GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יריב לוין: זה דווקא היה מעניין מאוד למעטים שאותו תחום עניין אותם.
רונית חייקין יעקובי: זה היה משעמם.
יריב לוין: כמי שמתעסק בתחומים הללו עניין אותי לשמוע את הסקירה של שר התחבורה, אבל לסקירות של שרים אחרים לא הייתי מגיע, זה הרי ברור.
יריב לוין: התוצאה היא שזה לא עובד, זה משעמם מאוד, אטי מאוד וממלא את יום שלישי.
רוחמה אברהם-בלילא: לדעתי זה גם מסורבל מאוד.
יריב לוין: זה לא השיג את מטרתו.
רוחמה אברהם-בלילא: המנגנון של הגעת שר מידי פרק זמן מסוים כדי שיציג סקירה ממצה על המשרד שלו לא יכול לבוא במקום שאלות דחופות במנגנון שאנחנו מציעים כאן.
רוחמה אברהם-בלילא: אין דומה הדבר כששר מדבר מתוך עניין רב לדווח לכנסת על פעולות המשרד שלו, שאנחנו יכולים להגדיר את זה אחת לרבעון או אחת לשנה, וצריך להגדיר גם את זה, אל מול העובדה שיש דברים שמתרחשים יום-יום ושעה-שעה במשרדים השונים.
רוחמה אברהם-בלילא: אני מסכימה שאולי קצת מסורבל להביא לכאן ממשלה שלמה כאשר יש ממשלה רחבה מאוד, אבל ככל שהממשלה תהיה צרה, עד 18 שרים, אולי אז אפשר יהיה לשקול סיטואציה של הגעת כל הממשלה.
רוחמה אברהם-בלילא: אבל אני מסכימה שאם אנחנו הולכים כבר למהלך כזה, מן הראוי שזה לא יהיה רדוד ולא יהיה "צהוב", אלא שיתנהל דיון ממצה, נכון, אמיתי ומקצועי.
רוחמה אברהם-בלילא: לכן בסוגייה של מספר השרים, שבעה זה מעט מדי, לעניות דעתי.
רוחמה אברהם-בלילא: אני מציעה שזה יהיה שליש או חצי מן הממשלה.
יריב לוין: אבל אז רבים מהם לא יישאלו אף שאלה.
רוחמה אברהם-בלילא: בכל ישיבה כזאת יהיו נוכחים ראש הממשלה ו-50% משרי הממשלה ובשני סבבים יוכלו לכסות את כל שרי הממשלה.
רונית חייקין יעקובי: זה 15 שרים בכל סבב.
רונית חייקין יעקובי: יש היום 30 שרים בממשלה.
רונית חייקין יעקובי: יש כאלה שלא יספיקו לשאול אותם ולו שאלה אחת.
לאה בביוף: מספיק שיהיו 7 שרים.
יריב לוין: כמה שאלות יספיקו לשאול בשעה כזאת?
יריב לוין: אפילו ברמה הטכנית: שואלים שאלה שמופנית לשר מסוים, אז השואל צריך לרדת מן הדוכן והשר צריך לעלות לדוכן.
יריב לוין: זה לוקח המון זמן.
רוחמה אברהם-בלילא: אתה מציע שיהיו רק 7 שרים?
יריב לוין: אינני יודע.
יריב לוין: אין לי איזה מספר קסם.
יריב לוין: עלינו לראות מול עינינו את התהליך.
יריב לוין: אנחנו רוצים שאנשים יבואו לא רק לתפארת הישיבה אלא באמת יישאלו שאלות.
רוחמה אברהם-בלילא: שליש מן הממשלה – זה נראה לי סביר.
פרח לרנר: ולשלב בין שרים מקצועיים ושרים בלי תיק.
יריב לוין: צריך להבין, אם ייקבע ששליש מן השרים צריכים להיות נוכחים בישיבה – לא כולם יישאלו שאלות.
רוחמה אברהם-בלילא: אבל הם נוכחים וחברי הכנסת ישקלו מה לשאול אותם בתהליך הכי פרלמנטרי שרק יכול להיות.
רוחמה אברהם-בלילא: השר יהיה נוכח ויהיה מוכן להישאל שאלות, ואם יש איזה עניין ישאלו אותו, ואם לא אז לא.
פרח לרנר: מי שמקבל שאלות מראש יידע שהוא צריך להגיע.
פרח לרנר: שר ללא תיק שלא נשאל שאלות לא צריך להגיע ביום רביעי, גם אם זה הסבב שלו.
יריב לוין: הוא יישאל.
יריב לוין: אני אשאל אותו ישר מה הוא עשה בחודש האחרון.
רוחמה אברהם-בלילא: שידווח כמה פעמים הוא ספר את מסדרונות הכנסת ...
סהר פינטו: חסרים נושאים שאפשר לשאול עליהם?
תמי כנפו: מה שעשה את זה כאן הוא הספונטניות, ששר אחד הגיע עם כל אנשי הלשכה שלו, עלו נושאים, חברי הכנסת ידעו על אילו נושאים הם צריכים לשאול, השר ענה והמליאה תמיד היתה מלאה ואז היתה ממש ספונטניות, זה היה מרתק וחי.
תמי כנפו: לפעמים הדיון היה גולש לשעה וחצי.
רוחמה אברהם-בלילא: אני לא מוכנה שזה יתנהל עם שר אחד בלבד.
תמי כנפו: אפילו 5 שרים, אבל שלא יידעו מראש את השאלות.
