GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ירדנה מלר-הורוביץ: אומר היושב ראש: רבותי, אני הזמנתי אתכם.
רונית חייקין: אז אני אומרת: בואו נקיים דיון בכל מקרה, גם אם הוא לא מסכים.
רונית חייקין: למה סתם להזמין אותם ולהצביע אם כן או לא?
תמר כנפו: אבל אם הוא לא רוצה?
תמר כנפו: אל תכריחי אותו.
ירדנה מלר-הורוביץ: לא צריך לכפות עליו, אבל לא צריך גם לזלזל.
רונית חייקין: אם מזמינים מקריית שמונה, ואתם דנים האם לדון או לא לדון, זה זלזול באנשים.
יריב לוין: לוועדה יש סמכות - בעיניי לפחות - להחליט, שהיא לא רוצה לדון, שהיא דוחה את העניין, בטח ובטח כאשר המציע עצמו בא ואומר: אני נמלכתי בדעתי ואני לא רוצה.
יריב לוין: לא נראה לי הגיוני לכבול את כולם לדיון, שאיש אינו רוצה בו.
יריב לוין: אומר המציע: אני לא רוצה את הדיון, אומרים חברי הוועדה: מיותר.
אורית נוקד: אגב, זה זלזול של חבר הכנסת, לא של הכנסת.
יריב לוין: אז מוציאה הוועדה הודעה, שהתקבלה בקשת חבר הכנסת לחזור בו, לפיכך מודיעים למוזמנים שבפתח הישיבה עצמה יוחלט האם לכלול זאת בסדר-היום, וידחו את העניין הזה.
יריב לוין: בפעם ב- שזה יקרה, יקרה.
יריב לוין: זה לא נראה לי בלתי סביר.
ירדנה מלר-הורוביץ: וההנחיה היא כשידונו בזה, שיש הגבלה בזמן.
ירדנה מלר-הורוביץ: תוך 10 ימים יתחילו לדון ויונחו מסקנות שיועברו לשר.
ירדנה מלר-הורוביץ: הכנסת חייבת לכבד את מה שהיא מחליטה על עצמה.
ירדנה מלר-הורוביץ: פה יש תשובה - לא דנו בנושא, כי הוא ביקש.
יריב לוין: אגב, אני אגיד עוד דבר - הרעיון גם היה לנסות להתאים את זה, עד כמה שאפשר, למה שעשינו בהצעות הדחופות לסדר-היום.
יריב לוין: דרך אגב, אני מודה שאני טעיתי פה גם טעות שלי, כי כל הזמן בתודעה חשבתי שזה קיים, כי עשינו הסדר כזה בנושא של ההצעות לסדר, ולכן נראה לי שזה נכון שניישר קו ושזה יהיה אחיד ושנקבע פה – שום מספר לא קדוש, זה יכול להיות 20 שעות או 30 שעות.
יריב לוין: נראה שזה איזשהו הסדר שעשינו אותו שם והוא טוב, אין סיבה לא ללכת אתו גם פה.
ארבל אסטרחן: פה אני תוהה אם צריך להבהיר, הוא יכול להודיע את זה גם אחרי שיתחיל כבר הדיון.
יריב לוין: בוודאי, בכל נקודה הוא יכול לבקש.
ארבל אסטרחן: ואז גם אם הוועדה מחליטה מודיעים לנשיאות.
ארבל אסטרחן: פסקה (3) זה מה שהעלתה פה ירדנה: "אם החליטה הנשיאות להעביר לדיון מהיר בוועדה כמה הצעות בנושא דומה כאחת - הרי היתה לנו אפשרות כזאת באותו סעיף -  ולא מסרו כל המציעים הודעה לפי פסקאות (1) או (2), לא יוסר הנושא מסדר היום ולא תצביע הוועדה על הסרת הנושא מסדר יומה, לפי העניין, אך יושב ראש הוועדה יודיע לוועדה על המציע שחזר בו".
יריב לוין: אני חושב שזה סוגר את זה יפה.
יריב לוין: מי בעד התיקונים בנושא חזרה מהצעה לדיון מהיר, כפי שהקריאה ארבל?
יריב לוין: הצבעה     בעד – 1 נגד – אין נמנעים – אין התיקונים בנושא חזרה מהצעה לדיון מהיר, כפי שהקריאה ארבל, נתקבלו.
יריב לוין: פה אחד אושר.
יריב לוין: אם כך, אנחנו עוברים לחלק שעניינו מצב חירום, ושבו עד כמה שאני מבין, בעצם אין שינויים של ממש, אלא עיקרו פשוט - - -
ארבל אסטרחן: הוא גם מבוסס מאוד על מה שקיים היום, עם ניסוחים קצת יותר טובים.
ארבל אסטרחן: היום הנושא של מצב חירום תקוע באמצע פרק החקיקה, פשוט תקוע באמצע.
ארבל אסטרחן: זה ייצא, זה גם הישג חשוב.
ארבל אסטרחן: אני אתן איזשהו רקע על הנושא שאנחנו מדברים עליו.
ארבל אסטרחן: מאז קום המדינה, יש בישראל מצב חירום, בתחילה זה היה לפי פקודת סדרי השלטון והמשפט, אחר כך זה נהיה לפי חוק-יסוד: הממשלה.
ארבל אסטרחן: בנוסח שבפניכם מצוטט סעיף 38 לחוק-יסוד: הממשלה, שאומר שאם הכנסת ראתה שקיים במדינה מצב של חירום, היא רשאית ביוזמתה או על פי הצעת הממשלה, להכריז על מצב חירום.
