GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
לימור ברמן: אין כל כך הרבה מקרים שחבר כנסת מושעה מהכנסת.
סהר פינטו: זה קורה.
סהר פינטו: קרה לנו בכנסת הזאת, צחי הנגבי.
סהר פינטו: יכול להיות מצב, היפותטי, שבו הממשלה מוכנה להעביר חוק, כשמדובר ביוזם שהיא סומכת עליו ושהיא יודעת שהיא יכולה לדבר עליו והיא לא מוכנה שיעבור חוק זהה אות באות שחתום עליו יוזם אחר שהיא לא סומכת עליו.
סהר פינטו: יכול להיות?
לימור ברמן: בוודאי שיכול להיות.
סהר פינטו: ולכן אני לא חושב שיש איזה שהיא מקפצה שמאחר וועדת שרים לחקיקה העבירה חוק מסוים, שחתום עליו אדם מסוים, לכל מי שמציע הצעת חוק שזהה אות באות לאותו חוק, לקפוץ לשלב מתקדם יותר בחקיקה.
סהר פינטו: רוצה?
סהר פינטו: יתכבד ויגיש חוק זהה.
לימור ברמן: בסדר, אבל המצב הזה לא אמור למנוע מכל חבר כנסת לנסות, ומה שאתם מציעים פה ימנע מהם, אפילו לנסות להגיד, 'יש לי הצעת חוק זהה.
לימור ברמן: לא רציתי להצמיד, אני רוצה גם לדבר עליה, זו הצעת חוק שאני הצעתי בכנסות הקודמות ועכשיו גנבו לי אותה'.
לימור ברמן: אני לא מבינה איפה הבעיה.
סהר פינטו: את מדברת פה על הסעיף שלא מאפשר להגיש הצעת חוק זהה תוך חצי שנה?
סהר פינטו: או שאולי בכלל לא התייחסת לזה?
סהר פינטו: כי אז תצטרכי לשנות גם אותו.
לימור ברמן: לא, הצעת חוק פרטית שקיבלה בעד, הממשלה תמכה בה והיא עברה.
לימור ברמן: שבוע אחרי זה, ואת יודעת מה, תמי, אם אני לא טועה, היה משהו עם חבר הכנסת אורלב על הצעת חוק בתחילת הקדנציה הזאת.
לימור ברמן: שבוע אחרי זה העלו---
תמר כנפו: נכון, יש הרבה חוקים, היה חוק---
לימור ברמן: הצעת חוק שקיבלה תמיכה ושבוע אחרי זה הוא העלה את שלו, בדיוק אותה הצעת חוק, אותו דבר, העלה.
לימור ברמן: אז תשאלי למה?
לימור ברמן: למה הוא עשה את זה?
לימור ברמן: למה הם מצמידים את הצעות החוק שלהם להצעות חוק ממשלתיות זהות?
לימור ברמן: זה קיים.
מאיר נריה: להצעת חוק ממשלתית אפשר להצמיד, כי טכנית לא עברה הצעת חוק פרטית זהה לפני כן.
לימור ברמן: לכל הצעת חוק אפשר להצמיד, אבל זה לא העניין של ההצמדה.
מאיר נריה: סליחה, הצעת חוק פרטית שכבר עברה קריאה ראשונה?
מאיר נריה: אני לא חושב שאפשר להעלות עוד הצעת חוק כזו על נושא זהה.
יריב לוין: אני לא כל כך מבין את הוויכוח ולא מבין כל כך למה הוא קשור.
רונית יעקבי חייקין: אני לא אוהבת שיש מיליון אותו דבר.
רונית יעקבי חייקין: טוב, בסדר, תתקדמו.
רונית יעקבי חייקין: אני ותמי השתכנענו.
תמר כנפו: לא, אני לא השתכנעתי.
תמר כנפו: ברגע שיש ---
יריב לוין: מה שלי לא ברור זה הסיפא, 'כל עוד לא הסתיים הדיון בהצעת החוק שאושרה כאמור'.
יריב לוין: האם צריך את הסיפא הזאת או לא?
תמר כנפו: כבר לא צריך.
תמר כנפו: אם הסתיים הדיון---
אייל ינון: אם הסתיים הדיון, אם זה חוק, אז זה לא רלוונטי.
תמר כנפו: זה כבר חוק, מה צריך להביא עוד אחת?
אייל ינון: ואם זה נפל בסוף, זה גם לא רלוונטי.
יריב לוין: אני אומר לכם עוד פעם, זו פסקה שצריך---
ארבל אסטרחן: זה סעיף קצת מסורבל, אני יודעת.
ארבל אסטרחן: אני ניסיתי לנסח אותו, אם תראו איך הוא היום בכוכבית, הוא עוד יותר קשה.
ארבל אסטרחן: אבל האמת שאני אראה אם אפשר להוריד את הסיפא.
אייל ינון: נראה אם אפשר לעשות אותו.
אייל ינון: .. ניתן אותו לקבוצת ביקורת של אנשים ברחוב.
יריב לוין: לא, צריך להוסיף פה משהו.
ארבל אסטרחן: כשמבינים מה הוא רוצה להגיד הוא לא כזה מסובך.
יריב לוין: אני אגיד לכם מה אפשר להגיד, אפשר להגיד שהוראת סעיף קטן (א) לא תחול במקום בו---
ארבל אסטרחן: זה אותו דבר, 'הוסרה הצעת חוק מסדר היום, או הוחלט שהיא תידון.
