GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
חיים אורון: אני לא יודע אם זה מוריד, ואולי זה אפילו פוגע, ואני כבר לא יודע מה זה עושה.
חיים אורון: יש בעיה במה שאומר דוד.
סוזי נבות: לא, לא נוותר על הרעיון.
סוזי נבות: הרעיון בהחלט מתבקש, ליצור דין לחבר כנסת.
סוזי נבות: אפשר לפתור את זה ולומר שיחולו בשינויים המחויבים ההוראות בדבר השם.
סוזי נבות: הרעיון הוא לתת תחושה שמדובר במשהו שוויוני לכולם.
חיים אורון: ארבל, יהיה כאן סעיף (ד) האומר שגם על חבר כנסת בחופשה ללא תשלום יחולו כל ההוראות שמופיעות בכללי האתיקה.
סוזי נבות: אולי אפילו בשינויים המחויבים.
ארבל אסטרחן: כן, זה רחב מדיי.
ארבל אסטרחן: צריך להפנות להוראות הספציפיות כי יש הרבה איסורים.
סוזי נבות: אני משאירה את זה לשיקול דעתכם.
חיים אורון: סיימנו את הפרק הזה?
דוד רותם: לא, אני ביקשתי עוד סעיף אחד.
דוד רותם: רבותיי, תנו הנחיות לחבר כנסת שנבחר לכנסת מה הוא עושה עם עסקיו הקודמים.
דוד רותם: תגידו לו מה מותר לו ומה אסור לו, שזה לא יהיה תלוי באיזשהו סטז'ר של יועץ משפטי שבאותו רגע מחליט החלטות.
אייל ינון: לפעמים עדיף להיות תלוי בסטז'ר מאשר בייעוץ עצמו.
דוד רותם: אני מעדיף לא להיות תלוי לא בסטז'ר, לא ביועץ, לא בעוזרים ולא באף אחד אלא במה שכתוב.
דוד רותם: פרופסור זמיר כעס עלי ואמר לי שהוא לא מבין מה עשיתי.
דוד רותם: הוא אמר שיכולתי להשכיר את המשרד.
דוד רותם: הוא אמר שלפי הכללים הקיימים יכולתי לעשות זאת.
סוזי נבות: אני חושבת שמאוד קשה למצוא הסדר בכתב שיפתור את כל השאלות של כל העיסוקים של חברי הכנסת.
סוזי נבות: לכן זה לא נעשה בחוק.
דוד רותם: יש לי משרד עורכי דין, יש לי שמונה עורכי דין, אני נבחר לכנסת, אני אומר להם שאני משכיר להם את המשרד עם הנכס ועם כל מה שיש בו.
ארבל אסטרחן: ממשיך לקבל כספים מהמשרד שממשיך לייצג גופים ציבוריים ונקרא משרד דוד רותם.
דוד רותם: שכר דירה על הנכס אני יכול לקבל בכל מקרה, למרות שאותו משרד ממשיך להתנהל שם.
דוד רותם: אני יכול לקבוע ששכר הדירה יהיה אלף שקלים לחודש או עשרים אלף שקלים לחודש.
ארבל אסטרחן: לא, אתה לא יכול לקבל משהו שהוא לא סביר כי אז זאת כבר תהיה מתנה.
דוד רותם: מה זאת מתנה?
דוד רותם: זאת בעיה של המשרד עם מס הכנסה.
ארבל אסטרחן: לא, זאת בעיה של הכנסת.
ארבל אסטרחן: מותר לך לקבל הכנסה מקניין רוחני.
ארבל אסטרחן: פרסמת ספר, מותר לך.
ארבל אסטרחן: אבל אם יש שכר סופרים מקובל ואתה עכשיו תקבל פי עשר ממנו, יאמרו לך שמישהו כאן שילם לך עבור משהו שהוא לא היה אמור לשלם לך.
דוד רותם: אני יכול להשכיר את המקום בשכר המקובל?
דוד רותם: יש לי שש מכוניות אתן עשיתי טיולים.
דוד רותם: אני לא צריך למכור אותן אלא אני יכול להשכיר אותן.
דוד רותם: למה אני לא יכול להשכיר את כל הנכס שלי בלי קשר להכנסות?
דוד רותם: אתם תשלמו לי שכר שאני אקבע אותו בלי קשר להכנסות, בלי קשר לשום דבר.
דוד רותם: הרווחתם, הפסדתם, זה לא מעניין אותי, שלמו לי איקס שקלים בשנה.
דוד רותם: הם אסרו עלי.
ארבל אסטרחן: אני לא זוכרת את הפרטים.
חיים אורון: בואו לא נלך למקרה פרטי.
דוד רותם: במקרה הפרטי שלי אני מכיר את העובדות ולכן נוח לי להתייחס אליו.
חיים אורון: לו יתואר מה שאתה אמרת.
חיים אורון: אני הייתי בעלים של משרד עורכי דין עם שלוש קומות בתל אביב ויצאתי מהעסק והשכרתי את שלושת הקומות שבבעלותי או בבעלות החברה שאני השותף העיקרי בה למי שממשיכים לעבוד במשרד הזה.
