GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יריב לוין: מונח בפניכם נייר שהוא בסיס לדיון, שגיבשה עו"ד ארבל אסטרחן בעיקר כתוצאה משיחות שהיו לי איתה.
יריב לוין: חלקו מגבש את המצב הקיים, רק מסדר אותו בסדר הגיוני ובאופן שהדברים יהיו פשוטים וברורים, ובחלקו יש גם שינויים ותיקונים שונים.
יריב לוין: נעבור על הפרק הזה סעיף-סעיף וכאשר נשלים את הכול עם איזו ראייה כוללת, נכניס את ההתאמות שיידרשו ונביא לאישור את הפרק הזה, בתקווה שבאמת נוכל לסיים אותו, לפחות במה שקשור לוועדה, עוד במהלך המושב הזה.
יריב לוין: התחלנו את הדיון בישיבה הקודמת והגענו עד סעיף קטן 4(ב).
יריב לוין: הוכנסו כמה תיקונים לאור ההערות שהיו בישיבה הקודמת, תיקונים שמופיעים כאן בנוסח.
יריב לוין: אני מציע שלא נתחיל כעת לעבור עליהם כדי לא לחזור על הדיון הקודם שלנו.
יריב לוין: בסוף נעשה איזה סיכום כולל ונעבור על הכול לראות שבאמת הכול כשורה.
יריב לוין: אם יש לכם הערות כלשהן על דברים שאתם רואים כבר שתוקנו בנוסח הזה ואתם רוצים לשנותם, תעבירו את ההערות אלינו.
יריב לוין: התיקונים מופיעים בכתב מודגש.
ליאור נתן: יש לי הערה לנוסח המודגש.
ליאור נתן: בסעיף קטן 4(ב) כתוב: "ובלבד שהממשלה הודיעה בכתב כי היא מסכימה שהצעות החוק ידונו בישיבה כאמור".
ליאור נתן: נדמה לי שאמרנו שעמדת הממשלה – שהיא תמיכה או התנגדות – למעשה מהווה הסכמה או אי-הסכמה של הממשלה לצורך העניין.
ארבל אסטרחן: ובלבד שמדובר בהצעות שהממשלה הודיעה שהיא תומכת בהן.
ליאור נתן: מן הנוסח מובן שבנוסף לדבר הזה צריך לשלוח מכתב נפרד.
ליאור נתן: אני סבור שזה מיותר.
ליאור נתן: אפשר להבין שהממשלה תומכת.
איל זנדברג: בכתב – זה לא בהכרח משקף בנפרד.
ארבל אסטרחן: הוא אומר: ובלבד שמדובר בהצעות שהממשלה הודיעה בכתב שהיא תומכת בהן.
ארבל אסטרחן: האם זה נכון גם כאשר היא אינה מביעה עמדה, או רק כאשר היא תומכת?
ליאור נתן: כאשר היא תומכת.
ליאור נתן: זה הבעת עמדה.
תמי כנפו: בדרך כלל כאשר היא לא מביעה עמדה היא גם תומכת.
פרח לרנר: כאשר הממשלה לא מביעה עמדה לפעמים זה עובר להנהלת הקואליציה.
איל זנדברג: זה לא אומר בהכרח שהיא מסכימה שזה יידון.
ארבל אסטרחן: אז רק תמיכה?
יריב לוין: זה במילא המצב.
יריב לוין: אין כאן שום שינוי אמיתי.
יריב לוין: אנחנו עוברים מכאן לעמוד 3, לסעיף 4(ג).
יריב לוין: זה מסודר בצורה כזאת שהפרק הראשון מציג הגדרות כלליות כלשהן, הפרק השני מציג את שלב ההתחלה-התחלה ומשם נתקדם.
יריב לוין: כלומר, מהנחת ההצעה, המשך בפרק הדיון המוקדם, אחר-כך האיחוד עם ההצעות הממשלתיות בשלב הקריאה הראשונה וכן הלאה.
יריב לוין: יש כאן פשוט זרימה על-פי התהליך.
אברהם מיכאלי: אני מבין שכבר עברתם על כך, כי לא הייתי בדיון הקודם, לגבי יוזמים.
אברהם מיכאלי: היוזם יכול להיות חבר כנסת אחד או כמה חברי כנסת.
יריב לוין: אין בעיה, כמה שרוצים.
אברהם מיכאלי: מה לגבי הבאת הצעת חוק מסוימת לוועדת השרים לענייני חקיקה או למליאה כאשר יש כמה יוזמים?
אברהם מיכאלי: האם יכול השני או השלישי מבין היוזמים להביא את זה לדיון כי ראשון היוזמים בשל סיבה כזאת או אחרת לא מעוניין?
ארבל אסטרחן: או כי אין לו מכסה.
יריב לוין: התשובה, על-פי מה שהצענו כאן:
יריב לוין: אגב, בניגוד לדעתי האישית.
אברהם מיכאלי: אני חושש מפני הדילוג על היוזם הראשון שהוא בדרך כלל היוזם הראשי.
יריב לוין: נכון, גם אני סברתי כך.
אברהם מיכאלי: השאלה איך נוכל לפתור את זה כאשר הוא לא יכול להגיש.
ארבל אסטרחן: כך זה הובא לישיבה הקודמת והפכו את זה.
יריב לוין: כך אני הצעתי, אבל היתה כאן הסכמה כללית לנוסח שמופיע בפנינו.