ארבל אסטרחן: .. והיתה הצעה זהה או דומה בעיקרה שאושרה קודם'.
יריב לוין: נכון, נקודה.
ארבל אסטרחן: זה אותו דבר.
יריב לוין: לא, אבל אז כל הסיפא, החלק הקשה פה הוא הסיפא, כל המשפטים האחרונים.
ארבל אסטרחן: צריך להגיד שזה לא יחול על ההצעה השנייה.
לימור ברמן: 'כל עוד לא הסתיים הדיון בהצעת החוק שאושרה כאמור', הכוונה היא ברמה של הדיון במה?
לימור ברמן: בקריאה ראשונה?
לימור ברמן: אם בכלל, אז למה אתם לא רושמים את זה?
לימור ברמן: כל עוד---
יריב לוין: לא, אני מציע להוריד את זה.
ארבל אסטרחן: בסדר, אפשר להגיד שסעיף קטן (א) לא יחול, אם... אבל כל היתר צריך להישאר.
ארבל אסטרחן: אם הוסרה הצעת חוק מסדר היום---
יריב לוין: עד המלה 'בקריאה הראשונה', נקודה.
יריב לוין: זה יהיה יותר מובן.
ארבל אסטרחן: ואז מה שכתוב לנו גם היום ב-143, ש'יושב ראש הכנסת רשאי להחליט לבקשת יוזם הצעת החוק על קיצור התקופה', של השישה חודשים, 'אם מצא שחל בינתיים שינוי של ממש בנסיבות'.
ארבל אסטרחן: 'קבע יושב ראש הכנסת שלא חל שינוי בנסיבות, רשאי יוזם הצעת החוק לערער על כך בתוך שבועיים בפני ועדת הכנסת שתדון בערעור באחת משלוש ישיבותיה הרגילות הראשונות'.
תמר כנפו: אפשר להגדיר מה זה שינוי נסיבות?
אייל ינון: חבר הכנסת לוין, זה לגרוע מסמכויות ועדת הכנסת וזה לא דבר ששכיח לעשות אותו בתוך ועדת הכנסת.
אייל ינון: כל המנגנון המאוד מסורבל הזה נדרש?
אייל ינון: כלומר לא כדאי לגמור את זה אצל יושב ראש הכנסת לכאן או לכאן ונגמר?
אייל ינון: גם הערעור של חברי כנסת אחרים וגם הערעור של חבר הכנסת הזה.
אייל ינון: הרי שינוי של ממש בנסיבות זה עניין יחסית.
תמר כנפו: אבל מה זה שינוי נסיבות?
תמר כנפו: מה מוגדר בתור שינוי נסיבות?
רונית יעקבי חייקין: למשל החלטת חוק לשינוי.
רונית יעקבי חייקין: ..
רונית יעקבי חייקין: נניח שהוא היה מעלה את---
תמר כנפו: בשבוע שעבר נפל הנושא של תירוש על המס.
רונית יעקבי חייקין: שינוי הנסיבות זה כאילו שינוי בגישה של הממשלה, או משהו כזה.
אייל לוין: גם, אבל לא רק.
תמר כנפו: לא רק.
רונית יעקבי חייקין: זה שינוי נסיבות, לדעתי.
לימור ברמן: אז כל הצעות החוק הפרטיות יכולות לעלות?
רונית יעקבי חייקין: אם הממשלה היום נניח תומכת בהצעת חוק כל הסיפור של המים, הצעה שנפלה, הממשלה החליטה שהיא משנה את העמדה שלה, לדעתי זה שינוי נסיבות והיא יכולה לעבור דרך יושב ראש הכנסת והוא יאשר לה להניח את זה מחדש.
לימור ברמן: מה זה להניח?
לימור ברמן: היא כבר הניחה על שולחן הכנסת, אז עכשיו הוא ייתן לה---
תמר כנפו: היא הניחה, צריך לעשות לה את כל הקיצורים.
אייל ינון: לי נראה ש-(ד)(1) ו-(2), גם הערעור למצב שמתקבל וגם לערעור של מצב שלא התקבל.
ארבל אסטרחן: זה לא משהו שקורה הרבה בכל מקרה.
יריב לוין: כל הערעורים האלה הם סתם בזבוז זמן.
רונית יעקבי חייקין: להוריד את סעיף (ד)(1).
אייל ינון: גם (2).
ארבל אסטרחן: זאת אומרת כל הערעורים.
ארבל אסטרחן: גם אם יושב הראש קבע שלא חל שינוי ורוצים לערער, ואם הוא קבע שחל שינוי ואז כל חבר כנסת יכול לערער.
יריב לוין: אני מסכים, זה נראה לי מיותר.
תמר כנפו: הכל בידי יושב הראש?
תמר כנפו: לחבר כנסת אין אפשרות.
תמר כנפו: .. לא, זה נראה לי... לא נכון.
רונית יעקבי חייקין: תקשיבי, את באה לפה, הרי זו ועדה פוליטית גם ככה, נכון?
רונית יעקבי חייקין: אז אם יושב הראש החליט, אז כל זה לא יהיה.
תמר כנפו: אבל תן זכות לחבר כנסת כדי להבין מה זה שינוי נסיבות, למה לא---
אייל ינון: זה בסדר, בפני היושב ראש, יושב הראש חייב לנמק לו את ההחלטה בכל מקרה, זה לא קשור.
אייל ינון: לא צריך להגיש ערעור בשביל לקבל את ההנמקות של יושב הראש.
אייל ינון: יושב הראש חייב לנמק את ההחלטה שלו, ואגב ניתנו החלטות בסעיף הזה.
