GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
תמר כנפו: אני לא בטוחה שאני הבנתי מה נסגר, אבל מייד נראה את זה בנוסח.
תמר כנפו: אני לא חושבת שהחלטנו על זה, אבל מייד נראה איפה זה מופיע.
תמר כנפו: קודם כל, סעיף 2(א) אומר לנו משהו שלגביו אין בעיה, ש"חבר כנסת, שאינו שר או סגן שר", כפי שגם כתוב היום, "רשאי ליזום ולהגיש הצעת חוק פרטית; ההצעה תנוסח כחוק ויצורפו לה דברי הסבר".
איל זנדברג: ההגבלה ליושב-ראש הכנסת?
ארבל אסטרחן: היושב-ראש והסגנים זה בהמשך, בסעיף 3(ב).
ארבל אסטרחן: מה שמוצע כרגע לפי הצעת יושב-ראש הוועדה זה ש"הצעת חוק יכול שתהיה ביוזמת כמה חברי כנסת והם יקבעו את סדר הופעת שמותיהם על גבי הצעת החוק".
יריב לוין: ירדנו מהעניין הזה.
ארבל אסטרחן: יורדים מזה לגמרי?
ארבל אסטרחן: האם אנחנו רוצים להגיד משהו אחר, שזה מה שהכנתי לפני ההצעה הזאת?
סער פינטו: כן יהיו מצטרפים.
ארבל אסטרחן: אז אני אגיד עכשיו נוסח של המצטרפים, נוסח אחר שאתם לא רואים בפניכם, כי זה הנוסח שהכנתי קודם.
ארבל אסטרחן: הוא יגיד במקום (ב): הגישו כמה חברי כנסת הצעת חוק אחת, יקבעו את סדר הופעת שמותיהם על גבי ההצעה; חברי הכנסת המציעים יציינו מי מביניהם הוא יוזם הצעת החוק.
ארבל אסטרחן: שמות היוזם או היוזמים יופיעו על גבי ההצעה לפני שמות יתר המציעים – שזה בעצם מה שקיים היום, אני עוד לא מדברת על הנפקות.
יריב לוין: אני הייתי אומר לפני "לפני שמות יתר המציעים ובמובחן מהם", שזה צריך להיות כתוב במפורש.
קריאה: יוזמים נקודתיים, תומכים נקודתיים.
איל זנדברג: זה מופיע, "שמות התומכים יצוינו בנפרד".
ארבל אסטרחן: אני קראתי עכשיו נוסח אחר.
סער פינטו: למה לא להשתמש בנוסח של (ב)(1), פשוט במקום "תומכים" לכתוב מצטרפים, ואז זה כן מעגן - - -
יריב לוין: אין לי בעיה, יצוינו בנפרד.
יריב לוין: אני בעד, אני מסכים.
יריב לוין: יש לי התנגדות מכם, אני בעד.
איל זנדברג: תומכים זה דווקא יותר ממצטרפים - - -
יריב לוין: כדי לעשות סדר, אנחנו הולכים לסעיף (ב)(1) בנוסח כזה: "הצעת חוק יכול שתהיה ביוזמת כמה חברי כנסת והם יקבעו את סדר הופעת שמותיהם על גבי הצעת החוק".
יריב לוין: הנושא של "יוזם הצעת חוק" עד המילה "החוק" בשורה אחת לפני האחרונה נמחק.
קריאה: "יוזם הצעת חוק רשאי לצרף להצעתו חברי כנסת התומכים בה, והוא יקבע את סדר הופעת שמותיהם...
קריאה: שמות התומכים יצוינו בנפרד".
יריב לוין: אז זה נשאר אותו דבר, אם כך.
ארבל אסטרחן: השאלה אם רוצים תומכים או מצטרפים.
גלעד סממה: אני הייתי מציע תומכים.
גלעד סממה: אתה בכל זאת אומר שאתה רוצה להראות שיש לך דעת קהל.
תמר כנפו: מה קורה כשהוא לא מצביע, הוא מצביע נגד - - -
יריב לוין: מותר לו, מה קורה כשאני יוזם ומצביע נגד הצעה שלי?
יריב לוין: אבל גם זה קורה לי.
גלעד סממה: אבל אחת הסיבות שאתה הצעת את ההצעה זה להראות שיש לך תמיכה, תמיכה בהצעה.
יריב לוין: אני רוצה לעשות הבחנה אחת.
יריב לוין: כולנו יודעים שהצבעה במליאה לא תמיד מבטאת את עמדתו של האדם, אלא לפעמים את מחויבויותיו.
יריב לוין: לא אחת גם יוזמים מצביעים נגד הצעות שלהם, כי אם נאסור את זה, התוצאה תהיה שלא נוכל ליזום קואליציה ואופוזיציה שום דבר ביחד, מפאת הסיכון שניקלע למצב הזה.
יריב לוין: לכן זה ברור שאנחנו לא שם.
ארבל אסטרחן: מותר לאדם לשנות את דעתו.
ארבל אסטרחן: השאלה האם רוצים לראות את כולם כמציעים וחלק מהם כיוזמים.
יריב לוין: לא, בואו לא נסבך את החיים.
לימור ברמן: היום קוראים לזה מצטרפים, וזה נכון להגיד מצטרפים - - -
פרח לרנר: אבל תומך זה יותר מכובד.
לימור ברמן: - - - שלא יחתמו על החוק, זה מה שגורם להם להרגיש שהם חלק מהחוק, גם אם זה רק ברמת התמיכה.