רוחמה אברהם-בלילא: נעשה את זה גם וגם.
פרח לרנר: גם אם השר מגיע עם כל צוות משרדו שיושב ביציע, זה לא עוזר לו.
תמי כנפו: היו עונים תשובות במקום.
תמי כנפו: לפעמים השר היה מחכה ואז אנשי משרדו היו רושמים לו את התשובה והוא היה עונה.
רוחמה אברהם-בלילא: אפשר לקבוע 50% שאלות ספונטניות ו-50% שאלות מקצועיות.
רוחמה אברהם-בלילא: הזמן הרי מוגבל ונוכל לחלק את זה ולראות כמה שאלות אנחנו רוצים שיישאלו, מה פרק הזמן המוגדר לתשובה, והיושב-ראש שמנהל את הישיבה ינהל אותה בדיוק לפי פרק הזמן שנקבע.
רוחמה אברהם-בלילא: בואו ננסה.
יריב לוין: אגב, ייתכן שאפשר לנהל את זה במין שיטה כזאת, שיעלה שר מסוים להשיב ואז ישאל היושב-ראש אם חברי כנסת נוספים מבקשים לשאול את אותו שר, כדי שלא יהיה לנו תהליך שכל רגע קמים ויורדים ועולים.
רוחמה אברהם-בלילא: אכן, זה חוסך זמן, אני מסכימה אתך.
יריב לוין: אפשר לנסות לעשות את זה בצורה שהצעתי.
יריב לוין: עדיין צריך לקחת בחשבון, ההספק יהיה לא גדול.
יריב לוין: לא יגיעו אפילו ל-10 שאלות בהקצאה של שעה, זה ברור לגמרי, אין בכלל ספק.
יריב לוין: השאלה כמה שרים יידרשו להיות נוכחים.
יריב לוין: בשיטה הזאת, שבה יש 50% שאלות ידועות מראש ו-50% שאלות ספונטניות, כמה שאלות יספיקו לשאול בסך הכול?
יריב לוין: יספיקו לשאול בקושי 10 שאלות.
רוחמה אברהם-בלילא: בואו נקבע כמה פעמים בחודש אנחנו רוצים לקיים את ההליך הזה.
יריב לוין: באופן תיאורטי אפשר לקיים את זה בכל שבוע עם קבוצה אחרת של שרים.
רוחמה אברהם-בלילא: ואחת לחודש בנוכחות ראש הממשלה?
יריב לוין: אני שם לרגע בצד את ראש הממשלה.
יריב לוין: אחר-כך נדון בראש הממשלה.
יריב לוין: בואו נפתור קודם את בעיית השרים.
רוחמה אברהם-בלילא: אז בואו נקבע שמידי שבוע תתייצב שליש מן הממשלה.
יריב לוין: זה הרבה מדי.
יריב לוין: זה לא יילך.
יריב לוין: אנחנו מקצים לנושא הזה בערך שעה.
יריב לוין: הרי זה לא יימשך 3 שעות, כי זה יהיה מתיש.
יריב לוין: בשעה כזאת, מאחר ואנחנו רוצים שחלק מן השאלות יישאלו מראש וחלק מן השאלות יישאלו באופן ספונטני, נספיק אולי להגיע ל-10 שאלות.
רוחמה אברהם-בלילא: ל-20 שאלות.
יריב לוין: לא יגיעו ל-20 שאלות.
יריב לוין: ב-60 דקות, רק הצגת השאלה לוקחת דקה לפחות.
רוחמה אברהם-בלילא: 10 שאלות זה מעט מדי.
רונית חייקין יעקובי: אם יהיו 5 שרים, לכל שר יהיו 12 דקות.
יריב לוין: נגיע לכל היותר ל-10 שאלות, ואם רוצים עוד לקיים איזה פינג-פונג, בתקווה שהדיון יהיה קצת יותר סוער והתשובות לא יהיו 'על הדקה', ההספק זעום, איך שלא תסובבי את זה.
רוחמה אברהם-בלילא: אולי נקבע שהדיון יימשך שעה וחצי, חצי שעה לשאלות ושעה לתשובות.
רוחמה אברהם-בלילא: יהיה פינג-פונג של שאלות ותשובות, אבל בסך הכול לא נאפשר רבע שעה של שאלות ואז שלושת-רבעי שעה של תשובות, אלא חצי שעה של שאלות ושעה של תשובות.
יריב לוין: נאפשר לאנשים לשאול במשך דקה ואז השר ישיב במשך 3 דקות.
רוחמה אברהם-בלילא: נגדיר שהדיון יימשך שעה וחצי.
יריב לוין: אבל תהיה חריגה.
יריב לוין: אנחנו הרי יודעים את זה.
יריב לוין: יש תהליך: אחד יירד מהדוכן, השני יעלה לדוכן, היושב-ראש ישאל אם עוד מישהו רוצה לשאול.
רוחמה אברהם-בלילא: אם זה יימשך שעה ברוטו, זה מעט מדי זמן.
רוחמה אברהם-בלילא: צריך לקבוע שעה וחצי, זה סביר יותר.
יריב לוין: אין בעיה, אפשר להקצות לזה שעה וחצי, אבל עדיין גם בשעה וחצי מספר השאלות שניתן יהיה לשאול מועט מאוד.
יריב לוין: אנחנו לא רוצים שיעלה השר, יישאל שאלה ידועה מראש ובזה ייגמר, אלא רוצים שיהיו לפחות שתיים-שלוש שאלות ספונטניות לאותו שר.