אייל ינון: מאז שאני כאן, אני זוכר כמה החלטות כאלה שהייתי מעורב בהן וניתנו הנמקות גם.
אייל ינון: לא הוגשו עליהן ערעורים, אבל ניתנו הנמקות.
אייל ינון: יצא מכתב מסודר עם ההנמקות.
רונית יעקבי חייקין: הרי היושב ראש בדרך כלל גם מעביר את זה ליועץ משפטי או משהו.
תמר כנפו: יש לפעמים שינויי נסיבות שלא תלויים ב...
תמר כנפו: את יודעת את זה.
יריב לוין: זה מקרה כל כך נדיר.
יריב לוין: תראו לייצר מסלול ערעור למקרה הנדיר שבו...
אייל ינון: ואחרי זה לתת מסלול לכל חבר כנסת אחר לערער על ההחלטה.
ארבל אסטרחן: וזה נכון שהיושב ראש בדרך כלל מתייעץ עם הלשכה המשפטית בדברים האלה.
מאיר נריה: אם יהיה מקרה קצה, אפשר גם לתקן את התקנות.
יריב לוין: זה ממש לא קריטי.
יריב לוין: כמה שנעשה את החיים יותר קצרים ופשוטים בהיבטים האלה, זה יותר טוב.
סהר פינטו: התפלגה סיעה ונוצר רוב אחר בכנסת.
סהר פינטו: זה שינוי נסיבות שהוא לא משפטי.
סהר פינטו: זה שינוי נסיבות פוליטי.
אייל ינון: שתבינו, גם מהניסיון אני יכול לומר לכם, היושב ראש איננו כבול לשינוי נסיבות משפטי, הוא גם בפועל לוקח בחשבון גם דברים אחרים.
אייל ינון: לכן זה לא הבעיה.
ארבל אסטרחן: הוא לא אמור לקחת שום שיקול, רק את זהות מי שמבקש, או משהו כזה, אבל יש לו שיקול דעת רחב.
ארבל אסטרחן: כתוב 'שינוי של ממש בנסיבות'.
לימור ברמן: מה שסהר מתכוון להגיד זה שאם אנחנו נשאיר את זה רק בידי יושב הראש, יושב הראש יוכל לקחת בחשבון בעיקר את מה שהמחלקה המשפטית אומרת, אבל אם זה יגיע לערעור בוועדת הכנסת, אז יש סיכוי שזה יעבור למרות שיושב הראש אמר לא.
רונית יעקבי חייקין: מה פתאום.
לימור ברמן: זה מה שסהר אמר.
סהר פינטו: לא, זה אומר שהשיקולים הם שיקולים אחרים.
לימור ברמן: נכון, ואם יש משהו, אז זה לא יעבור.
יריב לוין: תאמינו לי, זה ממש לא קריטי.
יריב לוין: אפשר לבטל את זה, אפשר להשאיר את זה.
יריב לוין: בין כה וכה השימוש בזה הוא אפסי.
יריב לוין: בעיניי, מאחר שלא משתמשים בזה, עדיף שזה יירד ויהיה יותר פשוט.
ארבל אסטרחן: סעיף 7 מדבר על סדרי הדיון המוקדם.
ארבל אסטרחן: 'יוזם הצעת החוק, או חבר כנסת אחר שהוא הסמיכו לכך, ינמק את הצעת החוק לפי הוראות אלה, לפי העניין'.
ארבל אסטרחן: תיכף תראו למה זה לפי העניין, כי יש כל מיני סוגים של הצעות חוק, מוצמדת, עם הסכמת ממשלה, לא הסכמת ממשלה וכולי.
ארבל אסטרחן: '(1) במסגרת זמן שלא תעלה על עשר דקות'.
ארבל אסטרחן: 'לגבי הצעת חוק מוצמדת', שהגדרנו אותה מקודם, 'במסגרת זמן שלא תעלה על שלוש דקות.
ארבל אסטרחן: הנמקת הצעת החוק המוצמדת תהיה מיד לאחר הנמקת הצעת החוק המקורית, ולפני ההצבעה עליה'.
ארבל אסטרחן: ואני מזכירה שבסעיף של ההצמדה, אמרנו שחבר כנסת יכול לחזור בו מבקשת ההצמדה, ובלבד שהוא טרם נימק.
ארבל אסטרחן: אז פה מובהר מתי ההנמקה.
ארבל אסטרחן: זה רגיל, ההנמקה, ואז יש לנו את מה שהיום קבוע בכוכבית, 'אם הממשלה הודיעה על הסכמתה להצעת החוק, או שאין בדעתה לנקוט עמדה ביחס אליה, וחבר הכנסת נימק אותה מהמקום המיועד לכך באולם המליאה, במסגרת זמן שלא תעלה על דקה אחת'.
מאיר נריה: זה לא עברית.
ארבל אסטרחן: למה זה לא עברית?
ארבל אסטרחן: ינמק את הצעת החוק---
מאיר נריה: חבר הכנסת נימק אותה מהמקום המיועד לכך באולם המליאה, במסגרת זמן שלא תעלה על דקה אחת.
ארבל אסטרחן: צריך לקרוא את זה ביחד עם הראש.
ארבל אסטרחן: ינמק לפי הוראות אלה: אם הממשלה הודיעה על הסכמתה וחבר הכנסת נימק אותה מהמקום, 'במסגרת זמן שלא תעלה על דקה אחת'.