יריב לוין: אני רוצה להציע לכם פשרה, בואו נכתוב "שמות המצטרפים בתמיכה לחוק" או משהו כזה שיביע את העובדה שהם הצטרפו לתמוך, ונשמור על המונח.
איל זנדברג: מילה אחת, לא תצליח להתחמק.
יריב לוין: אז נכתוב "להלן המצטרפים", נשאיר את זה המצטרפים.
יריב לוין: נכתוב שמות המצטרפים בתמיכה לחוק, אבל אחר כך נשתמש "להלן המצטרפים", אם זה מטריד אתכם.
לימור ברמן: לנו זה לא משנה.
קריאה: אני חושב שאין צורך, כתוב: "יוזם הצעת חוק רשאי לצרף להצעתו חברי כנסת התומכים בה", בסוף שמות המצטרפים, רק בסוף, התומכים כתוב בתיאור.
יריב לוין: אני בעד מה שיש פה, לי הכי קל עם מה שיש פה.
ארבל אסטרחן: שמות המצטרפים יצוינו בנפרד?
יריב לוין: אבל איך?
יריב לוין: אבל אז אי אפשר להבין דבר.
קריאה: רשאי "לצרף להצעתו חברי כנסת התומכים בה".
יריב לוין: לצרף, הבנתי, שמות המצטרפים, בסדר.
יריב לוין: מאה אחוז, בסדר.
ארבל אסטרחן: זה מופיע המון פעמים.
ארבל אסטרחן: "הונחה הצעת החוק על שולחן הכנסת לא ישונה סדר שמות היוזמים או המצטרפים על גביה".
ארבל אסטרחן: כל פעם מבקשים דברים כאלה להבהיר, הנחתם – זהו, זה הסדר.
ארבל אסטרחן: מייד נראה מה קורה אם מישהו חוזר בו.
ארבל אסטרחן: הנפקות הראשונה - "כל בקשה או הודעה בנוגע להצעת חוק פרטית תימסר על ידי" – כאן מוצע "היוזם הראשון או יוזם אחר שהיוזם הראשון הסמיכו לכך".
יריב לוין: אני מבין שאת זה אתם רוצים להוריד.
יריב לוין: אם אתם לא רוצים את זה, זה יורד.
ארבל אסטרחן: אבל האם רוצים להגיד, שתימסר על ידי אחד היוזמים, להבדיל מהמצטרפים?
יריב לוין: כן, זה אפשר לכתוב, זה מקובל עליכם, נכון?
ארבל אסטרחן: בסעיף (ג) את לא רצית שרק היוזם הראשון יוכל, אבל אם נכתוב "על ידי היוזמים" - - -
לימור ברמן: אין לי בעיה עם אחד היוזמים.
רונית חייקין יעקבי: ואם כל היוזמים התפטרו מהכנסת או קרה להם משהו?
ארבל אסטרחן: אנחנו נצטרך להבהיר את זה.
גלעד סממה: היה מקרה עכשיו עם הצעת חוק של צחי הנגבי.
קריאה: אז הבא אחריו, אבל רוני בר-און היה גם היוזם.
ירדנה מלר-הורוביץ: הוא לא היה היוזם, צחי הנגבי היה היוזם.
יריב לוין: במצב כזה נראה כל מי מהמצטרפים שרוצה.
יריב לוין: אני מקבל את ההערה שלך, כל מי מהמצטרפים שירצה, יוכל להפוך במצב כזה ליוזם.
רונית חייקין יעקבי: למה אתה לא כותב את זה פה?
יריב לוין: נכתוב את זה, צריך להוסיף את זה.
יריב לוין: זה לא קיים פה.
ארבל אסטרחן: ואז מביניהם - - -
יריב לוין: על פי סדרם, הסדר שלהם יישמר.
יריב לוין: כל מי שירצה להפוך ליוזם, יהפוך על פי סדרם.
רונית חייקין יעקבי: ראשון – ראשון, אחרון – אחרון.
יריב לוין: נכון, נשמור על אותו line.
רונית חייקין יעקבי: אתם בין כה וכה מתנגדים, זה לא רלוונטי.
יריב לוין: תציעו את ההצעות הנכונות,  ואז אני גם אצטרף אליהן, כי הם מתנגדים גם לכל מה שאני מציע...
פרח לרנר: השאלות שלך נשאלות בגלל חיים אורון, שעתיד לפרוש...
רונית חייקין יעקבי: לא, אין לי בעיה עם זה.
ארבל אסטרחן: "כל בקשה או הודעה בנוגע להצעת חוק פרטית תימסר על ידי אחד היוזמים".
ארבל אסטרחן: אם יש כמה יוזמים, כל אחד מהם יכול לבקש להעלות אותה וכולי.
רונית חייקין יעקבי: לא, ואחר כך מצטרפים אם אין יוזם.
ארבל אסטרחן: זה אחר כך בסעיף של החזרה, כרגע יש יוזם.
יריב לוין: אמרנו, נוסיף את זה.
רונית חייקין יעקבי: לדעתי זה צריך להיות פה, לא?
ארבל אסטרחן: לא, כי היוזמים הם אלה שאומרים: אם מי שיפסיק להיות יוזם – אני יכולה כבר להגיד, זה מה שאמר עכשיו יושב-ראש הוועדה, המצטרפים יוכלו להפוך ליוזמים לפי הסדר שכולם נרשמו מלכתחילה.