חיים אורון: מה זה שונה אם יש לי ארבע קומות בבית עם דירות?
חיים אורון: כל זמן שקיבלת שכר דירה סביר.
דוד רותם: לא, אני לא מדבר על הנכס בלבד.
דוד רותם: הנכס הוא לא הבעיה.
דוד רותם: אני רוצה להשכיר להם את המשרד, את התיקים.
אייל ינון: הוא רוצה שהעסק ימשיך לעבוד וייקרא בשם דוד רותם או על שם אותו חבר כנסת.
אייל ינון: אני לא הייתי אז בייעוץ המשפטי, אבל אני מתאר לעצמי שזאת הייתה הבעיה.
אייל ינון: העסק הזה מייצג הרבה רשויות מקומיות או רשויות ציבוריות, בעל העסק הזה או האדם שעל שמו נקרא העסק הוא גם יושב ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט.
דוד רותם: לא, אז לא הייתי יושב ראש הוועדה.
אייל ינון: אלה סיטואציות בעייתיות ולכן טוב שזה יגיע לוועדת האתיקה הספציפית.
חיים אורון: במקרה הזה היו צריכים לאשר לך להיות בעלים של המשרד ה לאה?
דוד רותם: לא להיות הבעלים של המשרד הלאה.
דוד רותם: אני יוצא מהמשרד אבל אני השקעתי במשרד הזה שלושים שנים ועכשיו אני אומר שיכול להיות שבעוד שלוש שנים אני לא אהיה כאן – וזה במקרה הטוב, אם הכנסת מחזיקה שלוש שנים – ולכן אני אשכיר להם את הקניין הזה, את הנכס הזה, והם ינהלו אותו וישלמו לי שכר קבוע, בלי קשר להכנסות כי אין לי עניין אם הם ירוויחו יותר או פחות.
אייל ינון: למה שלא יוותרו במקרה כזה על השם של העסק הזה שהוא על שם אותו חבר כנסת שהופך להיות דמות ציבורית?
דוד רותם: אין לי בעיה לוותר.
דוד רותם: העניין של השם היה כשאני טענתי שקודם הכריחו אותי להעביר את המניות ואחר כך אמרו לי להוריד את השם.
חיים אורון: כל דקה שעוברת בדיון הזה אני משוכנע שאתה שואל אותי עכשיו מה אתה תעשה כשתשב בוועדת האתיקה במקרה שלך.
חיים אורון: למשל, הפשרה שכרגע אייל הציע אותה, אני מסכים שתקבל שכר דירה תמורת הנכס אבל תוותר על השם.
חיים אורון: זה יכול להיות פתרון של ועדת האתיקה.
דוד רותם: ברגע שעברו שישה חודשים, אני כבר לא יכול למכור את הנכס.
דוד רותם: את המניות שלי אני לא יכול למכור.
חיים אורון: את כל השאלות האלה תשאל שנתיים לפני שרצית להיות חבר כנסת.
דוד רותם: אתה יודע כמה זמן לקח לי לקבל תשובות?
חיים אורון: אבל מצד שני לא יכול להיות שדרך הסיפור הזה אנחנו ניצור מצב שבעצם כל נושא העיסוק הנוסף מפסיק להיות נושא ברור.
דוד רותם: לכן צריכים להיות כללים שיאמרו מה אני צריך לעשות.
חיים אורון: הכללים הם שאין עיסוק נוסף.
דוד רותם: אין עיסוק נוסף.
חיים אורון: אין עיסוק נוסף.
חיים אורון: עכשיו אתה מתחיל וריאציה.
חיים אורון: זה לא עיסוק נוסף אלא זה קבלת רויאלטיס  תמורת נכס שיצרת במשך שלושים שנים.
חיים אורון: אם אני בוועדת האתיקה אני אומר לך שככל שהרויאלטיס יותר מרוחקים ממך, יש לי פחות בעיה, ככל שהם יותר קרובים אליך, יש לי יותר בעיה.
חיים אורון: אז ישאלו אם שם זה קרוב, ואני אומר לך כן.
חיים אורון: בני משפחה זה קרוב?
חיים אורון: פחות.
חיים אורון: בכלל אנשים זרים?
חיים אורון: זה עוד פחות.
חיים אורון: לכן אני לא מאמין שאת כל זה אפשר לפתור ולכתוב כאן ספר על מקרה דוד רותם, ואני חושב שזה לא לטובת העניין.
דוד רותם: אני לא רוצה על שם דוד רותם.
דוד רותם: דוד רותם הוא לא המקרה היחיד.
דוד רותם: הרי אנחנו יודעים על הרבה חברי כנסת ושרים שיש משרדים עם כל מיני שלטים.
דוד רותם: אם אתה רוצה, אני מוכן לקחת אותך לסיור.
ארבל אסטרחן: מה שבעצם מותר בלי היתר של ועדת האתיקה, אמרנו שזה רק פעילות בעלת אופי ציבורי בהתנדבות ללא תמורה.