ארבל אסטרחן: יש ראש לסעיף.
ארבל אסטרחן: 'התקיימו הוראות אלה, לא תבוא הצעת החוק במניין ההצעות', זה לא יבוא במכסה.
ארבל אסטרחן: 'הוראות פסקה זו יחולו גם לעניין הצעת חוק מוצמדת להצעת החוק כאמור'.
תמר כנפו: גם המוצמדת היא מהמקום?
תמר כנפו: כי לפני שבועיים או שלושה היה בדיוק שחבר הכנסת זבולון אורלב נימק מהמקום והמוצמדת שלו עלה על ה---
רונית יעקבי חייקין: אם הוא רוצה להשתמש במכסה שלה, אז הוא יעלה לדבר שלוש דקות.
תמר כנפו: זה נראה קצת אבסורד, אם היוזם העיקרי מדבר דקה והמוצמד שלוש דקות.
יריב לוין: לא הגיוני.
לימור ברמן: אז קודם כל יכולת לתת לו מכסה.
תמר כנפו: תעזבי, לא נסתכל על המכסה.
לימור ברמן: בסדר, אז את שמה אותם בצד, אז עכשיו יש לי שאלה שכן קשורה לעניין של המכסה.
לימור ברמן: מבחינת העניין של המוצמדות, האם קיימת אפשרות שמי שרוצה לתת מכסה למוצמדת שיוכל לדבר עשר דקות יכול לעשות את זה?
לימור ברמן: הרי אם הממשלה תומכת---
ארבל אסטרחן: כיום לא, יש את השלוש דקות.
לימור ברמן: השאלה אם אפשר לשקול את זה.
ארבל אסטרחן: את מדברת בכלל על (2), על שלוש דקות, בלי קשר לעמדה, גם אם הממשלה מתנגדת.
לימור ברמן: כן, כרגע על העניין הזה, של השלוש דקות.
ארבל אסטרחן: גם היום אני חושבת שזה שלוש דקות.
סהר פינטו: אני ארחיב את השאלה, זה מתקשר למה שאמרתי לך מקודם.
ארבל אסטרחן: אבל היום השלוש דקות יורדות מהמכסה.
לימור ברמן: לא.
ארבל אסטרחן: לא מהמכסה השבועית, אבל מהמכסה הכוללת.
תמר כנפו: כן, מהמכסה השנתית היא יורדת, מהמכסה השבועית היא לא יורדת.
יריב לוין: פרופסור למתמטיקה צריך להיות.
סהר פינטו: כן.
סהר פינטו: הבעיה זה מי שולט בהצעת החוק.
סהר פינטו: אמרתי לך מקודם, מפילים לך את זה לחצי שנה, אין לך שליטה על זה, אם זו הצעת חוק שדומה למישהו אחר.
סהר פינטו: אפילו אתה היוזם העיקרי ומישהו העתיק והיה יותר זריז ממך.
ארבל אסטרחן: לכן מאפשרים לך להצמיד.
סהר פינטו: אמרת, יש לך שליטה כי אתה יכול להצמיד.
סהר פינטו: יש פה שתי בעיות.
סהר פינטו: אחת, שהשליטה שלי מצטמצמת אל"ף ברמת ההצגה, לפעמים גם אם זה במקור שלי, לשלוש דקות.
סהר פינטו: זה מה שלימור העלתה פה.
סהר פינטו: והעניין השני זה שאם הוא עלה ראשון, אבל זה שהעתיק ממני היה יותר זריז ממני לעלות לוועדת שרים, מנמק, ובסוף עשר הדקות הוא אומר 'אני הופך אותה להצעה לסדר'.
סהר פינטו: ואז אני עולה שנית, כבר אין לי אפשרות לדרוש שיצביעו, זה או שאני הופך את זה להצעה לסדר או שאני מושך את זה.
סהר פינטו: כי ברגע שהוא משך, זה כאילו נפל ואז במשך חצי שנה אי אפשר ואז לא נותנים לך להעלות את זה להצבעה.
מאיר פרוש: אבל אם עוד לא נימקת, אתה יכול לא להצמיד את זה.
סהר פינטו: זה לא משנה, כך או כך זה נפל לך לחצי שנה.
סהר פינטו: ברגע שהוא הפך את זה להצעה לסדר.
מאיר נריה: אבל אם אתה חוזר בך מההצמדה, אז החוק שלו... אה, ואז חצי שנה אתה לא יכול להעלות את זה.
תמר כנפו: בכל ההצמדות, אתה רואה מה קרה ל...
לימור ברמן: ואז גם עם העניין של ההצמדה, יש לו רק שלוש דקות לדבר.
לימור ברמן: גם אם הוא אמר, אוקי, אני מוכן להפוך את זה להצעה לסדר.
ארבל אסטרחן: נכון, אם הוא הפך להצעה לסדר, חצי שנה חל עליך.
רונית יעקבי חייקין: לי קרה עם אופיר פינס---
מאיר יעקבי: אז צריך לשנות את זה.
ארבל אסטרחן: אוקי, אז זה הסעיף שדיברנו עליו עכשיו, סעיף 6, מתי חלה חצי שנה.
ארבל אסטרחן: עכשיו הרי כתוב שאם הכנסת החליטה להסיר, או אם החליטה שנושא הצעת החוק יידון בוועדה כהצעה לסדר.
ארבל אסטרחן: השאלה אם רוצים שגם הסיטואציה הזאת תביא לחצי שנה.