אברהם מיכאלי: על-פי ההיגיון שלך, אם ראשון היוזמים לא יכול להגיש אז מה יעשה?
יריב לוין: הצעתי שראשון היוזמים יהיה בעל השליטה בעניין.
יריב לוין: הוא יכול ליפות את כוחם של היוזמים השני, השלישי והרביעי לדבר מסוים.
יריב לוין: הדגם שנקבע כאן הוא להשאיר את המצב הקיים היום, שמבוסס על הבנה בין האנשים, כאשר תיאורטית ייתכן שאם שנינו הגשנו הצעת חוק ויש בינינו חילוקי דעות אני אביא אותה לוועדת השרים לענייני חקיקה ואתה לא תרצה.
יריב לוין: תיאורטית זה יכול לקרות.
אברהם מיכאלי: האם אני צריך את ההסכמה של היוזם הראשון?
ארבל אסטרחן: זה בידיים של חברי הכנסת בהתחלה.
ארבל אסטרחן: כאשר חבר הכנסת מחליט לצרף עוד חברי כנסת כיוזמים הוא יודע שיש להם כל היכולת להודיע הודעות ולבקש בקשות.
אברהם מיכאלי: ולא משנה סדר הופעתם על הצעת החוק?
יריב לוין: סברתי שזה לא הגיוני, כי חבר כנסת אחד יודיע שהוא רוצה להעלות את הצעת החוק לוועדת השרים לענייני חקיקה ואחר-כך חבר כנסת אחר שחתום על ההצעה יודיע שהוא לא רוצה שהצעת החוק תידון.
יריב לוין: בעיניי זה בעייתי.
ארבל אסטרחן: הצעת שזה יהיה ראשון היוזמים או מי שהוא הסמיך מבין היוזמים.
יריב לוין: אבל כל הנוכחים כאן, פרט לי, סברו אחרת.
אברהם מיכאלי: גם לגבי מצטרפים להצעת החוק?
יריב לוין: כאן עשינו דיכוטומיה ברורה, הפרדה בין היוזמים ובין המצטרפים.
ארבל אסטרחן: תראה את סעיף קטן 2(ג): "כל בקשה או הודעה בנוגע להצעת חוק פרטית תימסר על-ידי אחד היוזמים".
ארבל אסטרחן: סעיף קטן 2(ב) מבחין בין היוזמים ובין חברי הכנסת המצטרפים שגם השֵם שלהם מצוין על גבי הצעת החוק.
אברהם מיכאלי: העליתם את סוגיית ההגבלה בחקיקה?
יריב לוין: ההגבלה בחקיקה היא trade ברור כנגד זה שאפשר יהיה לעשות פיקוח אמיתי על עבודת הממשלה.
יריב לוין: זה אומר: דיון רבעוני בביצוע התקציב.
יריב לוין: עדיין לא דנו בזה.
יריב לוין: עדיין לא הגענו לזה.
אברהם מיכאלי: היום באתי "חם" בגלל זה ...
יריב לוין: ביום שנגיע לפרק הדיונים הרבעוניים על התקציב מול הביצוע - - -
רונית חייקין יעקובי: אתה רוצה להגביל?
אברהם מיכאלי: ראשית, שאלתי אם דנו בזה בכלל.
אברהם מיכאלי: שנית, אני מבקש היום להחמיר את הפיקוח שלנו על הממשלה.
אורי אורבך: הממשלה רועדת מפחד ...
יריב לוין: אם היינו מצליחים להגיע לדגם הגיוני של הצגת תקציב מול ביצוע באופן רבעוני, בדיון אמיתי - - -
אורי אורבך: בסך הכול הצעות חוק לא עוברות.
רונית חייקין יעקובי: הצעות חוק עוברות בקריאה שנייה ושלישית אך לא אוכפים אותן.
אורי אורבך: תציע להם - - -
יריב לוין: זה ה-trade, אין על כך ויכוח.
יריב לוין: אי אפשר להקטין כאן כאשר לא מגיעים ל-trade בצד השני.
יריב לוין: כרגע אנחנו לא שם.
יריב לוין: אנחנו באים קודם כול לעשות סדר בתהליך הקיים, בתצורתו היום, ואחר-כך הלוואי ונצליח להגיע למשהו ברמה המהותית הזאת.
יריב לוין: אנחנו נמצאים בסעיף קטן 4(ג) בעמוד 3.
ארבל אסטרחן: סעיף 4, בסעיפים קטנים (א) ו-(ב) עוסק במועד הדיון המוקדם, שזה ימי רביעי או ישיבה מיוחדת.
ארבל אסטרחן: סעיף קטן (ג) עוסק בחובת ההמתנה.
ארבל אסטרחן: "(ג) הדיון המוקדם לא יתקיים לפני שעברו" – כאן נכתב 45 ימים אך יושב-ראש הוועדה הציע 30 ימים ונאמר שידובר על כך היום, אז צריך להחליט כמה ימים – "שלושים ימים מיום שהצעת החוק הונחה על שולחן הכנסת (בסעיף זה – תקופת ההנחה), ואולם יכול שתתקיים במועד מוקדם יותר באחת מאלה: (1) הממשלה הסכימה לכך ונמסרה על כך הודעה בכתב, למזכיר הכנסת;" כאן אולי לא מספיק שהממשלה תומכת כי לפעמים ההודעה אחרת.
ארבל אסטרחן: צריך לחשוב על כך, איך מודיעים, האם זה הודעה נפרדת.