ארבל אסטרחן: בעלות על נכס לרבות מניות בתאגיד או הכנסה מנכס.
חיים אורון: לפי דעתי חלק גדול מהשאלות שדודו שואל כאן לגבי בעלות על נכס לרבות הכנסה מהנכס, השאלות נכנסות לתוך הקטגוריה הזאת.
אייל ינון: כאן הבעיה.
אייל ינון: יש כאן השכרת מוניטין.
דוד רותם: השופט זמיר דיבר אתי ואמר לי שאראה מה נכתב בסעיף 82: חריגים אחרים המתירים לחבר הכנסת לקיים סוגים נוספים של פעילות ולקבל הכנסה כספית, מעבר לעיסוק ולהכנסה שלו כחבר כנסת.
דוד רותם: חבר כנסת רשאי לקבל תמורה בשיעור מקובל בשל זכותו לקניין רוחני בגין זכותו ביצירה ספרותית.
דוד רותם: לא ראוי למנוע מחבר הכנסת פעילות כזאת ולא צודק למנוע ממנו תמורה כספית עבור יצירה רוחנית.
דוד רותם: בדומה לכך, חבר כנסת רשאי להיות בעלים של נכס לרבות מניות בתיק תאגיד ולקבל הכנסה מן הנכס בשיעור מקובל.
דוד רותם: הכנסה כזאת יכולה לבוא בין היתר ממכירה ומהשכרה של מוניטין או עסק כמו מוניטין של משרד עורכי דין.
דוד רותם: יחד עם זאת, לדעת הוועדה מן הראוי שתהיה זו הכנסה בשיעור קבוע מראש ולא הכנסה בשיעור התלוי בהכנסות.
דוד רותם: תכניסו את זה לכללי אתיקה.
ארבל אסטרחן: הכנסנו.
ארבל אסטרחן: תסתכל בעמוד 18.
ארבל אסטרחן: עכשיו זה מופיע.
ארבל אסטרחן: עמוד 18, פסקה (3).
אייל ינון: אבל זאת בעיה כי המוניטין הוא השם.
אייל ינון: מה זה המוניטין?
אייל ינון: מה זה המוניטין של משרד עורכי דין?
אייל ינון: זה השם שלו.
ארבל אסטרחן: להיות בעלים של נכס, לרבות בדרך של השכרת מוניטין.
אייל ינון: אם אתה משנה את השם, איך אתה יכול לקבל כסף על השם?
דוד רותם: אני לא כתבתי את הדוח הזה.
דוד רותם: אני רק יודע לקרוא אותו.
חיים אורון: מעבר למה שכתוב עכשיו בכללי האתיקה, תתעורר שאלת השם, אני חושב שבמשרד לייעוץ לזוגיות אין בעיה של השם,  אם אני יושב בוועדת האתיקה, ואני לא כותב כאן.
חיים אורון: לעומת זאת במשרד עורכי דין גדול, שעובד בעיקר עם רשויות מקומיות, יש בעיה לשם.
חיים אורון: האם אתה רוצה כלל אחיד?
חיים אורון: ועדת האתיקה תחליט.
דוד רותם: אתה קובע עכשיו כלל מנוגד להמלצות של ועדת זמיר.
דוד רותם: כי ועדת זמיר אמרה  שהכנסה כזאת יכולה לבוא בין היתר ממכירה או מהשכרה של מוניטין של עסק כמו מוניטין של משרד עורכי דין.
דוד רותם: זאת אומרת, ועדת זמיר אומרת שאתה יכול להשכיר את המוניטין של המשרד שלך.
חיים אורון: אני דיברתי על השם.
אייל ינון: המוניטין הוא השם.
אייל ינון: הרצל-פוקס-נאמן, זה השם.
חיים אורון: אני מדבר על מה שסוזי אמרה קודם.
חיים אורון: דודו, אתה דוחף אותנו לאיזו התפלפלות.
חיים אורון: אני מדבר על המצב הפשוט כאשר השם מתחבר עם חבר הכנסת ואולי עם שר שיש לו מעמד וכל אדם שיעבור ברחוב אלנבי בתל אביב יראה למעלה משרד עורכי דין רותם ויבין שלכאן כדאי להיכנס כי רותם הוא זה שקובע עכשיו את החוקים והוא רוצה להיות אצלו.
חיים אורון: לכן אמרתי שיועץ לזוגיות, אני לא רואה שום בעיה אם נשאר לו השם.
חיים אורון: משרד רותם לזוגיות, בסדר, אבל עורך דין או רואה חשבון זה עוד יותר מסובך, או לוביסט, כפי שאמרה לך סוזי.
חיים אורון: בוא נגיד שאחד הלוביסטים נבחר לכנסת הבאה ושמו מופיע ברשימת הלוביסטים.
חיים אורון: הוא כבר לשם, אבל כולם יודעים שהוא היה שם לוביסט כשכיר או כעובד או כבעלים ועכשיו הוא חבר כנסת ושמו נשאר בעסק.
חיים אורון: אתה רוצה שנכניס את זה לכללים?