ארבל אסטרחן: אבל אז עלול להיות מצב שאותו חבר כנסת יהפוך את זה לסדר ואחרי חודש יבקש להעלות את הצעת החוק.
רונית יעקבי חייקין: נכון לכרגע הצעת החוק הופכת להיות הצעה לסדר ומבחינת הכנסת, נכון לכרגע, הצעת החוק נפלה.
מאיר נריה: אבל אני מדבר כשבאותו יום רביעי יש שתי הצעות על השולחן.
מאיר נריה: כשיש שתי הצעות על הדוכן, בראשון הפכתי את ההצעה שלי להצעה לסדר.
מאיר נריה: אני לא מדבר על מישהו שנזכר שבוע אחרי, שבועיים אחרי, זו בעיה שלו לצורך העניין.
מאיר נריה: מישהו שפעל כדין, הצמיד---
ארבל אסטרחן: נראה לי שאתה מדבר כרגע, בסעיפים (ד) ו-(ה), הכנסת תחליט כל דבר---
מאיר נריה: נכון.
מאיר נריה: יכול להיות שההצעה המקורית היא ש---
רונית יעקבי חייקין: ---חבר'ה, כשהצעת חוק עולה, היא עולה כהצעת חוק, והסבירה לי ארבל, לפי שאנחנו הופכים אותה להצעה לסדר, זה לא אומר שום דבר.
סהר פינטו: אבל ההצעה לסדר עוברת.
ארבל אסטרחן: היא עוברת כהצעה לסדר והחוק הוסר.
סהר פינטו: בדיוק, אבל אין חוק שנפל.
סהר פינטו: לא הצביעו.
תמר כנפו: החוק הוסר, אבל לא צריך חצי שנה.
ארבל אסטרחן: בוודאי שהצביעו.
תמר כנפו: כן, אבל לא צריך חצי שנה.
תמר כנפו: אם היא עברה---
סהר פינטו: הפכו אותה להצעה לסדר והצביעו עליה בעד---
יריב לוין: רבותיי, הבעיה נמצאת רק במקום אחד.
יריב לוין: על פניו אני לא רואה שום סיבה לא לבטל את הקביעה הזאת, שכשזה עבר להצעה לסדר אז חלות השש שנים, מלבד חיסרון אחד שצריך לקחת אותו בחשבון בהסתכלות, שאז עלול להיות מצב שהממשלה לא תרצה לאשר מעבר להצעות לסדר, כי היא תגיד 'אני רוצה להפיל את זה, כדי שאי אפשר יהיה להעלות את זה פעם נוספת במשך חצי שנה', ואז האופציה שיש בכל זאת לחברי כנסת, שהתנגדו להצעת חוק שלו, להעביר אותה לאיזה שהוא מסלול של דיון, תיחסם בדרך הזאת.
אייל ינון: אני חושב שזה חיסרון משמעותי.
יריב לוין: בוודאי, לכן אני אומר, זה מה שעומד פה על המאזניים.
סהר פינטו: לא, אני מדבר רק על מי שהצמיד, אני לא מדבר על כך שמה שהפך להצעה לסדר לא יחול עליו חצי שנה.
סהר פינטו: זה לא בסעיף הקודם.
סהר פינטו: אני מדבר על סיטואציה שבה אתה כתבת חוק, אני העתקתי אותה ממך והייתי יותר זריז ממך להגיש אותה לוועדת שרים.
סהר פינטו: עכשיו הגיע יום רביעי, אני מעלה את זה בעשר דקות.
סהר פינטו: אתה, שכתבת את הצעת החוק, אתה מצמיד אליי.
סהר פינטו: קודם כל קיבלת רק שלוש דקות, אני עשר דקות.
סהר פינטו: עכשיו אני עליתי, הסברתי את הצעת החוק, ובסוף הדברים שלי אמרתי, 'אני הופך את ההצעה שלי להצעה לסדר'.
סהר פינטו: באותו רגע גם שלך נפלה, בלי שניתנה לך הזדמנות בכלל לקיים הצבעה על זה.
סהר פינטו: עכשיו זו הצעה שלך במקור.
לימור ברמן: ואתה רוצה שיצביעו עליה כהצעת חוק.
ארבל אסטרחן: ברגע שמאפשרים את---
סהר פינטו: למעשה בקטע הזה אם מישהו רוצה, הוא יכול להפיל את כל ההצעות, כי כל הצעה שתונח הוא יעתיק.
סהר פינטו: לצורך העניין, במצב ההיפותטי, חבר כנסת שירצה, יכול להפיל כל הצעה.
ארבל אסטרחן: תהיה לו מכסה כל יום רביעי להעלות הצעות?
סהר פינטו: אם תהיה לו מכסה, הוא יכול להעלות את זה כל שבוע, יש חברי כנסת שמ---
יריב לוין: מה הפתרון?
סהר פינטו: יש פתרון פשוט.
סהר פינטו: אפשרות אחת זה לא להחיל את זה באופן ספציפי על מי שמצמיד.
סהר פינטו: האפשרות היותר פשוטה, לדעתי, זה הרי טכני, כי כאילו הראשון הפך את זה להצעה לסדר ואז השני כבר כאילו בחצי השנה, כי חצי שנה כבר התחילה, אז במקרה כזה קודם כל יצביעו על המוצמד, יצביעו קודם כל על מי שרוצה להצביע.
תמר כנפו: בתור מה, בתור הצעה לסדר, או בתור הצעת חוק?