יריב לוין: אחרת, אין שום דינמיקה.
יריב לוין: בצורה הזאת עם שני שרים את גומרת את הסיפור, לא תספיקי יותר.
רוחמה אברהם-בלילא: מה כן אפשר לעשות, לדעתך?
יריב לוין: אין ברירה אלא לנסות לעשות את זה אולי כדבר שבועי, אבל עם מספר מצומצם בהרבה של שרים, לעשות הליך ביניים בין הרעיון הבסיסי שהצעת ובין המצב הקיים.
רוחמה אברהם-בלילא: בדיון שבועי אתה מקבע את המצב הנוכחי.
רוחמה אברהם-בלילא: אין את הדרמה שבה הכנסת והממשלה מתכנסות.
רוחמה אברהם-בלילא: אני מעדיפה שזה יהיה אחת ל-30-40 ימים, כאשר נקצה לזה אחר צהרים שלם של 3-4 שעות מלאות שבהן יש דרמה.
רוחמה אברהם-בלילא: אנחנו צריכים ליצור את ההתכנסות של הבית הזה.
רוחמה אברהם-בלילא: אם יהיו רק 5 שרים אז שוב יהיה תהליך של "מסטיק" עם אותו אפקט שיש לנו היום כאשר מופיע שר אחד ואז נתכנס כאן בעוד שנה ונשאל את עצמנו מה עשינו.
רוחמה אברהם-בלילא: לא עשינו שום דבר.
רוחמה אברהם-בלילא: אם בכנס ארוך אחד יהיו שניים-שלושה כינוסים כאלה ובכנס קצר יהיו בין אחד לשני כינוסים כאלה, זה אירוע שבו כל הכנסת מתכנסת וכולם שואלים.
רוחמה אברהם-בלילא: אז לא כולם מקבלים תשובות, אבל יש כאן תהליך דינמי מאוד, היתכנותי ואמיתי.
יריב לוין: אז אנחנו הולכים לכיוון אחר לגמרי.
תמי כנפו: אם זה פעם בחודשיים אז תקבעו דיון של 3 שעות ביום שלישי.
רוחמה אברהם-בלילא: ביום שלישי אחד בכל אחר-הצהרים, מ-16:30 ועד שזה מסתיים.
רוחמה אברהם-בלילא: זה נראה לכם פרק זמן סביר יותר?
יריב לוין: למען האמת זה יהיה הרבה יותר מעניין, בכך אין ספק.
אריה זהר: אבל לא כל הממשלה.
רוחמה אברהם-בלילא: כפי שרוב הממשלה מגיע להצביע על הודעת ראש הממשלה ורוב הממשלה מגיע להצבעות אי-אמון, רוב הממשלה יכול להגיע לדיון כזה.
רוחמה אברהם-בלילא: אם יש איזו סיטואציה ביטחונית שבשלה אי אפשר לקיים את הדיון הזה, אנחנו יכולים להגיע להסכמות בינינו, בין הקואליציה והאופוזיציה בישיבת הנשיאות, וגם ליושב-ראש הכנסת יש מנדט להחליט אם עושים את זה באותו יום או דוחים בשבוע.
רוחמה אברהם-בלילא: זה לא כל-כך נורא.
רוחמה אברהם-בלילא: אנחנו גמישים למדי במקרי חירום כאשר אי אפשר לכנס את הממשלה השלמה, אבל אחת לחודש אפשר לכנס את הממשלה וליצור שקיפות אמיתית.
רוחמה אברהם-בלילא: אני לא רואה בזה בעיה כל-כך גדולה.
רוחמה אברהם-בלילא: אם השרים יודעים מבעוד מועד, שבוע או שבועיים מראש, שהם יצטרכו לבוא זה נראה לי אפשרי.
רונית חייקין יעקובי: אפשר לעגן בתקנון, נניח מידי חודש וחצי, בשבוע הראשון של החודש דיון כזה באופן קבוע.
רונית חייקין יעקובי: כל ההצעות שלכם תמיד מתייחסות ליום רביעי.
רונית חייקין יעקובי: מידי שלושה שבועות יש לכם דיון על-פי 40 חתימות בימי רביעי.
רונית חייקין יעקובי: למעשה נדונות שאילתות בעל-פה במשך שעה, לאחר מכן נדונה חקיקה ואחר-כך מתקיים דיון על-פי 40 חתימות.
לימור ברמן: בפעם האחרונה הדיון על השאילתות נמשך שעתיים מ-13:00 בצהרים.
לימור ברמן: זה מטורף.
רונית חייקין יעקובי: זה תוקע את ההצעות הדחופות לסדר היום.
רונית חייקין יעקובי: כפי שהצעתי לגבי הדיון על-פי 40 חתימות, תקבעו בתקנון שדיון על-פי 40 חתימות יהיה פעם בחודש ביום שלישי.
רונית חייקין יעקובי: אני מציעה שהחל מן הכנסת הבאה יתקבע הדיון בימי שלישי.
רוחמה אברהם-בלילא: עלינו להיות ריאליים.
רוחמה אברהם-בלילא: אי אפשר לקבוע דיון כזה אחת לחודש.
רונית חייקין יעקובי: אז תקבעו אותו אחת לחודשיים ביום שלישי, דיון בנוכחות ראש הממשלה ו-50% מן הממשלה.
רוחמה אברהם-בלילא: אי אפשר.