חיים אורון: אני מקווה שוועדת אתיקה סבירה, בהרכב של שבעה אנשים, תבוא ותאמר לך עוד הפעם שאם אתה משרד זוגיות, קיים אותו עד 120 עם שמך ושם אשתך, אבל אם אתה משרד לוביסטים, לא.
חיים אורון: רותם, תשקול.
דוד רותם: הייתי מציע שנבקש מוועדת זמיר, מהחברים, לומר לנו למה התכוונו כשהם כתבו את הסעיף הזה.
חיים אורון: יושבת כאן סוזי.
דוד רותם: תגידי לנו למה התכוונתם בזה.
חיים אורון: הם התכוונו למה שאני אמרתי לך עכשיו.
דוד רותם: מה זה מוניטין של משרד עורכי דין?
סוזי נבות: אני לא יכולה לחזור על הדברים יותר טוב ממה שאמר אותם היושב ראש, חבר הכנסת אורון.
סוזי נבות: הרעיון הוא לא ליצור מראית עין שאתה משתמש בתפקיד של חבר הכנסת כדי לקדם בצורה עקיפה את העיסוק הפרטי שלך.
סוזי נבות: לכן, ככל שהעיסוק הפרטי קרוב יותר לתפקיד חבר הכנסת, כך ועדת האתיקה תיתן לזה משקל יתר, האם להתיר שימוש בשם או לא.
סוזי נבות: אם מדובר בשם שקיים שישים שנים, אולי כמו הרצוג-פוקס-נאמן שבעצם הטענה  היא שלא מדובר באותם אנשים אלא בבני משפחות, הרעיון הוא שכאשר מופיעה בנייר הפירמה כל רשימת עורכי הדין, רשימת עורכי הדין הפעילים לא תכלול את האנשים האלה.
דוד רותם: זה ודאי.
סוזי נבות: אני חושבת שהמקרה שלך הוא דוגמה קלאסית לוועדת האתיקה.
סוזי נבות: מטרת הוועדה לאורך כל הדרך הייתה לא לחסום ולא לפתור מקרה קונקרטי והפיכתו לכלל אלא בדיוק ההפך, לקבוע כללים אולי תוך תחושה של העלאת הרף אבל כללים שמותירים הרבה מאוד שיקול דעת לוועדת האתיקה לפתור את המקרים על פי שיקול דעתה.
אייל ינון: יש עניין אחר שרציתי להעלות.
אייל ינון: בפרק עיסוק נוסף, בעמוד 17, בעיסוק המותר בסעיף 35 – על אף האיסור לעסוק בעיסוק נוסף, מותר לחבר כנסת – ואז, בעמוד הבא, בסעיף (5) – להיות חבר בקיבוץ, מושב שיתופי או כל אגודה שיתופית להתיישבות.
אייל ינון: יש באמת צורך בעניין הזה?
אייל ינון: זה ברור שלאדם מותר להיות חבר קיבוץ.
אייל ינון: זה קשור לעיסוק נוסף, שמותר לו לשטוף כלים בקיבוץ?
אייל ינון: אלא אם כן הכוונה כאן לעניינים אחרים שאז זה יכול להיות בעייתי, שזה קשור לנושאים אחרים ואולי זה סותר החלטות אחרות שיש כאן, שאסור לכהן בתפקיד נבחר או ניהולי גם ללא תמורה וצריך אישור של ועדת האתיקה.
חיים אורון: יכולה להתעורר שאלה של חבר קיבוץ שנבחר למזכירות הקיבוץ שהיא לא גוף ניהולי.
חיים אורון: הוא לא נבחר להנהלת המשק.
דוד רותם: חבר קיבוץ יכול להיות כל דבר.
דוד רותם: תפסיקו.
אייל ינון: הוא לא יכול להיות כל דבר.
אייל ינון: למה אתה מתכוון?
דוד רותם: מה כבר התפקידים שחבר קיבוץ יכול לעשות?
אייל ינון: מנהל המפעל של הקיבוץ.
דוד רותם: לא, אם הוא מנהל המפעל, הוא מנהל המפעל.
אייל ינון: דירקטור במפעל שהוא מפעל כלכלי לכל דבר.
דוד רותם: דירקטור במפעל בתור חבר קיבוץ, לדעתי הוא יכול להיות.
סוזי נבות: במקום לעשות תורנות במטבח, הוא מנהל את בית ההארחה של הקיבוץ.
סוזי נבות: הרעיון הוא שלחבר קיבוץ יש פוטנציאל מאוד רחב לפעילות.
דוד רותם: ג'ומס מנהל את בית ההארחה של הקיבוץ יומיים בשבוע, ביום חמישי ושישי כשהוא נמצא בבית.
דוד רותם: איזה ניגוד עניינים יש לו עם תפקידו כחבר כנסת?
דוד רותם: תגידו לי איזה ניגוד עניינים קיים.
אייל ינון: למה לך לא נותנים לנהל את בית ההארחה?
חיים אורון: בואו לא ננסה לסבך את העניינים.
חיים אורון: לפי דעתי השאלה לא יכולה להיות בתפקיד ניהולי.
חיים אורון: היא גם לא מעשית.