אברהם מיכאלי: איך הממשלה תסכים אם לא תהיה פרוצדורה?
אברהם מיכאלי: איך נעביר את זה לממשלה בלי שיעבור המועד?
אברהם מיכאלי: יש לנו כאן כל פעם ויכוח על כך.
ארבל אסטרחן: נכון, צריך לדבר על כך.
ארבל אסטרחן: זה אפשרות אחת שקיימת גם היום: הסכמת הממשלה להקדמת הדיון.
ארבל אסטרחן: אפשרות אחרת היא: "(2) ועדת הכנסת החליטה על קיצור תקופת ההנחה, לפי בקשת יוזם הצעת החוק, שאליה יצורף נוסח הצעת החוק, אם השתכנעה כי להצעת החוק חשיבות או דחיפות או מטעמים מיוחדים אחרים, ובעת ההצבעה נכחו בוועדת הכנסת לפחות שליש מחבריה הקבועים;" ההוראה הזאת קיימת היום.
ארבל אסטרחן: בזמנו קבעו את השליש, שהוא ייחודי רק לדבר הזה.
אורי אורבך: למה נדרשת הסכמת הממשלה בפסקה (1)?
ארבל אסטרחן: היא מסכימה שלא יצטרכו להמתין 45 ימים.
ארבל אסטרחן: אתה מניח הצעת חוק והממשלה מסכימה שהיא תעלה אחרי שבוע.
אברהם מיכאלי: פטור מחובת הנחה ניתן על-ידי הממשלה.
ישראל אייכלר: למה צריך את השליש?
ארבל אסטרחן: זאת הוראה שנקבעה בשעתו.
ארבל אסטרחן: היו כל הזמן בקשות לפטורים וחשבו שאם יקבעו חובת נוכחות של שליש זה יצמצם את המספר.
יריב לוין: אסביר את הצד הפורמלי ואסביר מה אנו עושים מתוקף הסיכומים שישנם בינינו.
יריב לוין: באופן עקרוני התהליך של פטור מחובת הנחה הוא שחבר הכנסת פונה לוועדת הכנסת ומבקש פטור מחובת הנחה.
יריב לוין: לכאורה, באופן תיאורטי אני יכול להחליט שאני לא רוצה לדון בבקשה שלו, או שאדון בה רק במועד כזה שהיא תהפוך כבר ללא רלוונטית, ואני יכול לדון בה כעבור שעתיים ולקבל החלטה.
ארבל אסטרחן: צריך לדון בתוך זמן סביר.
יריב לוין: מאחר והממשלה אמרה: אם לא תהיה לנו אפשרות לגבש עמדה באופן אוטומטי נצטרך להתנגד ואז התוצאה תהיה שהקואליציה במשמעת קואליציונית תפיל את הנושא בהצבעה בתוך הוועדה, לכן הפרקטיקה שהתגבשה היא כזאת, שהצעות עולות לוועדת השרים לענייני חקיקה, ותיכף אסייג גם את זה.
יריב לוין: באופן עקרוני, נניח שהוצגה בקשה ביום שני, היא עולה לוועדת השרים לענייני חקיקה ביום ראשון שלאחר מכן ואז ניתנת עמדת הממשלה.
יריב לוין: בדרך כלל כאשר הממשלה תומכת בהצעת החוק היא תומכת גם בפטור ואז זה לא מגיע לשולחננו בכלל.
יריב לוין: אם הממשלה מתנגדת, יכול חבר הכנסת לבקש לקיים כאן הצבעה.
יריב לוין: אני תמיד עומד על כך שאקיים כאן הצבעה אם חבר הכנסת ביקש לעשות כן, אלא שאז נערך גיוס קואליציוני והבקשה לפטור נדחית, וזה קרה כאן כבר כמה פעמים.
יריב לוין: ברוב המקרים חברי הכנסת במקרה כזה פשוט מוותרים בכלל על העניין.
יריב לוין: עשו ניסיון, לא הצליחו לקבל את תמיכת הממשלה ויורדים מן העניין.
יריב לוין: פטור מחובת הנחה הפך למסלול שיש לו שני יתרונות: האחד, הוא באמת מקצר את הדרך, והשני, הוא מאפשר לעקוף את סוגיית המכסות כי הוא לכאורה בא מחוץ למסגרת המכסות.
אברהם מיכאלי: למה זה פוטר מן המכסות?
יריב לוין: הוא בא מחוץ למסגרת המכסות של ועדת השרים לענייני חקיקה.
יריב לוין: אני לא מדבר על החשבון הכולל של המכסות.
יריב לוין: כולנו מכירים את זה.
יריב לוין: רבותי, אתם מבינים בדיוק על מה אני מדבר.
יריב לוין: למעשה, אני יכול לומר לכם מתוך ניסיון של שנתיים, מספר הבקשות שהיתה בהן באמת דחיפות אמיתית אפסי ממש.
פרח לרנר: בפועל בכל שבוע אנחנו מקבלים בקשות כאלה.
יריב לוין: עמדה שאלה, בתוך האיזון הזה, האם הגיוני להפוך את זה לכלי שיציף את ועדת השרים לענייני חקיקה בכמויות עצומות של בקשות כאלה, שאז הם יכולים מבחינתם להגיד: רבותי, מאה אחוז, אנחנו רוצים שתקיים אצלך דיון על אישור הפטור או דחייתו, נגייס את הרוב הקואליציוני ונפיל את הכול.