ארבל אסטרחן: מה שקיים גם היום: "חבר כנסת שהגיש הצעת חוק ביודעו כי הוגשה כבר באותו עניין הצעת חוק זהה או דומה בעיקרה, בין באותה כנסת ובין בכנסת קודמת, יציין עובדה זו בדברי ההסבר להצעתו".
יריב לוין: לכאורה, אם הוא לא ציין ביודעו, זו עבירה אתית, לך תוכיח שהוא ידע, קשה.
רונית חייקין יעקבי: דרך אגב, הם המון פעמים לא מציינים.
יריב לוין: גם לפעמים המחלקה המשפטית מצליחה לעלות על זה במתכוון.
ירדנה מלר-הורוביץ: במסננת הזאת, זה באמת יכול - בוא נחשוב חיובי, שחבר כנסת יש לו רעיון, והוא באמת לא יודע.
יריב לוין: אני אומר לך, לי זה קרה פעם אחת עם חבר הכנסת חיים אורון דבר כזה, ובאמת לא ידעתי.
רונית חייקין יעקבי: אבל לי עכשיו זה קורה כל הזמן.
רונית חייקין יעקבי: אני למשל בודקת את ההצעות של זהבה מהכנסת השבע-עשרה.
רונית חייקין יעקבי: אתם לא יודעים כמה גנבו, ולא מציינים את זה.
רונית חייקין יעקבי: והם לא מציינים.
ירדנה מלר-הורוביץ: עברתי את זה עם חבר כנסת אחר.
ירדנה מלר-הורוביץ: אם חבר כנסת שלא נבחר יודע שהיו לו יוזמות מאוד טובות ולא היה לו צ'אנס להעלות את זה, אומר: קחו בכנסת החדשה חברי כנסת, והוא מנסה לאתר מי שיאמצו את ההצעות, הוא אפילו שמח שעושים את זה.
רונית חייקין יעקבי: אני רוצה להציע משהו - אני לא יודעת אם זה קשור לסעיף הספציפי הזה, אבל אני לוקחת את הדוגמה הספציפית הזאת, כי לזהבה היו המון הצעות חוק.
רונית חייקין יעקבי: חברי הכנסת החדשים שלנו עדיין לא הספיקו להניח, ולקחו את זה – אני לא רוצה להגיד מי.
רונית חייקין יעקבי: אני רוצה שייכתב באיזשהו סעיף, שזכות הראשונים זה זכות של הסיעה.
רונית חייקין יעקבי: אם לא נשארה סיעה – לא נשארה סיעה.
סער פינטו: ואם הסיעה לא עושה עם זה דבר?
רונית חייקין יעקבי: אבל לא היה לי צ'אנס.
סער פינטו: עכשיו אני ארוץ, אגיש הצעות חוק על כל הנושאים שבעולם, ולקחתי בעלות עליהם.
רונית חייקין יעקבי: אני יודעת שחברי הכנסת שלנו הניחו הרבה בהתחלה, אבל לא הספקנו עוד לעבור על הכול, ואז הניחו הרבה חברי כנסת.
רונית חייקין יעקבי: הם אפילו לא ציינו שזו היתה גם הצעה של הסיעה הקודמת.
רונית חייקין יעקבי: אני חושבת שאם קיימת עדיין הסיעה, צריכה להיות זכות ראשונים לסיעה.
ירדנה מלר-הורוביץ: ואם חבר כנסת הניח הצעת חוק בניגוד לעמדה הרשמית של הסיעה שלו, והוא הבן החורג?
ירדנה מלר-הורוביץ: מה יהיה אז?
ירדנה מלר-הורוביץ: ההצעות הן לא סיעתיות, ההצעות הן פרטניות של חבר כנסת.
תמר כנפו: יש הרבה הצעות, שהן כן סיעתיות של הסיעה.
יריב לוין: בואו נחזור רגע לבסיס.
יריב לוין: אני מודיע לך שההצעה הראשונה שאני אניח, אם תתקבל ההצעה שאת מעלה פה, רונית חייקין, אני אניח הצעת חוק שקובעת שמדינת ישראל מבטלת את החלת השלטון והמשפט על כל שטחיה ומוסרת ומפנה בפינוי פיצוי וכל התעלולים והתרגילים האלה, ואז אני אגיד לראש הממשלה אשר יהיה: אדוני, עם כל הכבוד, קודם תבוא אליי ונתדיין אם אני מסכים להביא את זה.
יריב לוין: הרי ברור שזה לא יכול להיות, אין בעלות על הרעיונות.
יריב לוין: נשמת אפו של העניין היא שאני אומר: מאה אחוז, הגישה סיעה X הצעה או חבר כנסת כזה, אבל הוא לא מספיק חרוץ או אין לו מספיק סיכויים.
יריב לוין: אני לא לוקח אפילו את ההצעה, אלא לוקח הצעה ומכניס בה שיפור, שלטעמי הוא נכון, כי לחש לי גלעד ואמר לי: שמע, קח את זה, עם השיפור הזה אני מוכן לחיות, לך עם זה קדימה.
יריב לוין: אין דרך למנוע את זה.
יריב לוין: הדבר היחיד שאתה יכול להגיד: כן, ניתן איזשהו קרדיט למי שעשה את זה בהתחלה, כדי שיהיה ברור שמי שהגיש לא ראשון המגישים.
יריב לוין: גם כאן אגב, זה מאוד בעייתי.
יריב לוין: כל הצעה שמשנה את שיטת בחירת נשיא בית המשפט העליון היא כבר משהו שמישהו הציע, או שאנחנו בודקים מה תוכן השינוי, והאם זה רוב רגיל או לא רוב רגיל, אז זאת כבר הצעה אחרת או לא.