ארבל אסטרחן: בסעיף (ה), נגיע לזה תיכף בסעיף (ה) לגבי מה קורה---
תמר כנפו: אבל אז הוא נופל ממילא, כי כשזה ככה, זה סימן שהממשלה נגד.
סהר פינטו: הוא סבור שהוא יצליח להשיג רוב, שהשני סבור שהוא לא יצליח להשיג רוב.
סהר פינטו: מה לעשות, היתה הצעת חוק של חברת הכנסת חנין זועבי, עם מציעים נוספים, שהממשלה לא קבעה עמדה לגביה.
סהר פינטו: אם חברת הכנסת חנין זועבי היתה מעלה אותה, היא לא היתה עוברת, כי זה היה בסיטואציה ובשבוע מסוים, ואם משה היה מעלה בדיוק את אותה הצעה, יכול להיות שהיא היתה עוברת.
סהר פינטו: יש מצבים כאלה.
מאיר נריה: אבל אם המוצמד נופל, אז החוק המקורי לא יכול לעבור.
מאיר נריה: זה לא משחקים, להיפך, זה למנוע את המשחקים.
מאיר נריה: זה למנוע את המצב הזה.
יריב לוין: זה דווקא נכון.
מאיר נריה: זה למנוע את המצב הזה שבו מישהו גונב לך את ההצעה והוא גם שולט לך בהצעה.
מאיר נריה: זה גם סוגר אותך לחצי שנה עכשיו.
רונית יעקבי חייקין: אפשר לתת לו אופציה.
רונית יעקבי חייקין: אם הראשון הופך להצעה לסדר, לתת לשני אפשרות, על חשבון מכסה, ולא כהצמדה.
מאיר נריה: זה לא משנה.
מאיר נריה: ברגע שהוא הפך אותה---
ארבל אסטרחן: ואם אין לו מכסה לאותו שבוע?
ארבל אסטרחן: כבר מאוחר מדי.
תמר כנפו: מה זה משנה?
תמר כנפו: הוא כבר בתהליך.
סהר פינטו: זה גם לא תיאורטי, זה קרה לנו.
סהר פינטו: זה קרה עם הצעה לא מזמן.
ארבל אסטרחן: בסדר, עד היום כל הנושא של הפיכת הצעת חוק להצעה לסדר לא היה מוסדר בתקנון.
ארבל אסטרחן: עכשיו הוספנו את זה בסעיפים (ד) ו-(ה) של הסעיף שבו אנחנו נמצאים, תיכף נגיע לזה, ושם יש את ההסדרה של מה קרה אם הראשון הופך להצעה לסדר ויש הצעה מוצמדת לזה.
סהר פינטו: אז שם צריך להסדיר את זה, לאפשר למוצמד הצבעה בפני עצמה.
סהר פינטו: זאת בעצם הנקודה.
ארבל אסטרחן: נגיע לזה תיכף.
ארבל אסטרחן: בכל מקרה, מבחינת הזמנים זה סגור?
ארבל אסטרחן: עשר דקות, שלוש דקות למוצמד ודקה אם הממשלה---
סהר פינטו: אבל לאפשר לתת---
ארבל אסטרחן: אז שלא יבקש הצמדה, אם יש לו מכסה.
לימור ברמן: מה שקורה זה הדבר הבא; עולות הצעות חוק לנשיאות, רוצים לאשר אותן בנשיאות לפני שהן עולות ביום רביעי.
לימור ברמן: ברמה של מה שמאושר כהצמדה זה אומר שזה דומה או זהה, המחלקה המשפטית מאשרת שזה דומה או זהה להצעת חוק שעברה באמת את אישור הנשיאות שתעלה באותו השבוע.
לימור ברמן: נכון, עד עכשיו מה שאמרתי מדויק?
לימור ברמן: מה שאנחנו מבקשים זה שבמצב שאושרה הצמדה, ולנו יש מכסה, שאנחנו יכולים לתת לאותו חבר כנסת לעלות ולדבר עשר דקות.
ארבל אסטרחן: ההצמדה היא במכסה.
ארבל אסטרחן: גם היום ההצמדה היא במכסה.
לימור ברמן: מכסה שבועית.
לימור ברמן: באותו שבוע יש לי מכסה בשביל זה.
סהר פינטו: ואת אומרת, אין לו מלכתחילה מכסה, אבל מלכתחילה אני צריך לתת לו עד הנשיאות, עד 12.
לימור ברמן: זו הצעת חוק שלא היתה בוועדת שרים ואני לא יודעת שהיא עולה, חבר הכנסת לא יודע שהיא עולה.
לימור ברמן: לי יש אלף הצעות חוק של קדימה, אני לא יכולה לדעת בדיוק איזה הצעת חוק יש סיכוי שחבר כנסת שלי, אם הוא יצמיד...
לימור ברמן: הוא לא יצמיד, אם אני אתן לו מכסה, אז היא תעלה בנפרד.
ארבל אסטרחן: במסגרת המכסה השבועית.
לימור ברמן: במסגרת מכסה שבועית, לא כללית, שאם יש לי, שאני יכולה לתת לחבר הכנסת.
רונית יעקבי חייקין: את צודקת אבל זה לא פייר כלפי הבן אדם שמדבר דקה מהמקום, ואז---
לימור ברמן: אין בעיה, שייתנו לו מכסה.
ארבל אסטרחן: היא לא מדברת כרגע על המקום, קודם היא מדברת על---
תמר כנפו: היא מדברת על ההצמדה, של עשר דקות.
לימור ברמן: שזה בעצם לתת לו להעלות את הצעת החוק שלו.