יריב לוין: בסופו של דבר גיבשנו פרקטיקה שעובדת היטב לטובת כל הצדדים, שקבעה שמדי שבוע יעלו שתי הצעות במסלול הזה.
יריב לוין: במידה ויהיו יותר משתיים אני אחלק אותן בין קואליציה ובין אופוזיציה, אחת לכל אחד.
יריב לוין: בצורה הזאת הדברים עולים.
יריב לוין: בסך הכול יש לפעמים שיאים של הצפה.
יריב לוין: הממוצע הוא בין 1-2 ובדרך כלל אין אפילו תור, כי אנשים הבינו.
יריב לוין: בסך הכול התגבשה כאן איזו תודעה.
יריב לוין: הסברתי גם לאנשים שפנו אליי.
יריב לוין: כאשר אני רואה שאותו אדם בא אליי שבוע אחר שבוע וכל פעם מבקש פטור מחובת הנחה להצעה שהוא הגיש אתמול, אני אומר לו: אני לא יכול למנוע ממך לעשות כן, אבל תבין, אי אפשר לשלוח אותך בכל שבוע לוועדת השרים, זה לא הגיוני.
יריב לוין: תשתמש בזה כאשר אתה באמת צריך את זה.
יריב לוין: בכוחות משותפים הצלחנו להביא את זה למקום שכולם חיים אתו לא רע, מקום שמבוסס על הבנה ולא על איזו קביעה תקנונית כזאת או אחרת.
לימור ברמן: כחלק מן העניין מדוע הכלי הזה איבד ממשמעותו, במקום להסתכל על הצעת החוק שעולה כמו הצעה דחופה לסדר, כאשר משתמשים במכסה להצעה רגילה לסדר, כאן אין לזה סיכוי.
לימור ברמן: כלומר, אם אני לא צריכה את ועדת השרים לענייני חקיקה, כי ברור לי שוועדת השרים תתנגד להצעה, אבל עדיין חשוב לי באותו שבוע להעלות את זה – אציג לך דוגמה פשוטה, איך ביום חמישי חבר כנסת הגיש הצעת חוק בנוגע לכבאות כאשר בית אורן עדיין בערה, וביום ראשון אישרו אותה ובאותו שבוע היא עלתה.
לימור ברמן: באותה מידה יכלה להיות הצעת חוק שהממשלה היתה מתנגדת לה ועדיין רלוונטי שתעלה ביום רביעי, גם אם הממשלה מתנגדת לה.
לימור ברמן: אתה אומר מאה אחוז, אבל מה שקורה, בדיוק כפי שאתם לא עושים שום גיוס קואליציוני או אופוזיציוני כאשר יש הצעות לסדר שמבקשים להפכן לדחופות ושהנשיאות דחתה אותן, וחברי הכנסת כאן מצביעים באמת לפי שיקול דעת, אם באמת דחוף להעלות אותן באותו שבוע או לא, אותו דבר אמור להיות גם כאן.
לימור ברמן: אבל כאן אין בכלל שיקול דעת לחברי הכנסת להגיד: תעזבו לרגע את החלוקה בין קואליציה ואופוזיציה, גם אם זה נגד וגם אם זה בעד אולי בכל זאת צריך לשקול.
לימור ברמן: אפילו לא ברמה של לאפשר ל-2-3 הצעות בכנס לעלות בצורה כזאת.
יריב לוין: באופן עקרוני יש לנו בעיה בקדנציה הזאת, שאין כאן ועדת הסכמות.
יריב לוין: יש כאן בעיה שמקרינה על דברים רבים.
יריב לוין: גם אני סבור שלא אסון גדול אם האופוזיציה תביא מדי פעם, גם בפטור מחובת הנחה, הצעה שהממשלה מתנגדת לה והיא תבוא לדיון ביום רביעי והקואליציה תפיל אותה.
יריב לוין: זה לא סוף העולם.
יריב לוין: זה בדיוק סוג הדברים שנסגר בוועדת הסכמות, כי לקואליציה יש זכות, היא לא רוצה שזה יעלה, היא לא רוצה את הפטור והיא יכולה לבוא לכאן, לגייס את האנשים ולהצביע נגד.
יריב לוין: אין שום כוח בעולם שיכול למנוע ממנה את זה.
יריב לוין: גם לא הגיוני למנוע ממנה את זה.
יריב לוין: בוועדה הזאת הצלחנו להגיע להבנה שאפשר לקדם כאן דברים ששנים לא עשו.
יריב לוין: אני סבור שזה לא בשמים.
יריב לוין: בעיניי באמת לא סוף העולם אם היתה עולה איזו הצעה בקריאה הטרומית, אלה באמת עניינים שוליים.
יריב לוין: זה שאין לנו כאן ועדת הסכמות מקשה מאוד, זה נכון, אין לי ויכוח על כך, אבל זה בעיה שלא נמצאת במגרש התקנוני, אלא במגרש של יכולת האנשים כאן לעבוד זה עם זה בצורה סבירה.
אברהם מיכאלי: בואו נחזור לרגע לנוהל שקבעת, וזה באמת עובד טוב למדי, בשנה האחרונה לפחות.
אברהם מיכאלי: אתה מציע כרגע שהנוהל הזה יישאר בעינו ולא ייכנס לתקנון?
יריב לוין: אני מציע לא להכניס אותו לתקנון כרגע.