יריב לוין: מאוד קשה - גם הקביעה הזאת, אם את שואלת אותי, אם היא לא היתה מראש, הייתי מהסס מאוד לקבוע אותה פנימה, כי היא מאוד מאוד בעייתית.
יריב לוין: אני אומר שוב, גם אם אני לקחתי הצעה שמישהו אחר הציע, אבל בסוף אני מקדם אותה, מריץ אותה ומעביר אותה, יפה מאוד.
יריב לוין: אם אני בא עם יוזמתי המקורית כך וכך, אני מניח שהעיתון המתחרה ישמח למחרת לפרסם איך יוזמתי המקורית כבר הוגשה לפני שנה.
רונית חייקין יעקבי: נניח התחילה כנסת באחד בינואר, ואם נניח עברו שלושה, ארבעה חודשים והסיעה לא עשתה עם זה דבר, אוקיי, קחו, אבל תן צ'אנס.
גלעד סממה: הצעת חוק מבטאת רעיון, והרעיון הוא לא קניינה של סיעה.
יריב לוין: רונית, אני מבטיח לך שכל עוד אני כאן וגם כשלא אהיה כאן, אני אבקש ממישהו שיחשוב קרוב אלי, שתמיד יגיש את ההצעות האלה, ראשון.
יריב לוין: תאמיני לי, זאת תהיה כל פעם ממספר אחד, ואז גמרנו, תנהלי משא ומתן.
יריב לוין: אי אפשר, זה לא ילך.
איל זנדברג: צריך לזכור גם שההגבלות על הזכות של חברי כנסת להגיש הצעות חוק, ספק אם זה בתקנון, ובוודאי זה לא דבר שאפשר להגביל אותו, ובוודאי ובוודאי שלא מטעמים של - - -
יריב לוין: זה גם בוודאי ובוודאי דבר שלא יהיה בלי עסקה של פיקוח אמיתי על הממשלה פה מצד הכנסת.
רונית חייקין יעקבי: אני אמרתי לכם את הדברים מהבטן שלי, אבל בסדר; גם לגבי זה שמניחים אותה הצעת חוק 10 חברי כנסת, זאת זילות, זו בושה לכנסת.
יריב לוין: אני לא בטוח, אני לא בטוח.
תמר כנפו: אם הוא מעתיק את אותה הצעת חוק שכבר עברה בקריאה טרומית, זה לא זילות?
תמר כנפו: ההצעה כבר עברה טרומית, ועכשיו הוא מניח אותה.
קריאה: יש הצעות שעוברות ונתקעות, וחבר כנסת לא מקדם אותן.
תמר כנפו: אבל זאת לא זילות של חקיקה?
רונית חייקין יעקבי: אתה לא תגיע ל-4,000, אתה תגיע ל-1,500.
רונית חייקין יעקבי: לזהבה למשל יש הצעות חוק, שלקחו שבעה חברי כנסת.
רונית חייקין יעקבי: יש מלא "פ" אותו דבר.
יריב לוין: נכון, אבל אני גם לא תמיד יודע.
יריב לוין: אני מגיש, מישהו אחר גם הגיש.
רונית חייקין יעקבי: כמו שאני בודקת, גם העוזר שלך יכול.
יריב לוין: את יודעת מה?
יריב לוין: אני אקח משהו יותר מרחיק לכת.
יריב לוין: אני רוצה ליזום משהו שגם חברת הכנסת חנין זועבי רוצה ליזום, ואני לא רוצה לחתום איתה על אותה הצעת חוק, אז מה?
יריב לוין: אז בגלל זה אני אהיה מנוע?
יריב לוין: לא, אני רוצה להגיש את זה בשמי.
יריב לוין: היא הגישה, יש לה רעיון דומה, שבמקרה בעניין הזה אנחנו מסכימים, מאה אחוז.
רונית חייקין יעקבי: לי זה נראה ממש זילות של החקיקה פה.
איל זנדברג: זאת אולי התייחסות לא מכובדת של חבר לרעהו, אבל זה לא עניין זילות של חקיקה.
איל זנדברג: זה לא החקיקה פה שנפגעת.
יריב לוין: כמו כל דבר בדמוקרטיה, זה הרע במיעוטו.
יריב לוין: זה נכון שזה לא אופטימאלי, אבל לקשור את הידיים ולחסום את היכולת שלך ליזום ולהביא את הרעיונות שלך היא לא נכונה, היא לא תעבוד וגם אף אחד לא יקבל אותה, והיא גם פתח עצום למניפולציות.
יריב לוין: אפשר יהיה לשחק עם זה.
ארבל אסטרחן: כרגע כתוב ב-(ד) שהוא צריך לציין אם הונחה הצעת חוק באותה כנסת או בכנסת קודמת, לא כתוב הקודמת.
יריב לוין: לא, קודמת, בכלל.
ארבל אסטרחן: בדרך כלל לא הולכים אחורה יותר מדי, אבל הולכים גם לפעמים יותר מכנסת אחת, ככל שידוע.
תמר כנפו: ארבל, יש איזושהי הגבלה כמה זמן הלשכה המשפטית צריכה לעבוד, כדי שתניח את הצעת החוק?
ארבל אסטרחן: לא, זה תלוי בהצעה.
תמר כנפו: כי לפעמים יש הצעה שמקדמים תוך שבוע, שבועיים, ויש הצעה שיכולה לחכות חודשיים.