חיים אורון: אני לא רוצה לנחש כמה חברי קיבוץ יהיו בכנסת הבאה, אבל היא לא מעשית.
אייל ינון: אתה יכול לנחש כמה לא יהיו.
חיים אורון: למשל, חבר דירקטוריון, היה על זה דיון עם ועדת האתיקה, גם אתי וגם עם שי.
חיים אורון: אני לא רוצה להפוך להיות אישיו בדיון.
חיים אורון: ככל שאין בזה תמורה נוספת, וכמובן שכללי ניגוד העניינים חלים.
אייל ינון: זה נכון לדעתך לאבחן בין חברי קיבוץ שהם דירקטורים לבין חבר כנסת רגיל שהוא דירקטור?
חיים אורון: בחברה שהיא בבעלות הקיבוץ.
חיים אורון: אני אומר לכם מה אמרתי בדיון.
חיים אורון: רובי נסע לאחיו ויש להם בית משותף בלוס אנג'לס כי עמדו למכור את הבית והם התלבטו ביניהם אם למכור את הבית או לא.
חיים אורון: זה בסדר או לא?
חיים אורון: אותו דבר אני במפעל שלי.
חיים אורון: פחות טוב, משום שאני לא מקבל שום תמורה.
חיים אורון: אתה יכול לומר שאם שניהם מכרו את הבית שלהם, הם ניהלו את העסק.
חיים אורון: הם מכרו את הבית ואולי הוא גם השתתף בפגישה עם הקונה.
חיים אורון: אני עשיתי את ההבחנה על תמורה.
חיים אורון: אם אני מקבל בגין זה תמורה יותר מהשכן שלי או מהשכנה שלי, אני חושב שחל כאן הכלל.
חיים אורון: אם לא, יש כאן איזו חיה קצת שונה.
חיים אורון: אני לא יודע כמה זמן היא תהיה שונה, אבל כרגע היא שונה.
סוזי נבות: אני חושבת שלוועדת זמיר היה חשוב לציין את זה משום שהועלתה כאן הטענה שבעצם חברי קיבוץ הם זן מיוחד ולכן הוועדה הבהירה שלא רואים בזה עיסוק נוסף, ובכל מקרה, כדי לפתור את הבעיה שעולה, צריך לזכור שממילא יש סייגים.
סוזי נבות: זאת אומרת, אותו אדם אמנם יכול להיות חבר קיבוץ או מוסד שיתופי אבל הוא לא יוכל לעשות את זה אם יש חשש לניגוד עניינים, אם זה פוגע בכבוד הכנסת.
אייל ינון: לפי הכללים הקיימים הוא יצטרך לבוא לוועדת האתיקה כדי לקבל אישור להיות דירקטור?
אייל ינון: השאלה אם זה נכון לעשות את זה או להפריד בינם לבין האחרים.
חיים אורון: אני בעד שהוא יצטרך לבקש.
אייל ינון: כיום לא צריך.
חיים אורון: היום כן צריך.
ארבל אסטרחן: אולי צריך לומר שיחול הסעיף שהוא לא יכהן בתפקיד נבחר או ניהולי אלא אם ועדת האתיקה אישרה.
חיים אורון: אגב, למיטב ידיעתי מדובר בשני אנשים ואחד מהם זה אני והשני הוא שי חרמש וזה נדון בוועדת האתיקה.
סוזי נבות: אני חושבת שבכל מקרה חל סעיף 37.
סוזי נבות: סעיף 37 הוא מקרה פרטני של כל תפקידיו של חבר הכנסת ולכן לא צריך להוסיף הוראה לסעיף 35(5).
חיים אורון: תשקלו את זה, איך זה נראה מבחינת הניקיון של הטקסט.
חיים אורון: לי אין בעיה מהותית עם זה כי אני כל הזמן חושב שאישורים של ועדת האתיקה הם המסלול הנכון ולא חומה גבוהה מדיי או חומה נמוכה מדיי.
חיים אורון: מה עוד נשאר לנו?
ארבל אסטרחן: אנחנו חוזרים לפרק של הקובלנות בו התחלנו לדון.
ארבל אסטרחן: דיברנו עד סעיף 109 בעמוד 66.
ארבל אסטרחן: כזכור, הפרק הזה בדוח זמיר נקרא תלונות וקובלנות כי הוא כלל איזשהו שלב של הגשת תלונה  ואחר כך הגשת קובלנה.
ארבל אסטרחן: הוחלט כאן לשנות אותו ולדבר רק על קובלנות, כפי שקיים גם היום.
ארבל אסטרחן: נאמר שכל אדם יכול להגיש קובלנה לוועדת הקובלנות.
ארבל אסטרחן: כן קיבלנו את ההבחנה בין ועדת קובלנות לוועדת האתיקה.
ארבל אסטרחן: ועדת הקובלנות יכולה לדחות על הסף קובלנה.
ארבל אסטרחן: בסעיף 108 אמרנו שהיא לא תדון בקובלנה בשישים הימים לפני הבחירות לכנסת או לפני פריימריס אלא אם היא מצאה נסיבות מיוחדות לקיים את הדיון.