אברהם מיכאלי: אתה מציע שנמשיך בחלוקה של אחד אופוזיציה אחד קואליציה באותו שבוע, כאשר כל מי שרוצה להקדים את הדיון קודם כול הצעתו עוברת לדיון בממשלה ואחר-כך מגיעה לכאן?
יריב לוין: לכאורה יכול לגשת אליי מישהו מן האופוזיציה ולהגיד לי: הגשתי היום הצעה ואני רוצה שמחר ייערך דיון בוועדת הכנסת, אני לא רוצה לחכות לממשלה.
יריב לוין: קודם כול, באופן עקרוני, ייתכן שאסכים.
יריב לוין: בגדול, שני דברים בוודאי יקרו.
יריב לוין: אחד, זאת צריכה להיות באמת סיבה סופר-מוצדקת, כי באופן עקרוני אין לי סיבה להעמיד את הממשלה בעמדת מבוכה כי לא נתתי לה שהות לקבוע עמדה.
יריב לוין: עלינו להיות גם הגיוניים.
יריב לוין: הרי בא אדם, הגיש הצעת חוק וזה דחוף לו מאוד.
אורי אורבך: אנשים חושבים שהצעת החוק שלהם היא הצעה דחופה לסדר.
לימור ברמן: אחרי 45 ימים הוא יכול לפטור את זה.
פרח לרנר: למה שיפטור את זה?
לימור ברמן: למה לא?
לימור ברמן: כמה הצעות חוק אתם - - -
פרח לרנר: כי את מדלגת על הממשלה, את מדלגת על ועדת השרים לענייני חקיקה.
סהר פינטו: למה 31 ממשלות קודמות ידעו להתמודד עם זה?
סהר פינטו: הפרקטיקה שהתפתחה כאן לא כל-כך טובה, היא פרקטיקה של אין ברירה.
סהר פינטו: זה שחברי הכנסת לא מבקשים פטור מחובת הנחה, זה לא כי הם הבינו את המשחק, אלא כי הבינו שאין שום סיכוי.
סהר פינטו: הם הבינו שאוטומטית זה עולה לשם ואוטומטית התגובה היא נגד הבקשה.
סהר פינטו: זאת הסיבה.
יריב לוין: מבקשים לא מעט.
יריב לוין: אני לא מבין את ההבדל.
יריב לוין: נניח שהיית ניגש אליי ביום ראשון והייתי מביא את העניין להצבעה ביום שלישי.
סהר פינטו: אז שבכל יום שלישי כל מי שמבקש הצעתו תעלה לדיון ויעשו גיוס ביחד.
סהר פינטו: למה לא?
סהר פינטו: כך זה היה.
יריב לוין: רבותי, חד-משמעית אני לא מקבל את זה, ואומר לכם מדוע.
יריב לוין: דרך המלך היא שמאפשרים לממשלה לקבוע עמדה.
יריב לוין: לכם יש טרוניה שהממשלה תמיד מתנגדת, אבל זה לא רלוונטי.
יריב לוין: לממשלה מותר לקבוע עמדה.
יריב לוין: יכול להיות מקרה סופר-קיצוני, שאומרים: זה עד כדי כך בנפשנו שאנחנו רוצים שיעלה דווקא השבוע.
יריב לוין: ייתכן שיהיה מקרה כזה ואולי אפילו אשתכנע בו, אבל אני לא רואה אותו.
אורי אורבך: באיזה מקרה?
אורי אורבך: אין כזה.
אורי אורבך: זה הצעת חוק.
יריב לוין: אבל בעיקרון, כשיטת עבודה, תהא אשר תהא עמדת הממשלה, ההיגיון אומר לאפשר לממשלה כמה ימים, אפילו פחות משבוע, להביע את עמדתה.
יריב לוין: זה לא דבר מופרך מיסודו.
סהר פינטו: בפרקטיקה זה לוקח הרבה יותר משבוע.
אורי אורבך: השאלה אם הספיקו להביא את זה לפני שהעיתון נסגר בבוקר ...
יריב לוין: אגב, יהיה גם מי שיאמר ששיטת החקיקה הזאת, אד-הוק פר הכותרת שהיתה אתמול בעיתון, גם היא שיטה בעייתית מאוד כשלעצמה.
יריב לוין: אנחנו מביאים עכשיו הצעת החוק בעניין זה.
יריב לוין: אני לא בטוח שדווקא זה הדבר שצריך לעודד אותו.
יריב לוין: לכן אני סבור שהאיזון הזה לא רע ובסך הכול עובד היטב.
יריב לוין: נכון שיש כאן בעיה מכיוון שאכן אין ועדת הסכמות.
יריב לוין: הקואליציה כאן מצליחה לשמור על משמעת טובה ובשל כך האופוזיציה מתקשה מאוד לעשות דברים שבקדנציה הקודמת צלחו לאופוזיציה בצורה טובה יותר, אבל זה מחוץ למסגרת העניין שנדון כאן.
סהר פינטו: זה לא מחוץ למסגרת כי כאשר אין ועדת הסכמות אז זה מה שנשאר, השולחן הזה, ועדת הכנסת ואם אי אפשר להעביר לוועדת הכנסת - - -
יריב לוין: לכן אני אומר לך שוב, הפרקטיקה – אתה יודע טוב מאוד שקבעתי שאם אני מקבל בקשה מן האופוזיציה שהצעה מסוימת תובא לוועדת השרים לענייני חקיקה ביום ראשון, למרות שבסדר הרץ היא נמצאת במקום נמוך יותר אני מקדים אותה להצעה אחרת.