רוחמה אברהם-בלילא: אם אנחנו רוצים ליצור מנגנון של אחר-הצהרים של שאלות - - -
רונית חייקין יעקובי: ניתן לקבוע את זה ביום שלישי.
רוחמה אברהם-בלילא: יש עוד מנגנון, של דיון על-פי 40 חתימות, אז ייצא שבכל שבועיים הממשלה מגיעה לכאן.
רוחמה אברהם-בלילא: הכנסת פועלת בימי העבודה שני-רביעי, וגם אם ביום רביעי היא תסיים בשעה 22:00, אז מה?
רוחמה אברהם-בלילא: כיושבת-ראש לא אחת סיימתי את עבודת המליאה ביום רביעי בשעה 17:00, אז הסתיימה ישיבת המליאה.
רונית חייקין יעקובי: אבל למה לא למלא בתוכן את ימי שלישי?
רונית חייקין יעקובי: אני לא מבינה.
רונית חייקין יעקובי: תסתכלו איך נראה סדר היום במליאה בימי שלישי.
רונית חייקין יעקובי: פעם בחודשיים תמלאו את יום שלישי, החל משעה 16:30, בשעת שאלות.
רוחמה אברהם-בלילא: לדעתי אפשר לעשות לסירוגין.
פרח לרנר: הגענו עם יושב-ראש הכנסת, חבר הכנסת ראובן ריבלין, להסכם שדיון על-פי 40 חתימות יהיה פעם ביום רביעי ובפעם הבאה ביום שלישי.
פרח לרנר: זה עבד כך פעמיים.
רונית חייקין יעקובי: זה לא עובד.
פרח לרנר: יש לוח זמנים לשרים ולראש הממשלה.
רונית חייקין יעקובי: אבל אם את יודעת חודשיים מראש - - -
פרח לרנר: אי אפשר לקבע את זה בתקנון.
פרח לרנר: אנחנו יכולים לבוא לקראת הכנסת.
פרח לרנר: בשבוע הבא יתקיים דיון על-פי 40 חתימות ביום רביעי כי ביום שלישי יש משהו בלוח הזמנים ואי אפשר לדחות את זה מעבר ל-21 ימים, וביום שני אי אפשר לערוך דיון על-פי 40 חתימות.
רונית חייקין יעקובי: בדרך כלל אפשר לדחות גם ל-28 ימים באישור.
פרח לרנר: אנחנו במשא ומתן עם האופוזיציה בעניין הזה.
יריב לוין: בעיניי הפתרון היחיד לסוגיית יום שלישי הוא להגיע עם הממשלה להסדר, שכמובן צריך להיסגר כל פעם באופן פרטני מול השר הנוגע בדבר, להשתדל לרכז את התשובות לשאילתות ביום שלישי בתחילת הישיבה, מייד אחרי הנאומים בני דקה.
יריב לוין: אז זה יימלא קצת תוכן ואולי גם אנשים יהיו נוכחים כי כך הם לא נמצאים כי זה בשעות הלילה.
רוחמה אברהם-בלילא: ואולי גם הצעות לסדר שנוגעות לשר, שבמילא נמצא ביום שלישי, יעלו לדיון.
יריב לוין: ואולי השר יענה גם על השאילתות.
יריב לוין: זה דבר שאפשר לפתור, אבל הוא נמצא פחות במגרש שלנו ויותר בהתנהלות של הנשיאות מול הממשלה.
רונית חייקין יעקובי: אבל הכול יתחיל החל מן הכנסת הבאה.
רוחמה אברהם-בלילא: אם אנחנו חושבים על מנגנון כזה שימלא תוכן את יום שלישי, אני מסכימה אתך, ונניח שחצי השעה הראשונה בסדר היום היא נאומים בני דקה.
רוחמה אברהם-בלילא: לאחר מכן השאילתות הדחופות יעלו ביום שלישי במקום ביום רביעי וכל השרים שנשאלו שאילתות דחופות יענו גם על הצעות לסדר.
יריב לוין: זה יהיה קשה.
רונית חייקין יעקובי: באותו שבוע לא יהיו שאילתות בעל-פה ביום רביעי והן יעברו ליום שלישי.
רונית חייקין יעקובי: זה יקרה פעם בחודשיים.
יריב לוין: עם השאילתות בעל-פה זה קצת יותר מסובך, כי שם ההתראה קצרה.
יריב לוין: הרי לא יודעים איזה שר יישאל.
רוחמה אברהם-בלילא: אז במקום שהוא יהיה ביום רביעי, הוא יהיה ביום שלישי.
יריב לוין: כן, אבל זה משבש לו את כל סדר היום.
יריב לוין: הוא לא יוכל לקבוע ליום שלישי דבר כי הוא לא יידע אם יידרש פתאום לענות על שאילתה בעל-פה.
יריב לוין: את יודעת שזה בעייתי.
יריב לוין: הייתי לוקח דווקא את השאילתות הרגילות, שם אפשר לעשות תכנון לטווח ארוך בצורה פשוטה יותר, מרכז אותן ואומר לו: תבוא ביום שלישי פעם או פעמיים בכנס.
יריב לוין: כל שר ינודב לבוא ביום שלישי לתת מענה לשאילתות הרגילות שלו.
רוחמה אברהם-בלילא: אז ביום שלישי יש לנו שעת שאלות לשר ויש לנו את השאילתות הרגילות גם.