ארבל אסטרחן: ההכרזה היא על ידי הכנסת.
ארבל אסטרחן: תקופת תוקפה של ההכרזה לא תעלה על שנה, ואפשר לחזור ולהכריז.
ארבל אסטרחן: אגב, זה מה שקורה, כל שנה מכריזים.
ארבל אסטרחן: סעיף (ג) אומר שאם "ראתה הממשלה שקיים מצב של חירום ושעקב דחיפות העניין יש להכריז על מצב חירום עוד לפני שניתן לכנס את הכנסת, רשאית היא להכריז על מצב חירום", זאת אומרת הממשלה, אבל תוקף של הכרזת ממשלה יפקע כעבור שבעה ימים, אם לא אושרה או בוטלה קודם על ידי הכנסת ברוב חבריה, ברוב של 61.
ארבל אסטרחן: אחר כך סעיף (ד) אומר לנו שההכרזות יפורסמו ברשומות, ושהכנסת רשאית בכל עת לבטל הכרזה.
ארבל אסטרחן: זו הוראה שקיימת בחוק היסוד.
ארבל אסטרחן: בשנת 1998 תוקן תקנון הכנסת בהוראות האלה, שנמצאות באמצע פרק החקיקה.
ארבל אסטרחן: נקבעו בו סעיפים, והחידוש העיקרי בתקנון הקיים, שמועבר גם לנוסח שמייד נראה, זה שוועדה משותפת של ועדת החוקה, חוק ומשפט וועדת החוץ והביטחון תביא בפני הכנסת הצעה להעריך את מצב החירום, או להכריז מלכתחילה או לבטל, זאת אומרת: זה לא יהיה סתם מישהו שבא בפני הכנסת, אלא תהיה קודם עבודת הכנה בוועדה המשותפת.
ארבל אסטרחן: היא תבחן את הצורך להכריז ואת כל הנושאים הרלוונטיים.
ירדנה מלר-הורוביץ: מי פונה לוועדה המשותפת?
ירדנה מלר-הורוביץ: הממשלה?
ארבל אסטרחן: או הממשלה או 30 חברי כנסת, יש לזה הסכמה שקיימת גם היום ונשארה גם במה שמוצע.
ארבל אסטרחן: היום חוק היסוד רק אומר שהכנסת יכולה להכריז מצב חירום, הוא לא אומר מה זה מצב חירום, באיזה הקשר זה ניתן.
ארבל אסטרחן: זה באמת לא כתוב בשום מקום.
ארבל אסטרחן: אפשר אולי ללמוד מהצעת חוק יסוד: החקיקה, שהממשלה הגישה בשנת 93' ושם היא ניסתה להגדיר מה הוא מצב חירום כמצב או אירוע שיש בו חשש לפגיעה חמורה בביטחון המדינה, בסדר הציבורי או בשלום הציבור מחמת אחד או יותר מאלה: מלחמה או פעולות איבה צבאיות, אסון טבע, מגיפה או מפגע סביבתי בהיקף נרחב, התקוממות מזוינת, מלחמת אזרחים, מרי, מהומות, משבר חמור בכלכלת המדינה או שיבוש חמור באספקה ובמתן שירותים חיוניים לציבור.
ארבל אסטרחן: כך רצו להגדיר את זה.
ארבל אסטרחן: זאת הצעת חוק יסוד: החקיקה מ-93', אבל אנחנו יכולים ללמוד מההוראות האלה מה הוא מצב החירום שעליו חשבו.
ארבל אסטרחן: אמרנו שאפשר להכריז, הכנסת יכולה להכריז.
ארבל אסטרחן: להכרזה יש כמה השלכות.
ארבל אסטרחן: קודם כל, סעיף 39 לחוק היסוד, חלק ממנו מופיע בנוסח שלפניכם.
ארבל אסטרחן: הוא מדבר על תקנות שעת חירום, שגם את זה אנחנו צריכים להזכיר באותה דרך בתקנון.
ארבל אסטרחן: הוא אומר שבמצב חירום הממשלה יכולה להתקין תקנות שעת חירום, כדי להגן על המדינה, ביטחון הציבור, קיום האספקה והשירותים החיוניים.
ארבל אסטרחן: הממשלה, בכובע שלה כרשות המבצעת, מתקינה תקנות שעת חירום, שמונחות על שולחן ועדת החוץ והביטחון, והן יכולות לשנות כל חוק, להפקיע זמנית את תוקפו או לקבוע בו תנאים, וכן להטיל או להגדיל מסים או תשלומי חובה, והכול זולת אם אין הוראה אחרת בחוק.
ארבל אסטרחן: תקנות כאלה, התוקף שלהן פוקע כעבור שלושה חודשים, אלא אם הן הוארכו בחוק או בוטלו על ידי הכנסת בחוק או בהחלטה של הכנסת.
אורית נוקד: הן מונחות ולא צריכות להיות מאושרות.
ארבל אסטרחן: נכון, אבל אז הן פוקעות אחרי שלושה חודשים.
ארבל אסטרחן: הכרזה על מצב חירום, יש לה שתי השלכות עיקריות.
רונית חייקין: המליאה לא מצביעה על זה?
רונית חייקין: הממשלה החליטה על שלושה חודשים - - -
ארבל אסטרחן: התקינה תקנות.
רונית חייקין: ואין שום הצבעה?