ארבל אסטרחן: הסעיף האחרון עליו דיברנו אמר שאם הוגשה קובלנה נגד חבר כנסת והוא חדל לכהן בכנסת, היא תדון בעניין רק אם מצאה שיש בבירור הקובלנה עניין לציבור.
ארבל אסטרחן: סעיף 110, בו לא דנו, מדבר על דרכי עבודתה של ועדת הקובלנות והוא אומר: ועדת הקובלנות תקבע את סדרי עבודתה ככל שלא נקבעו בכללים אלה.
סוזי נבות: חשוב לציין שיש הוראה דומה גם כיום.
ארבל אסטרחן: היום קובעים כללי האתיקה שוועדת האתיקה תקבע בעצמה את סדרי עבודתה, את נוהל הטיפול בקובלנות ואת נוהל דיוניה אבל פתאום אני לא כל כך בטוחה מה זה נהלים.
ארבל אסטרחן: נהלים של מי?
ארבל אסטרחן: ככל שלא נקבעו בכללים אלה, שאותם קובעת ועדת הכנסת.
ארבל אסטרחן: אני לא בטוחה שברור מה זה נהלים ומי קובע אותם.
חיים אורון: נהלים של ועדת האתיקה.
ארבל אסטרחן: היא קובעת.
ארבל אסטרחן: היא קובעת את סדרי עבודתה.
חיים אורון: היא קובעת שהיא מבקשת לקבל  תשובה מחבר הכנסת בתוך שבועיים.
חיים אורון: היא יכולה לומר שהיא רוצה להאריך את התקופה או לקצר אותה.
ארבל אסטרחן: זה בדיוק מה שהיא תקבע בסדרי עבודתה.
ארבל אסטרחן: היא תקבע ככל שלא נקבעו בכללים אלה או בנהלים.
ארבל אסטרחן: מה זה נהלים?
ארבל אסטרחן: של מי?
ארבל אסטרחן: פתאום זה נראה לי לא כל כך ברור.
ארבל אסטרחן: מי קובע את הנהלים האלה?
ארבל אסטרחן: זה מישהו שקובע.
חיים אורון: את צודקת.
סוזי נבות: אם נקבעו נהלים בעבר.
ארבל אסטרחן: יש לנו אחר כך הוראת מעבר.
ארבל אסטרחן: נוהל אתיקה קובלנות ונוהל אתיקה יעמדו בתוקפם.
ארבל אסטרחן: היום זה באמת נקרא נהלים, אבל הם יעמדו בתוקפם עד שהם ישונו.
חיים אורון: לדעתי אפשר למחוק את זה.
חיים אורון: דוד, מקובל עליך?
ארבל אסטרחן: או שנגיד: או בנהלים שקבעה ועדת האתיקה.
ארבל אסטרחן: צריך לומר מי קובע את הנהלים כי אחרת אולי יושב ראש הכנסת פתאום יחשוב שהוא יכול לקבוע נהלים.
סוזי נבות: את צודקת.
חיים אורון: אולי זה פתרון יותר נכון.
חיים אורון: או בנהלים שקבעה ועדת האתיקה.
חיים אורון: שוב, כאן יבינו שוועדת האתיקה היא כל ועדה.
חיים אורון: העניין של הרצף בטקסט לא ברור לגמרי.
ארבל אסטרחן: לא צריך את זה.
ארבל אסטרחן: היא תקבע את סדרי עבודתה ככל שלא נקבעו.
ארבל אסטרחן: כאשר היא קובעת את סדרי עבודתה, היא יכולה לקבוע משהו אד-הוק והיא יכולה לקבוע סדרי עבודה קבועים, איך מקבלים קובלנה, מה עושים וכולי.
סוזי נבות: אנחנו העתקנו את זה מכללי האתיקה והמילה נוהל מופיעה שם ולא רצינו למחוק אותה.
ארבל אסטרחן: ועדת הקובלנות, אני מזכירה שזאת הוועדה שדנה בקובלנות ולא ועדת האתיקה, אינה כפופה לדיני הראיות ובכל עניין של ראיות וסדרי דיון שלא נקבעו בכללים אלה או בדין אחר, היא רשאית לנהוג בדרך שתיראה לה מועילה וטובה לעשיית צדק.
ארבל אסטרחן: ועדת הקובלנות תקיים דיון בקובלנה בהרכב מלא.
ארבל אסטרחן: החלטות ועדת הקובלנות יתקבלו ברוב קולות של חבריה.
חיים אורון: כאן הסתבכנו קצת בקוורומים, כי פה זאת ועדת שלושה.
סוזי נבות: זאת כאילו ערכאה ראשונה וערכאה ראשונה חייבת לקבל את ההחלטה שלה בהרכב מלא.
סוזי נבות: לא יכול להיות ששני חברי כנסת ואחד יהיה בעד ואחד יהיה נגד.
חיים אורון: אני זוכר שאז קבענו איזשהו מנגנון של השלמת הקוורום.
ארבל אסטרחן: אם נבצר.