יריב לוין: באותה הזדמנות הוא גם יענה תשובות להצעות לסדר שעלו באותו שבוע בנוגע למשרד שלו, ככל שיש כאלה.
יריב לוין: זה יחיה את הדיון, כי אם יהיו תשובות לשאילתות בשעה 16:30 ביום שלישי תהיה נוכחות גדולה יותר במליאה, אולי לא נוכחות אדירה אבל נוכחות רבה יותר מן המצב הקיים.
יריב לוין: אבל זה לא שייך למה שאנו עושים כאן.
יריב לוין: אני לא רוצה לפתור כעת את בעיית יום שלישי דרך זה.
יריב לוין: ברור שהיה אופטימלי אילו יכולנו לקיים את התהליך הזה ביום שלישי.
יריב לוין: זה לא מעשי, אלא אם כן תהיה הסכמה נקודתית, כמו שיש עם הדיון על-פי 40 חתימות.
יריב לוין: לכפות את זה מראש – אני לא רואה שזה אפשרי, כי ניצור מצב שדה פקטו הממשלה נאלצת למצוא את עצמה כאן פעמיים בחודש.
רונית חייקין יעקובי: אנחנו אומרים: פעם בחודשיים תגיע לכאן שליש מן הממשלה.
יריב לוין: ובנוסף לזה פעם ב-3 שבועות מתנהל דיון על-פי 40 חתימות.
רונית חייקין יעקובי: זה יהיה בתאריך קבוע, למשל בשבוע האחרון בתום החודשיים.
רונית חייקין יעקובי: השר יידע חודשיים מראש מתי הוא צריך להגיע.
פרח לרנר: ומה עם הדיון על-פי 40 חתימות?
רונית חייקין יעקובי: זה לא קשור.
רוחמה אברהם-בלילא: הוא מתנהל בכל 21 ימים.
רונית חייקין יעקובי: דיון על-פי 40 חתימות נערך פעם בחודש ואילו שעת שאלות עם שליש מן הממשלה תיערך פעם בחודשיים.
פרח לרנר: אז הממשלה צריכה להיות בכנסת בתדירות גבוהה.
רוחמה אברהם-בלילא: אחת לחודש.
רונית חייקין יעקובי: פעם בחודש, ופעם בחודשיים.
רונית חייקין יעקובי: אנחנו לא אומרים פעם בשבוע-שבועיים.
רונית חייקין יעקובי: פעם בחודשיים ראש הממשלה יופיע עם שליש מן הממשלה.
רוחמה אברהם-בלילא: לא שליש ממשלה.
רוחמה אברהם-בלילא: פעם בחודשיים תבוא כל הממשלה, חד-משמעית.
אריה זהר: זה לא יעבוד.
אריה זהר: זה גם תְלוי תרבות פוליטית וגם אין סנקציה.
רוחמה אברהם-בלילא: אנחנו לא נגיע להסכמה לפיה ראש הממשלה לא יכול לשבת אחר-הצהרים אחד בכנסת.
רוחמה אברהם-בלילא: כפי שמגיעים שרים להצביע, שרים יחממו כיסאות בכנסת במשך 3 שעות ולא יקרה שום דבר.
רוחמה אברהם-בלילא: במקום שיהיו רק 5 דקות לצורך הצבעה הם יפנו אחר-הצהרים שלם.
רוחמה אברהם-בלילא: אם קובעים את זה והשרים יודעים וראשי הלשכות יודעים שהם צריכים לקבוע ישיבה בכנסת של 3 שעות אחת לחודש כדי להגיע ליום החשוב הזה אז הם יגיעו.
רוחמה אברהם-בלילא: הכול הוא עניין של ארגון מראש.
יריב לוין: אם עושים את זה פעמיים בכנס זה לא סוף העולם.
רוחמה אברהם-בלילא: בכנס ארוך – 3 פעמים, בכנס קצר – פעמיים.
יריב לוין: אני מוכרח לומר שאני נוטה ללכת לכיוון שלך, מן הבחינה הזאת שאם כבר עושים אז בואו נעשה משהו שיהיה חי יותר ועם תוכן רב יותר.
יריב לוין: גברת פרח לרנר, אנחנו לא מחליטים כרגע, כלומר יש לכם זמן להתייעץ על זה, אל תדאגי.
רוחמה אברהם-בלילא: זה במילא יתחיל מן הממשלה הבאה.
רוחמה אברהם-בלילא: אני יודעת שאני אבכה, אבל לא אכפת לי ...
יריב לוין: את מקווה לבכות ...
רוחמה אברהם-בלילא: אני יודעת שאני אבכה ...
יריב לוין: אנחנו רוצים להגיע לדבר הגיוני וטוב, שיש לו סיכוי ושהוא גם נורמלי מבחינת המעמסה שהוא מטיל על הממשלה ולא עוקד את השרים כאן לכיסאות ללא שום תכלית.
יריב לוין: אני רוצה לנסות לסכם.
יריב לוין: אנחנו הולכים למתווה של דיון כזה פעמיים בכנס, ואולי בכנס הארוך יותר שלוש פעמים, דיון שנמשך עד 3 שעות.
יריב לוין: אפשר לשחק כאן קצת עם הזמן.
יריב לוין: יופיעו אליו כמובן לא 100% מן הממשלה, כי זה אף פעם לא יהיה, אבל תהיה התייצבות של הממשלה לדיון הזה.
יריב לוין: אנחנו מגיעים לבחון כמה מן השאלות מוגשות מראש וכמה הן שאלות ספונטניות.