רונית חייקין: גם על איחוד משפחות אתמול הצבענו.
ירדנה מלר-הורוביץ: זה צו מכוח חוק הכניסה לישראל.
ארבל אסטרחן: זה גם עניין בעייתי, אבל זה עניין בעייתי אחר.
ארבל אסטרחן: הן מונחות על שולחן ועדת החוץ והביטחון.
ארבל אסטרחן: אגב, יש סמכות לראש הממשלה במקרה מאוד דחוף להתקין בעצמו בלי הממשלה.
רונית חייקין: אין אישור לא של ועדת חוץ וביטחון ולא של מליאה?
רונית חייקין: זה לא הגיוני, לא?
ארבל אסטרחן: זה באמת משהו מאוד מאוד קיצוני.
ירדנה מלר-הורוביץ: אני אגיד לך מה הרעיון.
ירדנה מלר-הורוביץ: אם המצב הוא כזה מצב חירום, יכול להיות שהמליאה אולי לא יכולה להתכנס.
ארבל אסטרחן: לא, זה לא אומר שהמליאה לא יכולה להתכנס.
רונית חייקין: זאת דיקטטורה, לא?
תמר כנפו: אבל את מצביעה כבר על מצב חירום.
ארבל אסטרחן: להכרזה על מצב חירום יש כמה נפקויות.
ארבל אסטרחן: קודם כל, היא מאפשרת לממשלה להתקין את התקנות האלה.
ארבל אסטרחן: בנוסף, יש חוקים היום במדינה, שהתוקף שלהם מותנה בקיום מצב חירום, וחוקים שיש בהם סמכויות שניתנות להפעלה רק במצב חירום, למשל פקודה להארכת תוקף של תקנות שעת חירום (יציאה לחוץ לארץ).
ארבל אסטרחן: יש פה רשימה של חוקים – חוקים למניעת הסתננות, רישום ציוד וגיוסו לצה"ל, חוקים שתוקפם מותנה בקיומו של מצב חירום; ויש חוקים שהסמכויות שבהם קיימות במצב חירום.
רונית חייקין: הרי כל שנה אנחנו מצביעים על הארכה של שנה, אז איפה השלושה חודשים האלה נכנסים?
ארבל אסטרחן: ברגע שמתקיים מצב חירום במדינה, שקיים כאמור מתחילתה - -
יריב לוין: שזה מה שאנחנו מצביעים עליו.
ארבל אסטרחן: - - הממשלה רשאית להתקין תקנות שעת חירום כדי להגן על המדינה, ביטחון הציבור וקיום האספקה והשירותים.
ארבל אסטרחן: פה אני יכולה כבר לומר, שבשנים האחרונות עיקר השימוש של הממשלה בתקנות שעת חירום זה לגייס עובדים לעבודה, למשל תקנות שעת חירום האחרונות שהותקנו בפברואר 2010 לפני פחות משנה היו שירותי עבודה חיוניים בוועדה לאנרגיה אטומית, למנוע שביתות.
ארבל אסטרחן: אלה השימושים שבעיקר עושים בשנים האחרונות בדברים האלה.
יריב לוין: אנחנו מצביעים על הקביעה שיש מצב חירום.
יריב לוין: זה השנה, זה הריטואל הזה של השנה.
יריב לוין: ברגע שנקבע שיש מצב חירום, הסמכות להתקין תקנות שתוקפן לשלושה חודשים, היא של הממשלה רק בהודעה לוועדת החוץ והביטחון.
רונית חייקין: אז זה לא ה-12 חודשים.
ארבל אסטרחן: הכרזה על מצב חירום נותנת לרשויות את הסמכויות, שבמצב רגיל נתונות לרשות המחוקקת.
ארבל אסטרחן: כמו שאמרתי, התקנות יכולות לשנות חקיקה של הכנסת, שזה דבר מאוד קיצוני.
ארבל אסטרחן: זה גם נידון בבית המשפט העליון, שאמר ששלטון החוק המהותי נפגע עקב מתן סמכויות גורפות לרשות מנהלית, שתוכנן שקול למעשה חקיקה ויש בזה ויתור על זכויות פרט, ואין להסכים עם זה בעיתות שאינן עיתות חירום.
ארבל אסטרחן: לא עושים בזה שימוש נרחב.
רונית חייקין: היתה אמורה להיות שביתה בכור האטומי?
ארבל אסטרחן: כנראה, אני לא זוכרת מה היה, אבל זאת הדוגמה האחרונה.
ארבל אסטרחן: בית המשפט אמר שהסמכות להתקין תקנות שעת חירום פוגעת קשות בערכים דמוקרטיים, בעיקרון שלטון החוק, בהפרדת רשויות.
ארבל אסטרחן: היום זה בעיקר למתן צווי ריתוק לעובדים בסכסוכי עבודה.
ארבל אסטרחן: בערך לפני שנה הקימה ועדת החוץ והביטחון צוות שממפה, שבראשו עומד חבר הכנסת אברהם מיכאלי.
ארבל אסטרחן: הם צופים מצב שבו לא יוכרז יותר מצב חירום.
ארבל אסטרחן: מה שהם עושים זה למפות את החקיקה, כדי לראות מה אפשר להפוך להוראות של קבע, שלא יהיו תלויות יותר במצב חירום.
ארבל אסטרחן: הם עוברים לפי משרדי הממשלה משרד, משרד, עורכים ישיבות.
