאה ראשונה מטעם ועדה תמיד תגיע לוועדת שרים כדי לקבוע עמדה.
ליאור נתן: רוב המקרים גם בלי ההוראה הזאת.
ארבל אסטרחן: גם מזמינים את נציגי הממשלה - - -
דוד רותם: לא, יש תמיד בעיה, כי את מגישה הצעת חוק ואת מבקשת פטור מחובת הנחה, אז זה מגיע לוועדת שרים והיא אומרת: הדיון יתקיים בעוד חודשיים.
איל זנדברג: אפשר להציג גם שיקולי יעילות מבחינת הכנסת למה כך זה יהיה, אבל אם מזמנים את נציג הממשלה והוא לא יכול להביע עמדה, מה הטעם?
איל זנדברג: עדיף לא לזמן אותו לכאורה.
איל זנדברג: אפשר להעיר על משהו שעברתם?
איל זנדברג: בעניינים המתחייבים מתיקונם של חוקי יסוד, כמו שזה נוסח כאן, זה יכול להתפרש להבנתי שכל נושא, למשל כל תיקון שאיכשהו קשור לנושא, בעוד שנדמה לי שהכוונה היא כשהם באים ביחד, כשהם צמודים.
ארבל אסטרחן: נכון, הכוונה היתה כשהם באים ביחד - - -
איל זנדברג: אולי את צריכה לתת לזה ביטוי בטקסט?
ארבל אסטרחן: קודם תיקנו את חוק היסוד ומייד אחרי זה מתקנים את החוק, נגיד כמו התיקון שעשינו עכשיו - - -
איל זנדברג: ואם סתם מתקנים את החוק הרגיל?
ארבל אסטרחן: הוא לא מתחייב מתיקונו של חוק יסוד.
איל זנדברג: לא מהתיקון הזה.
איל זנדברג: יש מי שיגיד שחוק יסוד: הממשלה, יש בו איזה חסר מסוים, וראוי לתקן אותו ולתקן את חוק הממשלה כך סתם.
ארבל אסטרחן: ומתקנים את חוק היסוד?
ארבל אסטרחן: זה לא מתחייב מתיקון חוק היסוד.
איל זנדברג: כתוב כאן: ליזום הצעות חוק ועניינים מתיקונם.
איל זנדברג: צריך גם "מהתיקון האמור", "התיקון המובא", משהו שיצביע על הצמידות.
ארבל אסטרחן: אפשר להגיד "מתיקונו של חוק יסוד" - - -
איל זנדברג: אין פה מילה "תיקון", זה הצעות.
ארבל אסטרחן: לא, כתוב "מתיקונים של חוקי יסוד".
ארבל אסטרחן: הרעיון היה שמתקנים חוק יסוד וחוק רגיל ביחד.
ארבל אסטרחן: "מתיקונם של חוקי יסוד המתוקנים במקביל", "המתוקנים בסמיכות זמנים".
ארבל אסטרחן: אפשר להגיד שזה מתחייב מתיקונו של חוק יסוד, אם הם מובאים יחד.
יריב לוין: בסדר, נעבור לסעיף (ב).
ארבל אסטרחן: ואז סעיף (ב) אומר עוד פעם, כמו שאמרנו בטרומית, "הכינה הוועדה הצעת חוק לקריאה ראשונה, יורה מזכיר הכנסת על פרסומה ברשומות – הצעות חוק הכנסת, בצירוף דברי הסבר".
ארבל אסטרחן: אגב, היום זה כתוב מעט אחרת.
ארבל אסטרחן: היום כתוב שהוועדה תעביר למזכיר הכנסת לשם פרסום ברשומות.
ארבל אסטרחן: סיימנו את הפרק השלישי של הכנה לקריאה ראשונה, ועכשיו הגענו לפרק הרביעי – הקריאה הראשונה במליאה.
ארבל אסטרחן: הסעיף הראשון הוא סעיף 12 – הנחה על שולחן הכנסת ומועד הקריאה הראשונה:     	"12.
ארבל אסטרחן: (א) יושב ראש הכנסת יניח על שולחן הכנסת הצעת חוק פרטית, הצעת חוק מטעם ועדה או  הצעת חוק ממשלתית שפורסמה ברשומות ונמסרה לכנסת".