ארבל אסטרחן: או אולי נושאים שייקבעו מראש.
רוחמה אברהם-בלילא: לא, אם ייקבע נושאים מראש זה ייתר את הופעת כל השרים.
יריב לוין: אני לא יודע אם יש צורך אמיתי בכך שהשאלות יהיו ידועות מראש.
רוחמה אברהם-בלילא: אין צורך.
יריב לוין: כן צריכה להיות סמכות חד-משמעית של ראש הממשלה לקבוע מי השר שעונה.
יריב לוין: תישאל שאלה וראש הממשלה יגיד: אתה תענה, או ההוא יענה, או השלישי יענה.
רוחמה אברהם-בלילא: זאת תהיה הריאקציה.
רוחמה אברהם-בלילא: מאה אחוז, אני מסכימה.
יריב לוין: יהיה יפה מאוד אם אפשר להגיע למבנה כזה.
יריב לוין: יהיה מעניין מאוד לראות איך זה יהיה בנוי.
יריב לוין: אני סבור שצריך לתחוֹם את מספר השאלות.
רוחמה אברהם-בלילא: ב-5 הדקות הראשונות של הדיון חברי הכנסת יירשמו כמו בחצי השעה של נאומים בני דקה?
יריב לוין: זה יהיה בעייתי יותר, משום שמספר האנשים שירצה להירשם יהיה עצום.
רוחמה אברהם-בלילא: אז אנחנו נקבע שיישאלו 20 או 30 שאלות, לפי פרק הזמן שייקבע.
רוחמה אברהם-בלילא: 30 הראשונים שנרשמו הם שישאלו.
חן פרידברג: בבריטניה זה פועל במקרים רבים על-פי הגרלות.
חן פרידברג: נרשמים ועורכים הגרלה.
חן פרידברג: כך זה פועל שם בדברים רבים, גם בהצעות חוק פרטיות.
יריב לוין: ייתכן שזה צריך להיות על בסיס סיעתי כלשהו, כי אחרת זה יכול ליצור עיוות מוחלט, כלומר יירשם גדוד של אנשי קואליציה.
רונית חייקין יעקובי: אולי צריך לקבוע מפתח של שני-שלישים אופוזיציה ושליש קואליציה.
יריב לוין: אולי גם זה לא נכון, כי גם זה ייצור עיוות.
יריב לוין: אומר לך את האמת, לנו יש שאלות הרבה יותר נוקבות לשרים שלנו מאשר לאנשי האופוזיציה.
יריב לוין: השרים מעדיפים את השאלות של האופוזיציה.
רוחמה אברהם-בלילא: אני מסכימה ללכת לפי מפתח סיעתי.
יריב לוין: אגב, לפי ועדת השרים לענייני חקיקה הם גם מעדיפים את החוקים הפרטיים של האופוזיציה על פני אלה שלנו, אם נפרט את התסכולים שלנו עד הסוף ...
רוחמה אברהם-בלילא: כי אז קל להם יותר להתנגד.
יריב לוין: יש לי תיאוריה גם על זה, אבל נעזוב אותה כרגע.
ארבל אסטרחן: לא אמרת איך נרשמים לשאילת שאלות.
יריב לוין: הכיוון צריך להיות איזו חלוקה על-פי מפתח סיעתי.
יריב לוין: אני חוזר ואומר, לא יותר מדי שאלות, כי גם זה יהפוך כבר להתשה.
יריב לוין: נכון שיהיה מפתח סיעתי כי הוא גם ירכז את השאלות המהותיות והכבדות יותר.
רוחמה אברהם-בלילא: ירכזו את זה אצל מזכירות הסיעות.
יריב לוין: אולי זה צריך להיות בנוי בשיטה שלכל סיעה יהיה מינימום של שאלה אחת.
תמי כנפו: בהתחלה על-פי מפתח סיעתי ובהמשך תוספת ספונטנית.
יריב לוין: ומעבר לזה, התוספת תהיה על-פי פונקציה של גודל.
אריה זהר: איך אתה יכול להבטיח פיזור מרבי של השאלות?
אריה זהר: אולי הם ירצו לשאול את שר הביטחון ואת שר האוצר.
רוחמה אברהם-בלילא: ראש הממשלה הוא שמחליט מי עונה על כל שאלה.
אריה זהר: כולם ישאלו שאלות בתחום הביטחון או בתחום האוצר.
יריב לוין: ייתכן.
יריב לוין: אני בטוח שבשבוע שבו הנושא הכלכלי בוער יותר יהיו יותר שאלות כלכליות, אבל אני מניח שכאשר ישאלו שאלה על שכר מינימום ראש הממשלה יבקש דווקא משר הרווחה והשירותים החברתיים לענות כי בעיניו הוא יוכל לענות תשובה בכיוון נכון יותר.
חן פרידברג: אפשר לתחוֹם את זה, שראש הממשלה יענה בחצי השעה הראשונה ואחר-כך השרים.
יריב לוין: אני דווקא לא רוצה להגביל את היכולת שלו לנייד שרים.
יריב לוין: אצלנו הניוד מעניין, לראות מי יתבקש לענות על מה.
יריב לוין: בהחלט ייתכן שראש הממשלה יגיד: אני רוצה שהשר גלעד ארדן יענה על כל השאלות, אבל אני מניח שזה לא יקרה.
יריב לוין: זה גם לא ייראה נכון וטוב.
ארבל אסטרחן: זה יהיה תמיד ביום שלישי?