תמר כנפו: אני חושבת שכן צריך להגביל, כדי שהלשכה המשפטית תניח את ההצעה.
רונית חייקין יעקבי: להגביל, אבל אולי לא בתחילת כנסת.
רונית חייקין יעקבי: בתחילת כנסת יש מסות, מבול.
תמר כנפו: גם בתחילת כנסת, אבל לא יכול להיות שלפעמים יש הצעה שתונח תוך שבוע, ויש הצעה שחודשיים לא תונח.
רונית חייקין יעקבי: יש כאלה שתוך יום מונחות.
תמר כנפו: אני חושבת שכן צריך לעשות סדר.
רונית חייקין יעקבי: את בקואליציה - - -
תמר כנפו: אני מסתכלת לא קואליציה אופוזיציה, אני מסתכלת כנסת, לא קואליציה אופוזיציה.
יריב לוין: מישהו נתקל בבעיה ספציפית, שהוא מרגיש שמעכבים לו הצעה?
תמר כנפו: כן, זה היה הרבה, במיוחד בתחילת הכנסת.
ירדנה מלר-הורוביץ: כי בתחילת הכנסת יש מבול של הצעות, ממש אלפי הצעות, כל אחד רוצה להקדים.
תמר כנפו: אבל פעם ידענו שתוך שבועיים מקסימום.
ארבל אסטרחן: לא, בדרך כלל זה היה שלושה שבועות.
ארבל אסטרחן: לפעמים יש הצעות מאוד מורכבות.
ארבל אסטרחן: צריך לזכור שבסדר העבודה של היועצים המשפטיים הכנת הצעת חוק לקריאה שנייה ושלישית או לקריאה ראשונה תמיד תקדם להנחת הצעת חוק טרומית.
ארבל אסטרחן: לפעמים יש הצעות, שהן מאוד מורכבות.
ארבל אסטרחן: משתדלים לעבוד לפי הסדר, אבל אם יש לפעמים משהו מאוד מורכב, או שצריך לדבר עם חבר הכנסת, שזה גם קורה הרבה, מתכתבים אתו.
גלעד סממה: ואם זאת הצעה, למשל, על ניסויים בבני אדם של חבר כנסת כזה או אחר, שמתפרסת על 30, 40 עמודים ואני בטוח שהוא כתב אותה לבד?
תמר כנפו: אז בכלל אין בעיה, אפשר להגיש אותה אחרי שבוע.
יריב לוין: אני מוכרח לומר שלא נתקלתי אף פעם באיזה סחבת.
יריב לוין: אני מוכן לתת לך את הדוגמה של ה"קראפול" שבאמת לא התקדם עד עכשיו, אבל בין היתר גם באשמתנו.
יריב לוין: זה לא שרצינו לשבת עם מישהו במחלקה המשפטית והוא אמר לנו: לא, אין לי זמן, תבואו בעוד חצי שעה.
יריב לוין: אני לא יודע, לי זה לא קרה אף פעם.
יריב לוין: אני מאמין שאם זה יקרה למישהו, הוא ייגש ליועץ המשפטי של הכנסת, והוא מייד יעשה בעניין הזה סדר.
סער פינטו: אני רוצה להגיד שזה כן קורה, לא פעם אחת.
סער פינטו: זה כן קורה.
סער פינטו: אני לא חושב שזה משרירות, זה קורה.
סער פינטו: לפעמים זה מתמחה חדש, שזאת אותה הצעת חוק מועתקת, אבל פתאום אותו מתמחה חדש חושב שצריך לנסח את זה אחרת.
סער פינטו: זה גם קורה, למרות שארבע הצעות בדיוק אותו דבר כבר מונחות.
סער פינטו: לפעמים זה קורה בתקופה של תקציב, לפעמים זה קורה משיקולים אחרים.
סער פינטו: אני לא יודע אם צריך להגביל, אני כן חושב, שלפחות צריך להיות פה איזשהו מנגנון, שאם מדובר מעבר לתקופה מסוימת, צריך להודיע לחבר כנסת.
סער פינטו: חבר כנסת לא יודע אם מעכבים כי יש תקציב עכשיו או כי צריכים לשאול אותו שאלות.
סער פינטו: עברו שלושה שבועות, הודעה לחבר כנסת, שזה מתעכב כי יש תקציב, כי אנחנו צריכים תשובות.
ירדנה מלר-הורוביץ: אם האחריות על חבר הכנסת וחבר הכנסת ישאל, לא יתנו לו את התשובה?
ירדנה מלר-הורוביץ: יש דברים שאני לא חושבת שצריכים להיות מעוגנים בתקנון.
ירדנה מלר-הורוביץ: ירים טלפון ללשכה המשפטית, לא יגידו לו: תשמע, אנחנו בתקציב?
איל זנדברג: זה נשמע כמו עניין של נוהל פנימי.
איל זנדברג: כל הייעוץ המשפטי שקוף פה בתקנון.
איל זנדברג: זה עניין של החלטה - סליחה שאני מתערב - ויעמידו את הלשכה המשפטית במקומה, אם היא לא עובדת כמו שצריך ויקבעו נהלים פנימיים.
איל זנדברג: זה לא תקנון הכנסת, זה לא הליך החקיקה במובן האמיתי שלו.
ארבל אסטרחן: אם רוצים לקצוב זמן ללשכה המשפטית, צריך גם להגיד מה היא עושה, צריך להכניס פה משהו שאולי לא קיים.