ארבל אסטרחן: הם אמרו לי, למשל, שהיום יש חוק פיקוח על שירותים ומוצרים, שמכוחו הוצאו עד היום בערך 150 צווים שרלוונטיים למצב חירום.
ארבל אסטרחן: המספר ירד, בעקבות העבודה של הוועדה, ל-71.
ארבל אסטרחן: הם עושים איזושהי עבודה.
אורית נוקד: את יודעת כמה חוקים כאלה יש, שתלויים ממש בשעת חירום?
ארבל אסטרחן: כ-10 חוקים.
ארבל אסטרחן: זה היה הרקע לנוסח שעכשיו נראה, שכאמור הוא מבוסס על מה שקיים היום.
ארבל אסטרחן: יהיה לנו חלק שכותרתו מצב חירום, שיהיו בו שני פרקים – הכרזת מצב חירום ותקנות שעת חירום.
ארבל אסטרחן: יוגדר "מצב חירום" – "כמשמעותו בסעיף 38 לחוק-יסוד: הממשלה".
ארבל אסטרחן: "הוועדה המשותפת" – "ועדה משותפת של ועדת החוץ והביטחון וועדת החוקה, חוק ומשפט", וכמו שאמרתי קיימת גם היום.
ארבל אסטרחן: ההגדרה של תקנות שעת חירום - דיברנו עליה.
ארבל אסטרחן: הסעיף הראשון ידבר על הכרזת מצב חירום על ידי הכנסת:      	"החלטת הכנסת להכריז על מצב חירום, לא תתקבל אלא לפי המלצה של הוועדה המשותפת".
ארבל אסטרחן: זאת ממש הגבלה לעומת מה שקיים בחוק היסוד, שלא אומר דבר, הוא אומר שהכנסת יכולה להכריז.
ארבל אסטרחן: איך מגיעים לוועדה המשותפת?
ארבל אסטרחן: מה הפרוצדורה?
ארבל אסטרחן: "הציעו הממשלה או שלושים חברי הכנסת שהכנסת תכריז על מצב חירום, לפי סעיף 38(א) לחוק-יסוד: הממשלה, או שהכנסת תחזור ותכריז...
ארבל אסטרחן: לפי סעיף 38(ב)"– זאת אומרת, אם קיים מצב חירום ורוצים להאריך או הכרזה ראשונה.
ארבל אסטרחן: אגב, 30 חברי-כנסת גם קיים כבר היום.
תמר כנפו: למה 30?
תמר כנפו: זה אפילו לא שליש של הכנסת.
ארבל אסטרחן: פשוט כי זה מספר קיים.
ארבל אסטרחן: זה משהו מאוד משמעותי, ראיתם שיש לזה נפקויות משמעותיות, רצו שזה יהיה מספר גדול.
רונית חייקין: 30 זה שתי ועדות בערך.
ארבל אסטרחן: רבע מחברי הכנסת.
תמר כנפו: אם כבר עדיף שיהיה שליש, יותר.
ארבל אסטרחן: אם הם יציעו, "יעבירו את הצעתם אל יושב-ראש הכנסת ואל הוועדה המשותפת; הצעה בעניין הכרזה חוזרת על מצב חירום תועבר לא יאוחר משישים ימים לפני תום מצב החירום".
ארבל אסטרחן: זה בא להגיד לממשלה: אל תחכי לרגע האחרון, את יודעת שצריך להאריך, תפני בזמן.
תמר כנפו: הם מחכים עד הרגע האחרון.
ארבל אסטרחן: אז עכשיו הרגע האחרון הוא 60 ימים.
רונית חייקין: 60 זאת תוספת?
ארבל אסטרחן: לא, זה קיים גם היום.
ארבל אסטרחן: דיברתי עם החבר'ה מוועדת החוץ והביטחון שמטפלים בזה, האם כדאי לקצר את זה אולי ל-45 ימים.
ארבל אסטרחן: הם אמרו שבמצב רגיל זה לא שהוועדה מתחילה לשבת מהיום ה-60.
ארבל אסטרחן: חשבנו אולי לקצר ל-45 יום, אבל אז אמרו שאם זה יוצא בפגרה ולא יושבים - - -.
יריב לוין: אם זה 60, בואו נשאיר את זה - - -
רונית חייקין: למרות שאם זה פעם בשנה, זה תמיד נופל אותו דבר, נדמה לי במרץ, מתי זה?
ארבל אסטרחן: אלא אם יש בחירות.
ארבל אסטרחן: זה ביוני, ההכרזה האחרונה היתה עד יוני 2011.
ארבל אסטרחן: הם פנו לוועדה המשותפת, מה היא עושה?
ארבל אסטרחן: "הוועדה המשותפת תבחן את הצורך להכריז על מצב חירום, ואם הוצע לחזור ולהכריז על מצב חירום, תבחן גם את התקנות לשעת חירום שהותקנו מכוח ההכרזה האחרונה על מצב חירום ואת החקיקה שתוקפה מותנה בקיומו של מצב החירום".
ארבל אסטרחן: "הוועדה המשותפת תביא את המלצתה לאישור הכנסת, ואם ההמלצה היא בעניין הכרזה חוזרת, תביאה לאישור הכנסת לא יאוחר מ-14 ימים לפני תום מצב החירום".
ארבל אסטרחן: זה קיים גם היום, לא לחכות ליום האחרון.