יריב לוין: נעזוב את היום.
יריב לוין: זה יהיה ביום שלישי רק בהסכמתם.
יריב לוין: זה נראה לי ברור לגמרי.
ארבל אסטרחן: מגבילים את זמן השאלה?
רוחמה אברהם-בלילא: אם אנחנו עושים את זה אחת לחודשיים אי אפשר לקבוע את יום שלישי?
רוחמה אברהם-בלילא: שלוש פעמים במושב לפנות את יום שלישי – זה סביר.
יריב לוין: אני בעד, אבל זה תלוי גם ברצון הטוב שלהם, עד כמה רחוק הם יהיו מוכנים ללכת עם זה.
יריב לוין: גם להביא את כל הממשלה, גם להביא אותם לכאן עוד פעם ביום שלישי.
רונית חייקין יעקובי: מדובר על פעם בחודשיים.
רונית חייקין יעקובי: אחרת, זה לא שווה.
רוחמה אברהם-בלילא: אי אפשר לקבוע את זה ביום רביעי.
רוחמה אברהם-בלילא: כל אלטרנטיבה אחרת לא יכולה לבוא בחשבון.
יריב לוין: 3 שעות רצופות נראה לי קצת הרבה.
רוחמה אברהם-בלילא: בין שעתיים ל-3 שעות.
יריב לוין: זה צריך להיות בין שעתיים לשעתיים וחצי.
יריב לוין: זה המון.
רוחמה אברהם-בלילא: בין שעתיים לשלוש שעות.
רוחמה אברהם-בלילא: לא פחות משעתיים ולא יותר מ-3 שעות.
אריה זהר: אני מציע בכל זאת לשקול אפשרות – אינני יודע איך ליצור את המנגנון הזה – שיתפרסמו הנושאים, כדי ליצור פיזור.
רוחמה אברהם-בלילא: זה לא ייתכן.
רוחמה אברהם-בלילא: זה ייתר שרים מלבוא.
אריה זהר: שרים שיהיו פעם אחת וישתקו במשך כל הישיבה, לא יבואו יותר.
אריה זהר: אין לך סנקציה נגדם.
אריה זהר: הם לא יבואו.
רוחמה אברהם-בלילא: תהיה סנקציה.
רוחמה אברהם-בלילא: אם שר לא יגיע פעמיים הצעות החוק מטעם המשרד שלו לא יעלו לדיון כל-כך מהר.
יריב לוין: לא תוכלי לעשות את זה.
פרח לרנר: לחלק מן השרים אין משרדים.
פרח לרנר: במקרה הנוכחי דווקא מי שצריך להיות יותר מכל אחר, כפי שאמר חבר הכנסת יריב לוין, זה השרים שלא עושים כלום ויישאלו שאלות.
יריב לוין: לא אמרתי שהם לא עושים כלום.
יריב לוין: לחלקם יש זמן רב לעסוק בבחינה של הצעות חוק פרטיות.
רוחמה אברהם-בלילא: אתם מתייחסים לסיטואציה הנוכחית ו"תופרים" לפיה.
רוחמה אברהם-בלילא: בממשלה הבאה שתיבחר, כאשר תדע שיש לה תקנון ברור עם כללי משחק ברורים מאוד, היא תתיישר לפי כללי המשחק.
רוחמה אברהם-בלילא: פעם בחודשיים לא נורא שתגיע הממשלה כולה.
רוחמה אברהם-בלילא: אם ראש הממשלה פעם בחודשיים יישב שעתיים-שלוש במליאה אז מן הראוי שגם השרים שלו יכבדו את המעמד הזה.
פרח לרנר: מה עם הצעה על-פי 40 חתימות?
רוחמה אברהם-בלילא: זה יישאר באותה תדירות, בכל 21 ימים.
יריב לוין: בעניין הזה אני מסכים עם אנשי הממשלה.
יריב לוין: אם נאמץ מנגנון כזה אפשר לוותר על דיון על-פי 40 חתימות.
רוחמה אברהם-בלילא: אני יודעת שבשביל ראש הממשלה הנוכחי נוכחות בהיקף כזה היא יותר מדי, אבל ראש הממשלה שרון ישב במליאה ברצף בין השעות 16:00-18:00 כדי לשמוע את כל הדוברים בהצעות האי-אמון.
רוחמה אברהם-בלילא: הוא ישב ושמע את כל הטרוניות של האופוזיציה גם אם לא היה לו נוח לשמוע את זה, אבל הוא כיבד את הכנסת ואת החקיקה שהיתה בכנסת.
רוחמה אברהם-בלילא: משעה 12:00, אחרי ישיבת הקבינט, הוא היה יושב במליאה עד שעה 14:00 ואפילו לשירותים לא היה הולך.
רוחמה אברהם-בלילא: זה היה פעמיים בשבוע, ולא רק פעמיים בכנס שאנחנו מאלצים את ראש הממשלה לשבת ועוד פעם אחת ל-21 או 28 ימים שאנחנו שוב מאלצים אותו לשבת במליאה.
פרח לרנר: ראש הממשלה הנוכחי גם מגיע פעמיים בשבוע.
רוחמה אברהם-בלילא: אבל הוא מגיע רק להצבעות.
יריב לוין: אני מוכרח לומר שבעניין הזה אני תומך בעמדת הממשלה.
רוחמה אברהם-בלילא: כאשר תהיה באופוזיציה תבין.
יריב לוין: את רואה שאני לא בוחן את הדברים מנקודת מבט כזאת.