רונית חייקין יעקבי: אולי אפשר לקצוב זמן של ארבעה שבועות נניח, וזה ממש סביר.
ירדנה מלר-הורוביץ: ארבעה שבועות זה לא סביר בתחילת כנסת ובתקופת תקציב בוודאי, ובתקופה שיש סתם לדוגמה בוועדת החוקה, חוק ומשפט חתימה דיגיטלית.
ירדנה מלר-הורוביץ: הכנסת דינמית.
ירדנה מלר-הורוביץ: בסך הכול הרי אין עיכובים, זה קורה נקודתית.
ירדנה מלר-הורוביץ: אם זה נקודתי, יתכבד חבר הכנסת להרים טלפון ללשכה המשפטית כדי לוודא מה המצב.
ירדנה מלר-הורוביץ: הוא יוודא מה המצב.
ירדנה מלר-הורוביץ: הרי מישהו עושה את המעקב.
איל זנדברג: אם לא עושים מעקב, סימן שאין בעיה.
ירדנה מלר-הורוביץ: אני חושבת שבאמת בגדול ובסך הכול אין עיכובים.
ירדנה מלר-הורוביץ: אני לא חושבת שיש.
ארבל אסטרחן: לי לא ידוע.
יריב לוין: יש לי כמה הצעות שמחכות, אבל מסיבות ענייניות.
ארבל אסטרחן: יש הרבה מקרים שמתכתבים עם חבר הכנסת.
ארבל אסטרחן: זה נכון שמי שעובר אצלנו ראשון זה המתמחים.
ארבל אסטרחן: המתמחים מתחלפים פעם בשנה, אז ברור שקצב עבודה של מתמחה שמתחיל לעומת מתמחה מסיים הוא שונה, אבל מעל כל מתמחה יש יועץ, שכולנו מכירים אותו ויכולים לדבר אתו ולהגיד לו: תשמעו, למה ההצעה הזאת לא הונחה עדיין?
ארבל אסטרחן: לא ידוע לי שיש איזה בעיה מערכתית.
ארבל אסטרחן: אני אשמח לדעת אם יש.
סער פינטו: לא אמרתי שהיא מערכתית, אני אומר שיש בעיה.
סער פינטו: היא לא מערכתית, אבל זה לא מקרה אחד.
ארבל אסטרחן: כרגע הלשכה המשפטית לא נזכרת פה, זאת אומרת אם רוצים לקצוב זמן, צריכים להגיד מה התפקיד שלה, מה היא עושה.
יריב לוין: אני לא מציע להיכנס לזה.
רונית חייקין יעקבי: אני השתכנעתי, זה בסדר?
יריב לוין: זה בסדר מבחינתכם, סער?
יריב לוין: אם יש בעיה נקודתית, לך לאיל ותגיד לו: שמע, זאת הרשימה - - -
ירדנה מלר-הורוביץ: זה מה שעושים.
יריב לוין: אני כבר מודיע לפרוטוקול, שאם לא תקבל תשובה כמו שצריך, אני אבקש.
סער פינטו: אין שום בעיה.
יריב לוין: בכל מקרה לגופו, זאת אומרת: אתה לא מוגבל לפעם אחת, אתה יכול לבוא כמה פעמים - - -
ארבל אסטרחן: "אישור 		3. (א) הצעת חוק פרטית תובא לאישור נשיאות הכנסת, ומשאושרה – יינתן לה מספר   והנחה על 	סידורי, והיא תונח על שולחן הכנסת".
ארבל אסטרחן: שולחן    הכנסת
יריב לוין: אני רוצה שייכתב שהיא תסומן ב"פ".
יריב לוין: אני רוצה שהוא יהיה.
ארבל אסטרחן: היום זה "פ", מחר זה "פרטית".
יריב לוין: לא, אני לא רוצה שמחר זה יהיה משהו אחר, כי אדם מהציבור שמסתכל יודע להבחין ביניהם, הוא יודע ש"פ" זאת הצעה פרטית, "מ" זאת הצעה ממשלתית ו"כ" זאת הצעה של ועדה.
יריב לוין: הוא צריך לדעת.
ליאור נתן: כשזה מגיע לקריאה שנייה ושלישית - - -
ירדנה מלר-הורוביץ: כתוב בצד כנסת, ואם אלה שתי הצעות שאוחדו, שתיהן - - -
יריב לוין: כשכתוב לי: הוגשה הצעת חוק שמספרה "פ" כזה וכזה, אני יודע שמדובר בהצעה פרטית.
יריב לוין: כשאני רואה שהוגשה הצעת חוק שמספרה "מ" כזה וכזה, אני יודע שהיא ממשלתית.
ליאור נתן: אולי גם נציין את מה שיש היום - - -
ארבל אסטרחן: יש כל מיני מחשבות של יחידת המחשב לתת לזה מספורים אחרים.
יריב לוין: אני לא רוצה מספורים אחרים.
יריב לוין: אני חושב שהמספורים הקיימים הם טובים מאוד, שיהיה ה"פ" ומספר הכנסת.
יריב לוין: אם כבר עושים, בואו נעשה את זה עד הסוף.
ארבל אסטרחן: מה שהיה 134(ג): "נשיאות הכנסת לא תאשר הצעת חוק שלדעתה שוללת את קיומה של מדינת ישראל כמדינתו של העם היהודי או שהיא גזענית במהותה".
ארבל אסטרחן: הנוסח הזה שונה במעט מהנוסח הקיים היום, יש בו היפוך הסדר.