ארבל אסטרחן: "היתה ההצעה להכרזה על מצב חירום יוזמה של שלושים חברי הכנסת, תאפשר הוועדה המשותפת לנציג המציעים לנמק את ההצעה בפניה".
ארבל אסטרחן: "היתה הישיבה חסויה, יקבע יושב ראש הוועדה המשותפת את מידת השתתפותו של נציג המציעים בדיון שייערך לאחר שנימק את ההצעה".
ארבל אסטרחן: בדרך כלל ישיבה כזאת לא אמורה להיות ישיבה חסויה.
ארבל אסטרחן: להפך, דיון אם יש מצב חירום, אם צריך להעריך מצב חירום, מה קורה בחקיקה.
ארבל אסטרחן: משום מה ועדת החוץ והביטחון או ועדות שהיא שותפה איתן, נוהגות כל נושא לקבוע כחסוי.
רונית חייקין: זה מאדיר ומשדרג את הוועדה...
ארבל אסטרחן: זה לא נושא שממהותו צריך להיות חסוי, אבל אם בכל זאת דנים במצב חירום, אולי צריך לדבר על המצב במדינה ועל המצב הביטחוני, זה קיים ואז לא בהכרח יאפשרו לנציג המציעים להיות בכל הישיבה.
רונית חייקין: נניח שחבר הכנסת זחאלקה הוא בראש ה-30.
רונית חייקין: אז יושב-ראש הוועדה יכול להגיד - -
ארבל אסטרחן: - - תנמק ותצא.
ארבל אסטרחן: הוא יקבע את מידת השתתפותו, היא תאפשר לו לנמק, ואם הישיבה חסויה הוא יקבע את מידת השתתפותו לאחר שינמק.
רונית חייקין: ואז נניח יבוא יריב לוין, אז הוא יגיד: אתה יכול לאשר.
ארבל אסטרחן: אני לא חושבת שיושב-ראש הוועדה יפעל בצורה כזאת.
ארבל אסטרחן: הוא יגיד: זאת ישיבה חסויה, ורק חברי הוועדה נמצאים, הוא לא עושה בדיקת חברי הכנסת.
רונית חייקין: אני חושבת, תחשבו גם.
ארבל אסטרחן: המשמעות של ישיבות חסויות היא שבכלל אנשים לא נכנסים.
יריב לוין: מה קורה היום בעניין הזה?
ירדנה מלר-הורוביץ: מינימום אנשי סוד.
ארבל אסטרחן: הבנתי שבפועל קבעו זאת כישיבות חסויות, למרות שלעמדת הייעוץ המשפטי אין שום סיבה שהישיבות האלה יהיו חסויות, אבל היות ומצב חירום, בין היתר אחת הסיבות שלו יכולה להיות מצב ביטחוני או חשש מהחמרה ביטחונית, יכול להיות שיהיו שם דברים שירצו להיות בדלתיים סגורות.
רונית חייקין: אז למה שלא נגיד שרוב הישיבות תהיינה פתוחות, אלא אם.
ארבל אסטרחן: אנחנו לא אומרים את זה באף מקום.
יריב לוין: אני מוכן ללכת עם הקו שלך, בוא נמחק את כל הסיפא.
יריב לוין: הרי אנחנו באים ואומרים: אני מאפשר לו לנמק את ההצעה.
יריב לוין: מעבר לזה, היושב-ראש יכול להחליט מה שהוא רוצה, יאפשר לו להשתתף בדיון או לא.
ארבל אסטרחן: בסדר, אז תישאר רק הרישא.
יריב לוין: נוריד את הסיפא וזהו.
ארבל אסטרחן: "תאפשר הוועדה המשותפת לנציג המציעים לנמק את ההצעה".
יריב לוין: יש לו זכות לנמק.
יריב לוין: מעבר לכך, היושב-ראש יקבע את סדרי הדיון, כפי שקיימים בכל דיון.
תמר כנפו: אם היא לא חסויה, הוא יישאר.
ארבל אסטרחן: אני מנסה להיזכר האם לא היה לנו משהו דומה בהצעות לסדר.
ארבל אסטרחן: בסדר, אפשר להוריד.
יריב לוין: זה לא מוסיף וזה לא נראה טוב, אני מסכים.
ארבל אסטרחן: "תקופת תוקפה של הכרזה על מצב חירום לפי סעיף זה, לא תעלה על שנה מיום ההכרזה".
ארבל אסטרחן: הרי למה אנחנו אומרים את זה?
ארבל אסטרחן: הרי חוק היסוד אומר שהתקופה לא תעלה על שנה.
ארבל אסטרחן: פה רצינו להדגיש "מיום ההכרזה".
ארבל אסטרחן: יכול להיות שמצב החירום יסתיים באחד ביוני, אז מכריזים כבר ב-15 במאי.
ארבל אסטרחן: זה יהיה שנה מיום ההכרזה.
ארבל אסטרחן: לא אומרים: מצב החירום יתחיל עוד שבועיים; אגב, ככה גם עושים בפועל.
יריב לוין: זה יהיה כמו לוח השנה המוסלמי...
ארבל אסטרחן: זה היה האופן בו הכנסת מכריזה לפי הצעת הוועדה המשותפת.
ארבל אסטרחן: הכרזת הממשלה – ראינו שסעיף 38(ג) לחוק היסוד אומר, שאם הממשלה ראתה שיש מצב חירום ושעקב דחיפות, יש להכריז עליו לפני שניתן לכנס את הכנסת, היא רשאית להכריז על מצב חירום, וזה יפקע אחרי שבוע, אם לא אושר או בוטל על ידי הכנסת.