רוחמה אברהם-בלילא: אחד הכלים שיש היום לאופוזיציונר לחייב נוכחות של ראש הממשלה היא בדיון על-פי 40 חתימות.
יריב לוין: אני לא מציע לבטל את הדיון על-פי 40 חתימות.
יריב לוין: אם נפרוש את הדיון על-פי 40 חתימות ל-28 ימים במקום 21 ימים - - -
סהר פינטו: הדיון על-פי 40 חתימות גם היום מתקיים פעם בחודש.
סהר פינטו: כאשר מוגשת בקשה, לממשלה יש 21 ימים לקבוע את הדיון, אבל ניתן להגיש את הבקשה רק פעם בחודש.
סהר פינטו: אם הממשלה אכן קובעת כל פעם את הדיון 21 ימים אחרי שקיבלה את הבקשה זה תמיד ייצא פעם בחודש.
סהר פינטו: אלא שלפעמים המועד זז.
רוחמה אברהם-בלילא: זה בגמישות של הממשלה.
יריב לוין: אני לא נכנס לדקויות האלה של ה-יום כן, יום לא.
יריב לוין: באופן עקרוני, אם אנחנו מושיבים את ראש הממשלה במליאה בין 2-3 פעמים נוספות במושב אז אם אפשר להוריד לו פעם או פעמיים ישיבות על-פי 40 חתימות במספר המצטבר אני סבור שזה עסקה טובה כי אנחנו מקבלים דבר טוב יותר.
רוחמה אברהם-בלילא: אם תתחוֹם את 28 ימים תהיה גמיש פחות, אבל בסדר.
רוחמה אברהם-בלילא: תקבע את זה כל 28 יום.
רוחמה אברהם-בלילא: מבחינתנו אין בכך בעיה.
יריב לוין: זה נראה לי דבר לא קריטי.
סהר פינטו: 21 פלוס 7 זה 28.
יריב לוין: אפשר להגיע כאן לאיזו תוצאה.
פרח לרנר: זה למעלה מ-28 ימים לדעתי.
יריב לוין: זה לא יהיה 40 ימים.
יריב לוין: גם במצב הקיים זה לא שראש הממשלה צריך להיות כאן מי-יודע-מה.
יריב לוין: הוא נמצא כאן להצבעות, נכון, אבל משך זמן השהייה שלו במליאה שולי.
רוחמה אברהם-בלילא: בזמן ישיבת המליאה הוא עובד בחדר שלו.
פרח לרנר: צריך למצוא נוסחה מאוזנת.
יריב לוין: אם תגידו לי שאתם סבורים שבכל זאת צריך לשמור פחות או יותר על המסגרת הכוללת שבה הוא עקוד לכיסאו בתוך המליאה, בסדר, אז אפשר לשחק קצת עם הימים כאן, אבל ההבדל שולי, הבדל של פעם-פעמיים, כי אין כוונה להושיב אותו כאן מדי שבועיים.
רוחמה אברהם-בלילא: רצית לעשות את זה אחת לשבוע.
יריב לוין: אבל אז אני לא יודע אם תמיד הוא נמצא שם.
יריב לוין: אני חושב שההצעה שלך טובה יותר, אני אומר את זה חד-משמעית.
יריב לוין: זה יכול להיות מעניין.
יריב לוין: צריך בכל זאת לתת פתרון, ואין לי אותו עדיין, לנקודה שהעלית, שהיא נכונה, איך באמת קובעים הסדר שלא יהיה ריכוזי מדי בתחום צר מסוים שבמקרה באותה נקודת זמן רלוונטי, שלא כל השאלות יהיו על הדלק, או על המים, אלא שתהיה בכל זאת איזו פרישה מסוימת של נושאים.
רוחמה אברהם-בלילא: ליושב-ראש תהיה סמכות לחלק פרק זמן מסוים נניח לנושא מרכזי.
רוחמה אברהם-בלילא: נקבע לו פרק זמן מסוים שאז יוצג הנושא המרכזי של אותו שבוע ואחרי כן יעלו שאר הנושאים.
יריב לוין: אבל איך את עושה את זה אל מול המכסה הסיעתית?
יריב לוין: לסיעת מרצ, למשל, תהיה שאלה אחת והיא תרצה לשאול על הדלק, ואחר-כך תבוא סיעה אחרת ותגיד שגם אותה מעניין נושא הדלק ואז תמצאי את עצמך עם 6 שאלות באותו נושא.
רונית חייקין יעקובי: לא יעלו שאלות מן הבוידעם.
רונית חייקין יעקובי: השאלות יגעו בנושאים האקטואליים באותו שבוע.
רוחמה אברהם-בלילא: נושא המים נוגע לשר האוצר אבל גם לשר התשתיות.
יריב לוין: לא חשוב, אבל תמצאי את עצמך במצב שכל סיעה תרצה - - -
רוחמה אברהם-בלילא: אתה לא יכול להגביל את זה.
רוחמה אברהם-בלילא: תשאיר את זה פתוח.
רוחמה אברהם-בלילא: היופי בדינמיקה, שזה פתוח.
רוחמה אברהם-בלילא: כל עוד לא שוברים את הכללים האתיים במליאה, תן לזה להיות פתוח.
רוחמה אברהם-בלילא: הרי אם חבר כנסת ישאל אותה שאלה ששאל חבר הכנסת לפניו, הוא פחות מקורי והתשובה מן הסתם לא תוּשב פעמיים.