ארבל אסטרחן: היום כתוב שהנשיאות לא תאשר הצעת חוק שהיא גזענית במהותה, השוללת את קיומה של מדינת ישראל כמדינתו של העם היהודי.
ארבל אסטרחן: יושב-ראש הוועדה הציע לשנות פה את הסדר.
יריב לוין: כי הרי זה תמיד הסדר שבו הדברים - - -
ירדנה מלר-הורוביץ: כשהצעות חוק מגיעות כבר לנשיאות, הן מגיעות עם "פ".
ארבל אסטרחן: כי ה"פ" הוא הכנה לנשיאות.
ארבל אסטרחן: אם פתאום הנשיאות לא תאשר משהו, יהיה רווח?
ארבל אסטרחן: פורמאלית המספור צריך להיעשות אחרי שהנשיאות אישרה.
ארבל אסטרחן: זה נכון שמכינים להם את זה, אבל בעצם הנשיאות היא זו שאומרת: הנה, עכשיו אני מאשרת למספר את זה, אולי להצעה הזאת אני לא מוכנה לתת מספר.
רונית חייקין יעקבי: אז יהיה חור.
ארבל אסטרחן: המספור צריך להיעשות אחרי הנשיאות.
יריב לוין: זה תהליך טכני, הוא לא כאן.
רונית חייקין יעקבי: מי מפנה את תשומת לבה של הנשיאות, למשל, לכך שזאת הצעה גזענית?
ירדנה מלר-הורוביץ: הלשכה המשפטית.
ירדנה מלר-הורוביץ: לקראת ישיבת נשיאות אני מקבלת מכתב פירוט מהלשכה המשפטית, ובתום כל ישיבת נשיאות, אם אין הערות, אני מציינת את זה, ואז אנחנו מניחים את זה.
ארבל אסטרחן: התפקיד הפורמאלי הוא כמובן של הנשיאות.
ארבל אסטרחן: "מועד הקריאה הטרומית" – פה זה יחזור להיות דיון מוקדם: בישיבת הכנסת שנועדה לכך כאמור  בסעיף 25(ד), שזה יום רביעי, זה הסעיף  שקבענו בו את ימי הכנסת, "יתקיים דיון מוקדם בהצעות חוק פרטיות, במסגרת מכסה סיעתית שתקבע ועדת הכנסת לפי סעיף 171".
ארבל אסטרחן: זה הסעיף שהשארנו בצד גם בפרק של ההצעות לסדר.
ארבל אסטרחן: יש פה סעיף שלקוח מהפרק של הצעות לסדר של הימים המיוחדים: "יושב ראש הכנסת רשאי לקבוע כי נוסף על הדיון בהצעות חוק פרטיות כאמור בסעיף קטן (א)" – זאת אומרת בימי רביעי – יתקיים דיון מוקדם "של הצעות חוק פרטיות בישיבה לציון נושא מיוחד; יושב ראש הכנסת רשאי לקבוע כי הצעות חוק לפי סעיף קטן זה לא יבואו" במכסה.
ליאור נתן: ראשית כל, הייתי מבקש שאם יש החרגה שאפשר מעבר למכסה הסיעתית שנקבעה נושא נוסף, שגם לזה יהיה תנאי של סעיף (ג) חובת הנחה.
רונית חייקין יעקבי: 45 יום?
ליאור נתן: שם מוצע 30 ימים.
ארבל אסטרחן: זה לא מוחרג.
תמר כנפו: אם הממשלה מתנגדת, ממילא לא מעלים את זה, אז זה לא משנה.
ירדנה מלר-הורוביץ: היום מקובל בימים מיוחדים, שאם מעלים הצעות חוק פרטיות, הן בהסכמה.
ירדנה מלר-הורוביץ: הצעת חוק שהממשלה מתנגדת, לא עולה.
לימור ברמן: אני הולכת ממש רחוק עם חבר הכנסת זבולון אורלב - "רשאי לקבוע כי נוסף על הדיון בהצעות חוק פרטיות...
לימור ברמן: תתקיים קריאה טרומית של הצעות חוק פרטיות בישיבה לציון נושא מיוחד" בתמיכת ממשלה, כי זה מה שאתם עושים.
לימור ברמן: היום בלי לציין את זה, בעיקרון אני יכולה להעלות - - -
ירדנה מלר-הורוביץ: הרעיון הוא שימים ב' ו-ג' אלה ימים שמוקדשים לפעילות ממשלה.
ירדנה מלר-הורוביץ: הפעילות של חברי הכנסת מרוכזת ביום ד', שאלה הצעות חוק פרטיות והצעות לסדר-היום, אבל אני אגיד לך איפה כן הבעיה.
ירדנה מלר-הורוביץ: לכן במסגרת יום מיוחד, אמרו מה תהיה התכולה של יום מיוחד, באיזה נושאים ידונו?
ירדנה מלר-הורוביץ: אמרו: אין בעיה, אפשר הצעות לסדר-היום.
ירדנה מלר-הורוביץ: חברי כנסת באו ואמרו: יש לנו גם הצעות חוק שהן דומות.
ירדנה מלר-הורוביץ: החריגה היתה: אוקיי, אנחנו מאשרים לכם, אלא שזה יהיה בהסכמה, בתמיכה.
ירדנה מלר-הורוביץ: זו ההחרגה.
ירדנה מלר-הורוביץ: אם רוצים לפתוח את זה לגמרי, צריכים גם לשנות שזה לא יהיה יום של פעילות חברי כנסת.