ארבל אסטרחן: הכריזה הממשלה על מצב חירום כזה, "תודיע על כך מיד ליושב ראש הכנסת וליושב ראש הוועדה המשותפת, ואם לא ניתן לעשות כן מיד – במועד המוקדם ביותר האפשרי".
ארבל אסטרחן: פה זה מצב שלא ניתן לכנס את הכנסת.
ארבל אסטרחן: "הוועדה המשותפת תדון בהכרזה ותביא את המלצתה לאישור הכנסת בהקדם האפשרי", כשהמלצתה זה מה שאומר סעיף 38(ג), שזה לאשר או לבטל.
רונית חייקין: הוועדה המשותפת קיימת כל הכנסת?
ירדנה מלר-הורוביץ: כן, בוודאי.
ארבל אסטרחן: אגב, יש עשרות חוקים שמופנים לוועדות משותפות.
רונית חייקין: לא, אני שואלת האם הוועדה המשותפת לשעת חירום קיימת.
יריב לוין: היא קיימת.
יריב לוין: אגב, לפי דעתי צריך למנות לה יושב-ראש, כי צחי היה היושב-ראש שלה.
יריב לוין: זה דבר שצריך לבדוק אותו, כי זה לא טוב שלא יהיה יושב-ראש.
יריב לוין: אולי כדאי להוציא להם תזכורת.
יריב לוין: זה לא מצב תקין.
תמר כנפו: זה לא אוטומטי?
ארבל אסטרחן: זה לא אוטומטי.
ארבל אסטרחן: כשוועדת הכנסת מקימה, היא בוחרת מי מבין חבריה.
ארבל אסטרחן: לא כתוב אם זה יהיה מוועדת החוקה, חוק ומשפט או מוועדת החוץ והביטחון, זה לא מתחייב.
רונית חייקין: אולי יותר טוב שלא יהיה...
יריב לוין: מבחינת התהליך הטכני, אנחנו צריכים לאשר את היושב-ראש כאן, לפי דעתי.
יריב לוין: אולי אני אקבע את זה על סדר-היום.
רונית חייקין: אולי זה לא צחי הנגבי?
רונית חייקין: זה היה צחי הנגבי?
יריב לוין: זה היה צחי הנגבי.
יריב לוין: צריך להודיע לשאול מופז, שאני רוצה להביא את האישור שלו לתפקיד.
ארבל אסטרחן: צריך לעשות את זה לפני הפגרה.
יריב לוין: לא, נודיע לו היום שאם אין לו התנגדות או הערות, אני אאשר את שאול מופז בשבוע הבא.
ארבל אסטרחן: אבל אז אולי גם צריך לעדכן את יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט.
יריב לוין: צריך להודיע לשניהם.
רונית חייקין: אולי הוא ירצה גם את זה.
יריב לוין: היושב-ראש היה צחי הנגבי.
יריב לוין: לטעמי, זה צריך להישאר כך.
יריב לוין: תודיעי גם לוועדת החוקה, חוק ומשפט שאני מבקש למנות את שאול מופז, ואם אין התנגדות או הערות, נעשה את זה בשבוע הבא, זה לא בסדר שזה עומד כך.
ארבל אסטרחן: ביטול מצב חירום.
ארבל אסטרחן: חוק היסוד אומר לנו שהכנסת רשאית בכל עת לבטל הכרזה על מצב חירום.
ארבל אסטרחן: מוצעת כאן פרוצדורה דומה.
ארבל אסטרחן: "סברו הממשלה או שלושים חברי הכנסת כי מן הראוי שהכנסת תבטל הכרזה על מצב חירום...
ארבל אסטרחן: יעבירו את הצעתם אל יושב ראש הכנסת ואל הוועדה המשותפת" ויחולו ההוראות שדיברנו עליהן, שהיא תבחן את הצורך והיא תביא המלצה לאישור הכנסת, והיא תאפשר לנציג המציעים לדבר.
ארבל אסטרחן: זה היה בוועדה.
ארבל אסטרחן: פנו לוועדה, הוועדה דנה, מה קורה במליאה?
ארבל אסטרחן: "סדרי הדיון 	5. הביאה הוועדה המשותפת את המלצתה לאישור הכנסת לפי סעיפים 2 עד 4", זאת  אומרת זה להכריז על מצב חירום, להאריך מצב חירום, לאשר מצב חירום שהכריזה  הממשלה או לבטל אותו, לבטל מצב חירום באמצע השנה, "תדון הכנסת בהמלצה  בהקדם, ואלה סדרי הדיון:     הודעה על קיום הדיון תימסר לחברי הכנסת לא יאוחר מיום לפני הדיון, אלא אם כן נסיבות החירום אינן מאפשרות זאת".
ארבל אסטרחן: היום כתוב לפחות 24 שעות לפני.
ארבל אסטרחן: אמרנו שלא צריך לספור שעות, יום לפני;     "יושב ראש הוועדה המשותפת יציג בפני הכנסת את המלצת הוועדה והוא רשאי לסכם את הדיון".
ארבל אסטרחן: סעיף 29 בתקנון החדש מדבר על פתיחת הדיון והסיכום שלו, דברי הפתיחה יהיו 10 דקות ודברי הסיכום חמש דקות.
ארבל אסטרחן: זה כמובן דיון אישי, זה דיון;     "היתה ההמלצה בעקבות הצעת הממשלה, תהיה הממשלה רשאית להציג את טיעוניה על ידי אחד השרים".