חיים אורון: אם נבצר.
סוזי נבות: יש הסדר כזה.
סוזי נבות: גם אנחנו קבענו.
ארבל אסטרחן: כן, שינינו קצת.
ארבל אסטרחן: אמרנו שיושב ראש הכנסת בתחילת הכנסת יקבע את המדרג של מי נכנס, שאי אפשר יהיה לקבוע לעניין מסוים מי מחליף.
חיים אורון: אין הרכבים, יש 1, 2, 3, 4. אם הראשון לא יכול, יבוא השני וכולי.
ארבל אסטרחן: הוא יקבע את הסדר שלפיו חברי ועדת האתיקה שאינם חברי ועדת הקובלנות ישמשו כחברים בוועדת הקובלנות במקרה של נבצרות או פסילה.
סוזי נבות: בסדר גמור.
ארבל אסטרחן: אם מישהו סתם לא מגיע, הוא לא נפסל ולא נבצר אלא לא בא לו לבוא כי הוא לא רוצה לדון בתיק מסוים או שהוא רב עם מישהו או שלא מתאים לו מועד הישיבה שקבעו,  זאת לא פסילה ולא ממנים מישהו אחר.
סוזי נבות: אפשר להחליף אותו.
סוזי נבות: נניח שהוא מצהיר על פסלות.
ארבל אסטרחן: נפסל או נבצר ממנו.
ארבל אסטרחן: כן, במקרה של נבצר ממנו.
חיים אורון: אם היו פקקים בדרך והוא לא הגיע, תיקבע  מועד אחר לישיבה.
סוזי נבות: לא צריך להסדיר את זה כאן.
חיים אורון: הנקודה המהותית היא שהדיון הוא בהרכב מלא.
ארבל אסטרחן: אגב, יש ישיבות לא מעטות שהן לא בהרכב מלא.
ארבל אסטרחן: לגבי קבלת החלטות, זה משהו אחר, אבל עצם קיום הדיון.
חיים אורון: כן, אבל אנחנו מדברים על ועדת חמישה ועל ועדת שלושה.
ארבל אסטרחן: החלטות יתקבלו ברוב קולות.
חיים אורון: שניים נגד אחד.
ארבל אסטרחן: ועדת הקובלנות תכריע בקובלנה רק לאחר שניתנה לחבר הכנסת הנקבל הזדמנות להשמיע את טענותיו ולהביא את ראיותיו בפניה.
ארבל אסטרחן: יש לכם בצד כל מיני הוראות שקיימות היום.
ארבל אסטרחן: קובלנה נגד חבר הכנסת ודיוני ועדת הקובלנות וכן דיוני ועדת האתיקה בדיון נוסף, לרבות המסמכים, הפרוטוקולים וההחלטות, יהיו חסויים.
ארבל אסטרחן: אדם שלא הוזמן לדיוני הוועדה לא יהיה נוכח בהם אלא ברשות יושב ראש הוועדה.
ארבל אסטרחן: אין לפרסם דבר הנוגע לדיון בקובלנה או לדיון נוסף, לרבות מסמכים שהוגשו לוועדה, פרוטוקולים והחלטות, כולם או מקצתם אלא ברשות בכתב מאת יושב ראש הוועדה והכל בהתאם לנהלים שתקבע הוועדה ובתנאים שיקבע יושב ראש הוועדה.
חיים אורון: יש כאן שאלה על פרסום הקבילה.
ארבל אסטרחן: לזה יש לנו סעיף.
ארבל אסטרחן: נכון, גם אני חשבתי על כך כשקראתי את זה, אבל יש לנו סעיף.
חיים אורון: סעיף שלא ממומש.
ארבל אסטרחן: על פרסום החלטות.
חיים אורון: לא, יש סעיף על פרסום הגשת הקבילה.
חיים אורון: האקט מסתיים בזה שכתבתי בעיתון שהגשתי קבילה ולכן ועדות האתיקה אמרו שקבילה שתתפרסם, לא ידונו בה או יש אפשרות לא לדון בה.
חיים אורון: החיים יותר מורכבים, גם כאן, בעיקר בימינו אלה.
סוזי נבות: הקובלנה היא חסויה.
סוזי נבות: עצם הקובלנה.
סוזי נבות: מהרגע שפותחים, מהרגע שמישהו אומר שהוא רוצה להגיש.
דוד רותם: ברגע שהגשתי אותה, זה הופך להיות קובלנה.
דוד רותם: כשדיווחתי לתקשורת, זאת עוד לא קובלנה.
דוד רותם: זה לא שמתכוונים להגיש קובלנה, אלא אני פרסמתי שהגשתי.
חיים אורון: מאידך היו גם מקרים שהיה קשה לזהות מי המדליף והייתה הרגשה שעצם הדלפת העניין היא דרך למנוע את הדיון.
חיים אורון: גם זאת אפשרות.
סוזי נבות: ועדת זמיר לא עסקה בנושאים האלה.
חיים אורון: אני מתייעץ כאן עם חברי הכנסת ועם היועצים ועם ארבל שיש שלה הרבה ניסיון.