ארבל אסטרחן: פה פעם ראשונה אנחנו מזכירים הצעת חוק ממשלתית.
דוד רותם: האם אפשר לקבוע תוך כמה זמן?
ארבל אסטרחן: תוך כמה זמן הוא יניח?
דוד רותם: עם כל הכבוד, אני לא רוצה שזה יימשך שלושה חודשים.
ארבל אסטרחן: כיום זה לא כתוב.
ארבל אסטרחן: כתוב: יושב ראש הכנסת יניח הצעת חוק על שולחן הכנסת.
דוד רותם: אני יודע, אבל מכיוון שאני כבר נתקלתי בזה, אני רוצה לפתור בעיות.
דוד רותם: כל דבר אנחנו מגבילים בזמנים.
ארבל אסטרחן: לא כל דבר מגבילים בזמנים.
ארבל אסטרחן: אנחנו לא מגבילים בכלל את ועדות הכנסת בזמנים.
דוד רותם: בטח שמגבילים.
דוד רותם: כשיש הצעה להגביל את מספר השופטים בבית המשפט העליון, אני תוך 120 יום צריך לקבל החלטה.
ארבל אסטרחן: נכון, זה החריג, זה לא הכלל.
יריב לוין: אתה לא צריך, הבא אחריך יצטרך.
ארבל אסטרחן: זה החריג, ואני לא חושבת שהוא צריך להוות תקדים.
איל זנדברג: אפשר גם אותו לבטל, ואז הכול יהיה מיושר.
דוד רותם: יושב-ראש הכנסת שקובע את סדר-היום זאת סמכות אדירה, והוא בעצם לא מוגבל.
דוד רותם: כולנו בני-אדם, יש רוגזים ויש חילוקי דעות ולפעמים אני לא אוהב את הצעת החוק הזאת ואני רוצה שיעשו בה שינויים, אז אני לא קובע אותה.
ארבל אסטרחן: זה (א) ו(ב), (ב) זה "יעמיד...
ארבל אסטרחן: על סדר יומה".
ארבל אסטרחן: בסעיף (א) אפשר להגיד "תונח", "הצעת חוק...
ארבל אסטרחן: שהתפרסמה ברשומות תונח על שולחן הכנסת", אבל היום עושה את זה יושב-ראש הכנסת.
איל זנדברג: הנימוק הזה יופעל כל ליושבי-ראש ועדות - - -
דוד רותם: אני  מסכים אתך במאת האחוזים, לכן כשדיברנו על השישה החודשים שצריך לחכות עם הצעות החוק, אני אמרתי לך שצריך להגביל את הכוח.
איל זנדברג: - - - סדר-היום של יושב-ראש ועדה לא צריך - - -
דוד רותם: בידי היושב-ראש גם היום - - -
איל זנדברג: בידי הייעוץ המשפטי או משרד המשפטים.
דוד רותם: לא משרד המשפטים, אבל בוודאי שהייעוץ המשפטי.
דוד רותם: אני לא יכול להתחיל לדון בהצעת חוק, אם היועצים המשפטיים לא גמרו להכין אותו.
יריב לוין: אנחנו נכתוב מזכיר הכנסת על מנת שזה יהיה ברור שזה עניין טכני ולא עניין של שיקול דעת להימנע מהנחה.
יריב לוין: זה פותר לך את הבעיה, חבר הכנסת דוד רותם.
ארבל אסטרחן: ירדנה, עשינו פה שינוי שרלוונטי לך בסעיף 12, שלא יושב-ראש הכנסת יניח אלא מזכיר הכנסת יניח על שולחן הכנסת הצעת חוק.
ארבל אסטרחן: פה אני רוצה להזכיר מה שמופיע כאן בהערה.
ארבל אסטרחן: יש היום סעיף בפרק של הצעות החוק הממשלתיות, שבמידת האפשר יימסרו תרגומי הצעות חוק לחברי הכנסת הערבים תוך הקבועה בסעיף זה, זאת אומרת תוך היומיים.
ארבל אסטרחן: זה משהו שלא מבצעים.