ארבל אסטרחן: אגב, שרים ולא סגן שר.
ארבל אסטרחן: אם רוצים להוסיף פה, אולי צריך להגיד את זה.
ארבל אסטרחן: האם צריך פה גם סגן שר?
יריב לוין: לא, תשאירי את זה, שיהיה שר.
ארבל אסטרחן: אולי שהשר יסביר את זה.
ארבל אסטרחן: "(4) בסיום הדיון תצביע הכנסת על ההמלצה".
אורית נוקד: מה מונע מקבוצה של חברי כנסת להשתמש בכלי הזה כדי להטריד את הוועדה המשותפת ואת המליאה כל חודש?
ארבל אסטרחן: יש מצב חירום, כל חודש הם יציעו לבטל?
אורית נוקד: לא, להסיר, קבוצה של ערבים ממרצ ירצו להסיר כל חודש – סליחה - - -
רונית חייקין: הלוואי שהיינו 30.
ארבל אסטרחן: אז הם יפנו, ויושב-ראש הוועדה יחליט מתי הוא שם את זה על סדר-היום.
אורית נוקד: זה יכול להפוך להיות האי-אמון החדש.
ארבל אסטרחן: זו ישיבה של ועדה.
תמר כנפו: זה לא בא למליאה.
יריב לוין: אני אגיד לך את האמת, ביום שיימצאו 30 לעניין הזה, הם יהיו עסוקים איך הם לוקחים את השלטון, לא בלתרגל אותנו בהצבעה על מצב החירום הזה.
ארבל אסטרחן: אגב, כולם סבורים שמצב חירום זה לא מצב אידיאלי, שהמדינה תמיד במצב חירום, שיש מקום לבטל אותו, אבל כמו שאמרתי, יש לזה הרבה נפקויות ומשמעויות.
יריב לוין: אין ספק שצריך להאיץ את התהליך של ההעברה של מקסימום החקיקה האפשרית בתהליך רגיל, ולהשאיר את העניין הזה לצרכים האמיתיים.
ארבל אסטרחן: הסעיף האחרון, הסעיף שהיום הוא בכוכבית, קרה לנו בכנסת הנוכחית, לאלה שזוכרים.
ארבל אסטרחן: מצב החירום הסתיים לפני שבחרו את חברי ועדות הכנסת, ולא היתה ועדה משותפת שיכולה היתה להכריז.
ארבל אסטרחן: קבעה כאן הוועדה המסדרת איזושהי הוראה, שמוצע עכשיו לעגן אותה בתקנון: "כל עוד לא נבחרו חברי ועדות הכנסת לאחר הבחירות", זאת אומרת אנחנו בתקופה מאוד מצומצמת שהתחילה כנסת חדשה, ועוד אין לנו חברי ועדת חוץ וביטחון וועדת חוקה, חוק ומשפט, "יהיו סמכויות הוועדה המשותפת לפי חלק זה נתונות לוועדה הזמנית לענייני חוץ וביטחון שהקימה הוועדה המסדרת".
תמר כנפו: היא כבר קיימת.
ארבל אסטרחן: נכון, "ואולם...
ארבל אסטרחן: תקופת תוקפה של ההכרזה על מצב חירום לפי הצעת הוועדה הזמנית לא תעלה על ארבעה חודשים מיום ההכרזה", לא שנה.
יריב לוין: זה מה שקרה בפועל, נדמה לי, בתחילת הקדנציה הזאת.
ארבל אסטרחן: נכון, גם העירו לי שאולי יש פה קצת בעיה.
ארבל אסטרחן: חוק היסוד מאפשר שנה, ופה אנחנו מגבילים - - -
רונית חייקין: השאלה כמה פעמים עד שמרכיבים - - -
ארבל אסטרחן: שאין ועדות.
יריב לוין: ארבעה חודשים זה סביר.
תמר כנפו: לא יותר משלושה חודשים.
ארבל אסטרחן: - - - וגם היה להם לחזור ולהכריז.
ארבל אסטרחן: זה היה פרק של מצב חירום.
ארבל אסטרחן: יש לנו עוד פרק אחד, שיש בו סעיף אחד, שהן תקנות שעת חירום.
ארבל אסטרחן: אמרנו מה זה אומר ומה העיקרון.
ארבל אסטרחן: כמו שאמרנו, הממשלה היא זו שמתקינה תקנות והתוקף שלהן פוקע אחרי שלושה חודשים, כפי שמופיע לכם למטה בסעיף 39 לחוק היסוד, "זולת אם הוארך תוקפת בחוק, או שבוטלו על ידי הכנסת בחוק או בהחלטה של רוב חברי הכנסת".
ארבל אסטרחן: מה שמוצע וגם מבוסס על הקיים היום זה ש"הממשלה תעביר תקנות שעת חירום שהתקינה לוועדת החוץ והביטחון".
ארבל אסטרחן: פה יש לנו קצת בעיה, חוק היסוד אומר שזה יועבר לוועדת החוץ והביטחון, אחרת היינו אומרים שזה יועבר לוועדה המשותפת.
ארבל אסטרחן: ועדת החוץ והביטחון קצת תקועה פה.
רונית חייקין: צריך לתקן.
ארבל אסטרחן: אבל זו הוראה בחוק היסוד.
ארבל אסטרחן: לתקן את זה, זה שלוש קריאות ברוב של 61, אז כרגע נתאים את עצמנו לחוק היסוד.