יריב לוין: כלומר, אני עושה מה שאני יכול בכלים הסבירים שיש לי.
יריב לוין: אבל מכאן ועד להגיד לי: אל תשמע את הממשלה בכלל, תקבל את הצעת החוק והיא תבוא לדיון למחרת בלי שתהיה עמדת ממשלה – אולי הממשלה בכלל תרצה לתמוך בהצעה.
יריב לוין: אני לא יכול לצאת מנקודת הנחה לפיה לא אתן לממשלה בכלל זמן לחשוב, שאדרוש ממנה להתייצב אצלי למחרת ולהצביע על ההצעה.
יריב לוין: אתם מבינים שזה לא הגיוני.
סהר פינטו: זה היה הגיוני בממשלות קודמות.
יריב לוין: בעיניי זה לא הגיוני.
יריב לוין: אגב, אני לא יודע אם זה היה בממשלות אחרות.
סהר פינטו: זה היה בכנסת הקודמת.
יריב לוין: בכנסת הקודמת היו מגייסים רוב ומפילים את הצעת האופוזיציה.
יריב לוין: בעיניי זה לא נכון.
יריב לוין: אני אומר לכם שוב, אם יסב לכם הנאה שנעשה כאן גיוס ונפיל כל פעם בקשות כאלה אז מידי פעם נעשה את זה אולי.
יריב לוין: אני סבור שזה לא נכון.
סהר פינטו: זה לא יסב שום הנאה, אבל כאשר אין שום שיח מול ועדת השרים – זה קשה מאוד.
סהר פינטו: אין שום שיח.
סהר פינטו: נכון, על השולחן הזה בכל שבוע יהיה גיוס, אבל אחרי שבועיים-שלושה זה יוביל ל- - -
יריב לוין: לא בכל שבוע יהיה גיוס כי לא אאפשר להפוך את זה למכשיר טרטור.
יריב לוין: רבותי, לא זאת המטרה.
יריב לוין: לא יהיה כאן בכל שבוע גיוס, אלא אולי רק מידי פעם נערוך כאן הצבעה כזאת.
יריב לוין: אני לא יודע מה זה נותן.
ארבל אסטרחן: פורמלית אתה רוצה להשאיר בנוסח גם שהממשלה יכולה להסכים, ותיכף נראה איך, וגם שלוועדת הכנסת נותרת הסמכות הפורמלית.
יריב לוין: נכון, בוודאי, אך לא רק פורמלית.
ארבל אסטרחן: נשאיר את הקוורום של השליש?
ארבל אסטרחן: זה הוראה ייחודית שנמצאת רק בעניין הפטורים.
יריב לוין: אתם חושבים שצריך את הקוורום?
תמי כנפו: כן.
תמי כנפו: זאת היתה ההצעה.
תמי כנפו: עשו את זה כדי למנוע הצפה של בקשות.
תמי כנפו: אם המנגנון שלך עובד אז ייתכן שאפשר - - -
אברהם מיכאלי: תשאיר את השליש.
אברהם מיכאלי: זה טוב ועוזר לך לבקרה לגבי הצבעות מחטף.
תמי כנפו: זה בידיים שלו.
תמי כנפו: אם הוא לא מאפשר את ההצפה אז באמת לא צריך את השליש.
אברהם מיכאלי: כדי שלא יהיה מצב שבנוכחות של חבר כנסת אחד יאושר דיון באותו יום.
אברהם מיכאלי: אני לא רוצה שיהיה לו את הכלי הזה.
יריב לוין: בשלב הזה נשאיר את השליש.
אברהם מיכאלי: שחברי הכנסת יחליטו אם לתת לו או לא.
אברהם מיכאלי: למה שחבר הכנסת יריב לוין יהיה האיש הרע?
ישראל אייכלר: ואם אין קוורום?
ארבל אסטרחן: אז אי אפשר להצביע על הפטור.
ישראל אייכלר: זה אומר שלאופוזיציה אין אף פעם סיכוי כי הקואליציה יכולה תמיד להביא שליש.
יריב לוין: לאופוזיציה יש גם שליש, 7 מתוך 17.
אברהם מיכאלי: את הנוהל הזה אפשר להעלות על נייר לא פורמלי?
אברהם מיכאלי: כי אנחנו כאן באמת לא יודעים איך לעשות את הכול.
יריב לוין: אבל אני רוצה להגיד לך גם את הצד השני.
יריב לוין: הנוהל הוא פרי העובדה שכרגע העניין עובד בסך הכול בצורה סבירה, ואם יש טענות תביאו אותן וננסה לפתור את הדברים.
יריב לוין: אני לא שש לקבע את העניין הזה כדבר מחייב.
יריב לוין: עדיין ייתכן שבשלב מסוים נחליט שזה לא מתאים לנו יותר ונרצה לעשות דברים אחרים.
יריב לוין: אני נזהר מאוד מקיבוע של הדבר הזה.
יריב לוין: בינתיים זה עבד לא רע, לדעתי.
יריב לוין: אני שומע כאן שיש מי שרואה את הדברים קצת אחרת.
יריב לוין: אני מוכן לחשוב על זה.
אברהם מיכאלי: בוודאי יהיו אי-אלו הערות, אבל לכן קובעים איזה נוהל שפעל בשנה האחרונה.