תמר כנפו: אי אפשר לשנות.
ירדנה מלר-הורוביץ: זה בכלל במהות עבודת הכנסת.
יריב לוין: לי זה נראה נכון, אני מסכים עם לימור.
גלעד סממה: ההערה של לימור היא הערה נכונה מבחינת הממשלה.
גלעד סממה: היו ימים מיוחדים – אגב, לפעמים בימי ג' יש ציון של שני ימים מיוחדים, ואז ועדת שרים צריכה לדון בעוד 12 הצעות חוק בנוסף בוועדת שרים, זה בלתי אפשרי.
גלעד סממה: לכן צריך קודם כל לציין שלא יכולים להיות שני ימים מיוחדים באותו יום, זה פשוט בלתי אפשרי גם מבחינתנו.
גלעד סממה: או לחלופין, לקבוע מכסה - - -
ירדנה מלר-הורוביץ: אני אגיד לך מה האלטרנטיבה, שהממשלה תתחיל להגיע בימי שלישי ותעשה חקיקה ממשלתית, שזה יום שמוקדש לפעילות ממשלה, והיא תשיב על הצעות חוק ותעלה הצעות חוק, ולמשל הצעות חוק בקריאה ראשונה של ממשלה לא יהיו ביום שני בתשע בערב אחרי סיום דיון בהצעות אי-אמון, ואז ימים מיוחדים יוכלו להיות אחד.
ירדנה מלר-הורוביץ: היום אנחנו עושים החייאה לישיבת המליאה ביום שלישי, וההחייאה הזו, כדי שלא תסתיים אחרי נאומים בני דקה, שינינו את התקנון ולא מוקדש חצי שעה, אלא זה בלי הגבלה, ואנחנו מחפשים מן הגורן ומן היקב נושאים.
ירדנה מלר-הורוביץ: כשבא חבר כנסת ומציע דיון ביום מיוחד, אני ממש מאושרת.
ירדנה מלר-הורוביץ: אני הייתי מאוד שמחה לקצר בימים המיוחדים, לצרף יום מיוחד לחקיקה ממשלתית ושהממשלה תתכבד ותבוא, תשיב ותהיה עבודת מליאה כמו שאנחנו מכירות מקדמת דנא.
גלעד סממה: יכול להיות שחשבו על זה כבר - למה לא להציע שבימי שלישי יהיה היום היחיד שאפשר להעלות נניח שאילתות או הצעות לסדר-היום?
ירדנה מלר-הורוביץ: תסגור את הכנסת, לא תהיה מליאה בכלל.
ירדנה מלר-הורוביץ: בואו נחשוב שנעבוד ביום שני וביום רביעי.
ירדנה מלר-הורוביץ: גלעד, הוותיקים שבינינו כבר זוכרים שבאשר לשאילתות ולקביעת סדר היום, כבר ניסינו את הכול.
ירדנה מלר-הורוביץ: כשתמי ואני היינו כאן בכנסת התשיעית השאילתות פתחו כל ישיבת מליאה.
ירדנה מלר-הורוביץ: הסעיף הראשון היה שאילתות.
תמר כנפו: שאילתות רגילות, אז עדיין לא היתה בכלל שאילתה דחופה.
ירדנה מלר-הורוביץ: אי-אמון לא היה רק ביום שני, אי-אמון היה גם בימי רביעי.
ירדנה מלר-הורוביץ: לאחר מכן באו שרים, באה הממשלה ואמרה: באשר לשאילתות, אין שום בעיה, יתכבד חבר הכנסת, אם הוא רוצה להקשיב לתשובה, שימו את זה בסוף סדר היום.
ירדנה מלר-הורוביץ: כבר היתה גם אז בכנסת התשיעית אינפלציה אדירה במספר השאילתות, ואמרו: אתם יודעים מה?
ירדנה מלר-הורוביץ: זה באמת רעיון.
ירדנה מלר-הורוביץ: אחר כך באו השרים ואמרו: למה בסוף סדר היום, אם יש לי נושא באמצע סדר היום?
ירדנה מלר-הורוביץ: אז גם ניסינו את זה.
ירדנה מלר-הורוביץ: בקיצור, נוסו כל הווריאציות.
ירדנה מלר-הורוביץ: אי אפשר להפוך את יום שלישי, שממילא הוא יום מביך, ואני אומרת את זה, הוא יום מביך, אתם לא מבינים מה אנחנו עוברים כדי לארגן סדר יום.
ירדנה מלר-הורוביץ: כשבא חבר כנסת ומציע יום מיוחד, אנחנו - -
תמר כנפו: - - קונים בשמחה.
גלעד סממה: השתכנעתי באופן מוחלט, אבל אני כן חושב שההערה של לימור מוצדקת, כי ממילא זו הפרקטיקה - - -
תמר כנפו: אני חושבת שזה נושא קואליציה אופוזיציה, וזה לא צריך להיות בתקנון.
לימור ברמן: אם זה המצב, את צודקת, הסעיף הזה לא צריך להיות פה.
לימור ברמן: זה על מכסה שלי - - -
תמר כנפו: זה לא על המכסה.
לימור ברמן: היום זה נמצא על מכסה סיעתית.
רונית חייקין יעקבי: לא נכון, זה אקסטרה מכסה.
לימור ברמן: אולי אצלך זה אקסטרה, אצלי כל פעם מודיעים לי שלוקחים לי מכסה.
לימור ברמן: יש לי מכסה לכל כנס.
רונית חייקין יעקבי: זה לא נכון.