ארבל אסטרחן: יכול להיות שאם יתקנו את הסעיף הזה - אז מה עושים עם ועדת החוץ והביטחון?
ארבל אסטרחן: מוצע ש"הממשלה תעביר תקנות...
ארבל אסטרחן: לוועדת החוץ והביטחון...
ארבל אסטרחן: וליושב ראש הכנסת אשר יניחן על שולחן הכנסת, ואם הועברו בפגרה – יעבירן לידיעת חברי הכנסת".
ארבל אסטרחן: למה כל חברי הכנסת צריכים לדעת את זה?
ארבל אסטרחן: כי הם אולי רוצים להציע לבטל, ואז מה שמוצע זה ש"וועדת החוץ והביטחון, לפי הצעת כל אחד מחבריה, וכן שלושים חברי הכנסת, רשאים להביא בפני הוועדה המשותפת הצעה לביטול תקנות שעת חירום", זאת אומרת: הדיון יהיה שוב בוועדה המשותפת, לא בוועדת החוץ והביטחון.
ארבל אסטרחן: נותנים לה סמכות להציע את זה לוועדה המשותפת.
ארבל אסטרחן: העירה לי היועצת המשפטית של ועדת החוץ והביטחון הערה – האם רק כשרוצים לבטל תקנות שעת חירום צריך שהוועדה תדון, או שמא בכל מקרה שהוועדה תדון?
יריב לוין: אני חושב שאי-אפשר להכניס סעיף כזה, כי לפי דעתי המצב הוא שהחוק קובע במפורש שהסמכות של הממשלה להתקין את התקנות לא מותנית באישור.
יריב לוין: אם נכניס פה סעיף שפתאום יקיים בהן דיון, אנחנו פועלים בניגוד לחוק.
יריב לוין: החוק אומר: אתם לא תדונו בנושא הזה, הממשלה מחליטה.
יריב לוין: יכול להיות שהיה נכון לשנות את החוק, אני חושב שזה גם הגיוני, אבל לבוא דרך התקנון, לשנות את חוק היסוד ולייצר פה פרוצדורה לתהליך של אישור ודיון שלא קיים?
ארבל אסטרחן: ידונו האם להציע להסיר, אבל זה מקובל.
ארבל אסטרחן: ההערה יורדת.
יריב לוין: אני לא חושב שאפשר.
ארבל אסטרחן: יש לנו בקשה של ועדת החוץ והביטחון או 30 חברי כנסת לבטל.
ארבל אסטרחן: "הוועדה המשותפת תבחן את הצורך לבטל תקנות שעת חירום, ותביא את המלצתה לאישור  הכנסת".
ארבל אסטרחן: "על הדיון יחולו הוראות סעיפים 2(ה)" – שנציג המציעים יוכל לנמק – "ו-5" שזה הדיון במליאה, שידונו בזה כמובן בהקדם וההודעה תימסר לחברי הכנסת מראש, ויושב-ראש הוועדה המשותפת יציג.
ארבל אסטרחן: פה זו לא הצעת ממשלה, אז 5(3) לא רלוונטי, ובסוף הכנסת תצביע.
ארבל אסטרחן: אנחנו מבטלים שני פרקים, פרק שביעי 1 ופרק שביעי 2.
יריב לוין: הצבעה     בעד – 1 נגד – אין נמנעים – אין תיקון תקנון הכנסת בנושא מצב חירום נתקבל.
יריב לוין: פה אחד, אושר גם החלק הזה.
חיים אורון: אני מאוד שמח שחבר הכנסת רותם כאן כי אני התכוונתי, בהסכמת היושב ראש, לקיים את הישיבה גם אם אני אהיה לבד כי הודיעו חברים שבדרך כלל משתתפים, שהיום הם לא יבואו.
חיים אורון: האילוץ שאנחנו הטלנו על עצמנו, זה בכל זאת ניסיון, הוא לסיים את השלב הזה לקראת ט"ו בשבט, אז הצעת הוועדה תונח על שולחן הכנסת במתכונת שמניחים שינוי תקנון, ותכף אני אומר על זה הסתייגות, ויינתן משך זמן להעיר הערות.
חיים אורון: לאחר מכן ועדת הכנסת תתכנס ומתוך הסכמה עם היושב ראש הקבוע של ועדת הכנסת לא הולכים לדון מחדש על הכל אלא באמת לדון בהערות שהמשמעות שלהן היא שחבר כנסת מבקש להתנגד או להוסיף או לגרוע מההחלטות שלו.
ארבל אסטרחן: והתאמות חקיקה.
חיים אורון: במקביל, ואת זה לא נסיים עד התאריך הזה, יש התאמות חקיקה ואגב, אי אפשר יהיה לבצע אותן אלא אם כן יסתיימו ההחלטות, אבל הן כמובן ייקחו משך זמן יותר ארוך.
חיים אורון: לכן, בעצה עם ארבל, תאריך ישיבת הכנסת של ט"ו בשבט הוא ה-24 בינואר ואני מציע שנעשה מאמץ לעמוד בזה ואני חושב שזה אפשרי כי לא נשארו לנו עוד הרבה דברים.
חיים אורון: כמו שגם פורסם בסדר היום, אנחנו חוזרים היום לסעיף של העיסוק הנוסף.
ארבל אסטרחן: עמוד 17.
חיים אורון: נושא שנדחה מספר פעמים.