יריב לוין: אני שומע שלפחות מכיוון סיעת קדימה יש טענות שזה לא כל-כך עובד.
לימור ברמן: אולי לגבי חלק מן הסיעות זה כן עבד.
לימור ברמן: אצלנו זה הביא פשוט ליאוש טוטלי, פשוט לא מבקשים.
לימור ברמן: בחצי השנה הראשונה בכל שבוע-שבועיים הייתי מתקשרת והיו מוגשות 3 הצעות חוק רק של הסיעה שלי שהמתינו לפטור מחובת הנחה.
לימור ברמן: ביקשו שנביא את זה לוועדה ושהוועדה תפיל את הבקשה כי זה נותן להם צ'אנס לדבר, להסביר מדוע הם סבורים שכל-כך דחוף להעלות את ההצעה מייד.
יריב לוין: אבל מה הבעיה?
יריב לוין: יש להם הזדמנות כעבור שבוע לעשות את זה.
יריב לוין: אם ביום ראשון ועדת השרים לענייני חקיקה החליטה שהיא מתנגדת, יבואו ביום שלישי ויסבירו.
לימור ברמן: אמרת שלקואליציה יש אחד ולאופוזיציה יש אחד, לא משנה מה גודלם.
יריב לוין: כי ההצעות לא דחופות, מה לעשות.
יריב לוין: את רוצה שאלך לפי מדד של דחיפות?
יריב לוין: אז לא יהיה כלום.
לימור ברמן: אבל יש כאן ועדה ושהיא תקבע את זה.
לימור ברמן: למה לא לקיים דיון בוועדה?
יריב לוין: מכיוון שההצעות לא דחופות ולי אין שאיפות אימפריאליסטיות להפוך את הוועדה הזאת לוועדה לענייני דיונים מוקדמים בהצעות חוק של כל הוועדות האחרות, כי ברור לגמרי מה המשמעות של זה.
יריב לוין: מישהו אחר במקומי היה אומר: מצוין לי, עכשיו אדוּן בדלק, אדוּן בנושאים הביטחוניים, אדוּן כאן בכל דבר, כי כל אחד יגיד לו: בוא, בוא, אני אעשה הזמנה, בוא, בוא, תבקש פטור ואעביר את הדיון אליי.
יריב לוין: זה נחמד נורא, אבל בעיניי זה לא נכון.
אורי אורבך: יש לי הצעה: בכל ההצעות הדחופות תדון ביום חמישי.
אורי אורבך: אז נראה מה באמת דחוף.
יריב לוין: אני בטוח שרבים מראשי ועדת הכנסת, כמו בעבר כך גם בעתיד ישמחו לעשות את זה.
לימור ברמן: בדיוק כפי שקורה עכשיו כאשר יודעים שאתה מעלה את זה לוועדת השרים לענייני חקיקה.
לימור ברמן: בהתחלה יהיה זרם גדול של פניות של חברי הכנסת אך בהמשך הזרם יילך ויקטן.
לימור ברמן: זה צריך להיות משהו מהותי מאוד וחשוב מאוד כדי שאולי יצליחו להעלות הצעת חוק בפטור מחובת הנחה.
יריב לוין: זה בדיוק הרעיון.
לימור ברמן: כרגע זה לא המסלול.
לימור ברמן: כרגע כמעט כל עבודת חברי הכנסת תלויה בממשלה, וזה "חונק".
יריב לוין: כך היה תמיד.
לימור ברמן: אלה הופכים להיות יותר קטנים, ואלה הופכים להיות יותר שולטים.
אורי אורבך: אבל לא כל מה שאנחנו חושבים כדחוף הוא באמת דחוף.
לימור ברמן: יש חברי כנסת שיבואו כחברים, ויגידו: דחוף, דחוף, דחוף.
יריב לוין: אגיד לך יותר מזה, כבר קרה לי פעם או פעמיים שבשבוע אחד הגישו לי שלוש הצעות שהיה מקום לדון בהן מיידית והגעתי איתם לסיכום ששלוש ההצעות יעלו, עמדתי על הרגליים האחוריות.
אורי אורבך: אז הן הפכו להיות הצעה לסדר בכנסת.
יריב לוין: אמרתי: רבותי, במקרה הזה הדיון אכן דחוף.
יריב לוין: כשם שאני הולך לקראת
יריב לוין: כם ביום-יום - - -
לימור ברמן: אני לא רוצה שההצעה תעלה לוועדת השרים לענייני חקיקה.
לימור ברמן: אני רוצה שהיא תעלה למליאה.
יריב לוין: אבל מה לעשות, אין לך פטור.
יריב לוין: הרי גם בוועדה לא תקבלי פטור.
לימור ברמן: אני רוצה שזה יגיע לדיון.
יריב לוין: אז נקיים דיון.
לימור ברמן: אבל זה רק הממשלה.
יריב לוין: את לא צודקת.
תמי כנפו: אם זה נופל לך פה אז גמרנו.
לימור ברמן: לא הכול ייפול.
יריב לוין: בואו לא נערבב בין הדברים.
יריב לוין: קודם כול, יש לך זכות לבקש פטור מחובת הנחה.
יריב לוין: לא זכות להביא את זה למליאה בפטור מחובת הנחה, את זה אין לך.
יריב לוין: יש לך זכות לבקש פטור מחובת הנחה.