יריב לוין: רבותיי, אני רוצה להציע הצעת פשרה, מתוך הראייה שלי שהתקנון צריך להיות פשוט וברור ולא דוקטורט.
יריב לוין: בואו אנחנו נקבע כלל שהמוצמד מקבל זמן שווה לשני וגמרנו, ואז אם השני דיבר עשר דקות, אז למוצמד יהיו עשר דקות, אם השני דיבר דקה מהמקום, למוצמד תהיה דקה מהמקום וגמרנו את הסיפור.
רונית יעקבי חייקין: אז אתה את יום רביעי, חבל על הזמן.
קריאה: לפעמים יש שישה מוצמדים.
מאיר נריה: כל הרעיון בהצמדה זה לקצר את הדיון.
תמר כנפו: כל הרעיון של ההצמדה זה דומה שהוא עולה טרמפ על מישהו.
מאיר נריה: תעשה עשר דקות פחות מספר המוצמדים.
תמר כנפו: הוא עולה טרמפ, אז אני לא חושבת שלתת---
רונית יעקבי חייקין: זה מאריך את סדר היום.
יריב לוין: אבל אז צריך להתכנס חזרה למצב הקיים, כי אחרת לייצר מצב שבו בעיקרון יש את סדר הזמנים הזה אבל יכולים לבקש, לעשות עשר דקות---
סהר פינטו: אבל גם היום זה קיים הרי.
סהר פינטו: היום בפרקטיקה, גם אם הממשלה נתנה לך בעד, אתה יכול להגיד 'אני לוקח מכסה', ואז כן לדבר עשר דקות.
ארבל אסטרחן: להוסיף את זה לסדר היום על המכסה שלך?
סהר פינטו: זה קיים היום.
סהר פינטו: כל מה שצריך להוסיף פה, זה לא כזה מסובך, זה להוסיף ארבע או משהו כזה.
סהר פינטו: אם יש מכסה סיעתית ונותנים מכסה, אז ינמק במסגרת הזו.
רונית יעקבי חייקין: אז אם נניח לחוק המים היו 400 ...
רונית יעקבי חייקין: היו לך עוד 40 דקות דיון.
לימור ברמן: אם היה לסיעות שלהם לתת לכל אחד מכסה, אז כן.
רונית יעקבי חייקין: זה טירוף.
לימור ברמן: למה?
לימור ברמן: הטירוף הזה קורה לך גם היום כשנותנים בעדים.
יריב לוין: אז יוצא מצב שהמוצמד ידבר עשר דקות---
לימור ברמן: ---במקום שזה ייגמר בחמש דקות, זה נגמר כל הצעת חוק בחצי שעה וזה קורה, מה הבעיה?
סהר פינטו: זו בעיה אחרת.
סהר פינטו: אלה שתי בעיות שצריך לטפל בהן.
יריב לוין: אני אומר עוד פעם, אם אנחנו נלך לגישה שבה אם שניהם נוהגים בהם גישה שווה, אז מה החשש, שפעם בלא יודע מה יהיה לנו חמש הצעות---
רונית יעקבי חייקין: לא, זה לא פעם ב-.
יריב לוין: כמה הצמדות?
יריב לוין: מוצמד אחד.
יריב לוין: כמה פעמים יש שמצמידים חמש הצעות?
יריב לוין: מה?
מאיר נריה: אם זה ייתן עשר דקות, יהיו יותר.
לימור ברמן: זה ממש לא נכון.
לימור ברמן: חברי כנסת רוצים לשמור להם את ההצעות החוק, הם יודעים כשזסה עומד ליפול, ממש לא נכון.
מאיר נריה: אני מכיר סיעות שהגישו הסתייגות להחלת דין רציפות רק כדי לדבר חמש דקות.
לימור ברמן: בסדר, זה לגיטימי, זה משהו אחר.
לימור ברמן: זה כלי לבוא לדבר, זה לא מפיל להם הצעת חוק.
לימור ברמן: אתה מערבב בין שני דברים.
מאיר נריה: נו ופה זה בחינם, זה לא על חשבון מכסה.
מאיר נריה: לקבל עשר דקות לדבר לא על חשבון מכסה?
לימור ברמן: זה כן על חשבון מכסה.
תמר כנפו: אבל את שוכחת שאחר כך, אם יש התנגדות, הוא עולה עוד פעם וזה עוד חמש דקות.
תמר כנפו: כן, כן.
לימור ברמן: אבל זה מה שאני מציעה, אני מציעה רק את העשר דקות, אני לא מבקשת עוד חמש דקות.
תמר כנפו: למה, להיפך, את צריכה את זמן התגובה, כדי שהוא יוכל לתת תגובה לתשובת השר.
תמר כנפו: בטח.
תמר כנפו: התגובה לתשובת השר היא יותר חיונית מעשר הדקות בהתחלה.
תמר כנפו: כך הוא עונה לשר, כשהוא עונה לו.
רונית יעקבי חייקין: ואיזה פור יהיה לזה שביקש באותו שבוע מכסה, אם כל פעם נדבק לו מישהו?
רונית יעקבי חייקין: זה לא פייר.
לימור ברמן: את חושבת שבגלל עשר הדקות לא יידבק לו מישהו?
רונית יעקבי חייקין: לא, אני אתן לך דוגמה של שעון קיץ נניח.
רונית יעקבי חייקין: לי יש הצעה של שעון קיץ, לרונית תירוש יש הצעה של שעון קיץ, לדליה איציק של הצעה של שעון קיץ.
רונית יעקבי חייקין: יבואו ידברו שעה וחצי---
לימור ברמן: אל תדאגי, אף אחת מהם לא יוצמד, מבטיחה לך.
לימור ברמן: אף אחד לא יכול להיות מוצמד ואף אחד מהם לא יוצמד לשלך.
לימור ברמן: את זה אני מבטיחה לך.
רונית יעקבי חייקין: נתתי לכם דוגמה שאתם לוקחים משהו ואתם הופכים אותו לככה.
לימור ברמן: אבל בכל מקרה הוא יהפוך להיות ככה.
אייל ינון: בכל מקרה זה הופך להיות ככה, זה דיון.
תמר כנפו: לא, הוא יהפוך עוד, כי אחר כך, חמש דקות אחרי התשובה זה בכלל.
אייל ינון: אם היום זה ככה, מה יהיה אם תתני עשר דקות?
לימור ברמן: זה על חשבון מכסה.
לימור ברמן: אז אם זה לא יהיה על זה, זה יהיה על הצעות חוק אחרות.
רונית יעקבי חייקין: תארי לעצמך שיש לך בשבוע חמש מכסות---
לימור ברמן: רונית, זה לא קורה היום.
רונית יעקבי חייקין: יש לך באותו שבוע עוד שלוש הצמדות, אז יש לך כאילו שמונה מכסות.
סהר פינטו: זה לא בנוסף.
לימור ברמן: לא בנוסף.
לימור ברמן: אם יש לי מכסה, מהמכסה של הצעות החוק שאני יכולה להעלות באותו שבוע.
סהר פינטו: זו אותה מסגרת זמן.
רונית יעקבי חייקין: אני חושבת שצריך להיות פור לזה שהביא את זה לוועדת השרים לחקיקה ראשון.
אייל ינון: לימור, נדמה לי שככה עשינו גם בכנסת---
לימור ברמן: לא, לא, לא.
לימור ברמן: זה אני מבטיחה לך שלא.
אייל ינון: לא, את מה שאתה מדבר.
סהר פינטו: ---עשיתם, לגבי ה-3 זה קיים.
סהר פינטו: אם הממשלה הודיעה שהיא מסכימה, הוא לא חייב לנמק למה.
סהר פינטו: זה לא מוזכר פה, אבל זה מה שקורה היום בפרקטיקה.
ארבל אסטרחן: לא, כתוב, 'וחבר כנסת נימק אותה', הוא גם יכול לא לנמק אותה מהמקום במשך דקה.
ארבל אסטרחן: גם אם הממשלה מסכימה, הוא יכול להעלות שיהיה לו עשר דקות.
קריאה: אלה תנאים כדי בעצם לקבל את ההקלות.
לימור ברמן: זה מה שאנחנו נותנים להם.
לימור ברמן: בגלל העניין שהיום אני יכולה---
אייל ינון: ואז אנחנו אומרים שזה על חשבון מכסה.
לימור ברמן: זה בא על חשבון מכסה וזו המכסה שלי.
לימור ברמן: עכשיו אם אני רוצה להעלות איקס הצעות חוק בשבוע, זה החשבון שאני עושה, אם אני רוצה לעשות איקס פחות אחד בשביל לתת את המכסה להצמדה, כי נניח זו הצעת חוק ממש חשובה.
לימור ברמן: אבל זה חשבון שאני עושה בתוך הסיעה, מה זה משנה, זה אותן שבע הצעות חוק.
לימור ברמן: מה זה משנה?
לימור ברמן: נתנו לי בעדים, רק בעדים, יש לי מספיק מכסה, אני אתן לכל חברי הכנסת שלי לדבר עשר דקות.
רונית יעקבי חייקין: אם יש לך בעדים, זה בסדר, אבל בהצמדה זה לא פייר כלפי זה שנימק ראשון.
רונית יעקבי חייקין: הוא לקח כאילו את הבכורה ואת עולה לו על זה.
לימור ברמן: אם את מדברת על לא פייר, אז את הבכורה לוקחים גם לאלה שהעתיקו מאותם אנשים ש---
תמר כנפו: בסדר, אנחנו חוזרים לבעיה של העתקות.
לימור ברמן: אבל מה הקשר?
לימור ברמן: זה לא מאריך לכם את היום.
לימור ברמן: חקיקה היום מסתיימת עד אחת וחצי-שתיים בצהריים, זה לא מאריך.
לימור ברמן: בעוד חצי שעה- שעה מקסימום וכמה הצמדות יש?
לימור ברמן: בשבוע שעבר היתה הצמדה אחת, שבוע לפני כן כמה הצמדות יש?
לימור ברמן: באקה אל גרבייה של שישה חוקים שמוצמדים אחד לשני יש פעם ב-.
תמר כנפו: למה?
תמר כנפו: תיקחי למשל את המים.
תמר כנפו: תיקחי את תאגידי המים---
לימור ברמן: כן, תיתני לי דוגמה את המים, אפילו הצמדה אחת לא היתה בשבוע שעבר.
תמר כנפו: תראי כמה הצעות יש לסדר היום.
לימור ברמן: אבל הן לא דומות ולא זהות.
לימור ברמן: אחת עלתה בשבוע שעבר על סדר היום.
תמר כנפו: כי אחרים לא רצו לשים אותן.
לימור ברמן: מעולה, אז מה שאתן אומרות לגבי העניין של הזהה או דומה לא נכון.
לימור ברמן: אנשים יתאפקו ולא יעלו את הצעות החוק שלהם.