יריב לוין: לי יש סמכות להחליט בכלל לא לדון בזה, לדחות את זה בשל כל מיני סיבות.
יריב לוין: אני לא בעד להשתמש בסמכות הזאת, אני כבר אומר לך, ולא אעשה את זה.
יריב לוין: הודעתי מראש, כבלתי את עצמי מרצוני מראש.
יריב לוין: בכל הצעת חוק שאת רוצה לקיים כאן דיון האם יהיה לה פטור מחובת הנחה – יהיה דיון ותהיה הצבעה.
יריב לוין: כך היה עד היום בכל החוקים, כך יהיה וימשיך להיות.
יריב לוין: יש רק שאלה אחת:
יריב לוין: האם הדיון הזה יתקיים מייד למחרת הגשת הבקשה, או שהוא יתקיים כעבוד שבוע, אחרי שניתנה עמדה של ועדת השרים לענייני חקיקה.
יריב לוין: בעיניי ב-99.
יריב לוין: 9% מן המקרים אין שום סיבה ושום היגיון שלא לחכות שבוע ולאפשר להם להביע את עמדתם.
יריב לוין: זה כל הפרקטיקה.
יריב לוין: אין בעיה, אתם יכולים לערוך כאן מידי שבוע דיונים על מה שלא אושר לכם בוועדת השרים לענייני חקיקה ביום ראשון.
יריב לוין: אקיים כאן הצבעות על הכול, אני מבטיח לכם.
יריב לוין: גם עשיתי את זה, אגב, למשל לגבי האופנוענים.
אברהם מיכאלי: זה לא יוגבל?
לימור ברמן: המקרה היחיד שאני זוכרת הוא עם האופנוענים, הצעת חוק של חבר הכנסת יואל חסון.
יריב לוין: פעם ביקש ממני חבר הכנסת בילסקי, אני כבר לא זוכר בעניין איזו הצעת חוק, וערכנו כאן דיון.
יריב לוין: היו כמה דוגמאות.
יריב לוין: הצעת החוק בעניין האופנוענים, שהיתה סופר רגישה וסופר בעייתית, כאשר היו חילוקי-דעות בתוך הסיעה שלי את מתארת לעצמך שביקשו ממני לדחות את הדיון, אך לא הסכמתי.
יריב לוין: יש הבדל בין זה ובין שבאופן קבוע אעמיד את הממשלה במצב שהיא לא מסוגלת לגבש את עמדתה.
יריב לוין: זה לא הגיוני ולא נכון.
יריב לוין: זה כל העניין.
יריב לוין: אם אדם בא אליי ביום שני, וזה עולה ביום שני כעבור שבוע, ואני נותן לכם את האפשרות לקבוע שאתם רוצים לשנות - - -
אברהם מיכאלי: זה לא מוגבל על-פי כמות הצעות החוק?
אברהם מיכאלי: אם הם רוצים להביא 4 הצעות חוק בפטור מחובת הנחה.
אברהם מיכאלי: אין להם בעיה.
רונית חייקין יעקובי: זה מוגבל.
אברהם מיכאלי: לא, הם יכולים להביא אותן לוועדה, אחרי שהממשלה דחתה את הבקשה.
יריב לוין: חבר הכנסת יכול להגיד לי: אני לא רוצה.
יריב לוין: אז אין בעיה, אז לא יהיה.
אברהם מיכאלי: אם הממשלה דחתה את הבקשה לפטור מחובת הנחה יוכלו להביא את זה לוועדה כפי שירצו.
יריב לוין: אם תגידו לי: יש לנו שלוש הצעות חוק, אנחנו רוצים שהאחת תלך לוועדת השרים לענייני חקיקה ואילו על השתיים האחרות מבקשים להצביע בלי שיידונו בוועדת השרים, בעיניי זה לא נכון.
יריב לוין: אתן לממשלה איזו שהות להתארגן ואצביע כעבור שבוע על הבקשות לגבי שתי ההצעות הללו ונפיל את שתיהן.
יריב לוין: זה לא נותן כלום, בעיניי לפחות.
יריב לוין: למה עשו את זה כאן?
יריב לוין: כי זה נתן דבר אחד: זה נתן סמכויות לראשי ועדת הכנסת, בדיוק כפי שקרה בעבר עם הוועדה לפניות הציבור שדנה בכל דבר כי הציבור פנה ושאל.
יריב לוין: גם כאן אני יכול לעשות את זה.
יריב לוין: אבקש מכל חבר כנסת שיפנה אליי עם הנושא ה"חם" על סדר היום ונכנס כאן את כולם.
יריב לוין: היחיד שנפגע מזה באמת הוא אני, אבל זה לא נכון.
סהר פינטו: הממשלה הזאת לא מאפשרת שום דיון אמיתי.
סהר פינטו: המטרה של הסעיף הזה, שבכוונה נמצא בנפרד מן הסעיף לפיו הממשלה יכולה לתת פטור מחובת הנחה, היא שכן יתקיים דיון בכנסת, שגם הכנסת תאמר את דברה.
יריב לוין: זה לא הכנסת אלא הוועדה.
יריב לוין: זה לא במליאה.
יריב לוין: הוועדה תפיל את ההצעה.
יריב לוין: אין לי בעיה, יתקיים דיון בוועדה.
יריב לוין: כל הוויכוח שלנו הוא האם ניתן לממשלה שבוע כדי להציג את עמדתה.
יריב לוין: זה נראה לי סביר.