ארבל אסטרחן: אני רואה שכתוב שההחלטות שלה חסויות ואני מחפשת את הסעיף שאומר.
חיים אורון: אני בטוח בזה לחלוטין.
חיים אורון: היו החלטות חד משמעיות כמה פעמים, שאם קבילה מתפרסמת, לא ידונו בה.
דוד רותם: יש לה סמכות לא לדון.
דוד רותם: לא לחייב.
חיים אורון: זה מה שכתוב היום.
חיים אורון: כך זה היום.
חיים אורון: זאת סמכות.
חיים אורון: זה לא אוטומטי.
דוד רותם: אם זה לא אוטומטי, אתה רוצה שמישהו ידליף קובלנה שהגישו קובלנה ולא ידונו בה?
דוד רותם: זה לא יעזור לך כי הוועדה יכולה להחליט שהיא כן דנה בה.
חיים אורון: לא, השאלה מה כותבים היום.
ארבל אסטרחן: אני אגיד לך.
ארבל אסטרחן: יש החלטה משנת 2006: הוגשה קובלנה נגד חבר כנסת או פרסם הקובל את פרטי הקובלנה באמצעי התקשורת, רשאית ועדת האתיקה שלא לדון בקובלנה.
ארבל אסטרחן: ועדת האתיקה תפרסם את דבר קבלת הקובלנה בסמוך להגשתה.
ארבל אסטרחן: זאת אומרת, היא תפרסם אבל היא לא רוצה שאחרים יעשו שימוש בה לצורכי פרסום.
דוד רותם: זה מדבר על מצב שהקובל פרסם את הקובלנה.
דוד רותם: צריך להוכיח לה כדי שהיא לא תדון.
דוד רותם: אני לא הייתי נוגע בזה.
סוזי נבות: גם אני לא.
חיים אורון: אז משאירים את זה.
חיים אורון: אבל לא מכניסים את זה לכללים.
סוזי נבות: לא.
חיים אורון: זה נשאר בהחלטת ועדה.
ארבל אסטרחן: לא נוגעים בזה.
ארבל אסטרחן: משאירים את מה שיש.
ארבל אסטרחן: סעיף 111, חזרה מקובלנה: חזר קובל מקובלנתו, רשאית ועדת הקובלנות להמשיך ולדון בקובלנה אם לדעתה קיימת לכאורה הפרה של כללים אלה וגם קיים עניין לציבור המצדיק המשך בירור הקובלנה.
ארבל אסטרחן: היום יש לנו הוראה דומה כפי שכתוב בסעיף 8 לנוהל: חזר קובל מקובלנתו, רשאית הוועדה וכולי.
חיים אורון: סעיף 112 בטל.
ארבל אסטרחן: עכשיו יש לנו את סעיף 113 שהוא בין חידושי הוועדה.
ארבל אסטרחן: התחלנו לדון בו עת דיברנו על הגוף הדו ראשי הזה של ועדת קובלנות וועדת האתיקה, אבל לא ממש קראנו את אותו.
ארבל אסטרחן: הכנסתי לכאן הערות שדיברנו עליהן אז.
ארבל אסטרחן: דיון נוסף.
ארבל אסטרחן: החליטה ועדת הקובלנות בקובלנה, רשאים חבר הכנסת הנקבל ויושב ראש ועדת האתיקה להגיש לוועדת האתיקה בתוך חודש ימים מיום שהודע להם על ההחלטה בקשה מנומקת לקיום דיון נוסף בקובלנה.
ארבל אסטרחן: אני מזכירה שהיום אין לנו ערעורים למעט ערעור למליאה על סנקציות מסוימות.
ארבל אסטרחן: כאן הוספתי משהו שאמר יושב ראש הוועדה: אין בהגשת בקשה כאמור כדי לעכב את פרסום החלטת ועדת הקובלנות אלא אם כן החליטה ועדת הקובלנות אחרת.
סוזי נבות: אני רוצה לשאול שאלה בנוגע לסעיף הזה.
סוזי נבות: האם אתם רוצים לאפשר בקשה לדיון נוסף שהיא בעצם בקשה לערעור גם לאחד מחברי הוועדה שהיה במיעוט?
חיים אורון: לא. רק ליושב ראש.
חיים אורון: כתוב כאן.
חיים אורון: את מסכימה או לא?
סוזי נבות: אני מתלבטת  באופציה הזאת.
סוזי נבות: הרעיון הוא לאפשר לאדם שהיה במיעוט בהחלטה להגיש בעצמו קובלנה או לא, הוא לא זר למערכת.
סוזי נבות: כאשר ועדת הבחירות המרכזית למשל לכנסת מאשרת רשימת מועמדים, יש זכות ערעור על האישור לחברי הוועדה שהיו במיעוט.
סוזי נבות: האופציה הזאת קיימת.
סוזי נבות: יכול להיות שזה מה שנקרא תיבת פנדורה ופותח אפשרות להגשת עשרות ערעורים.
חיים אורון: הרעיון שצמח כאן, קודם לנקבל, זאת זכותו ועל זה אין ויכוח.
חיים אורון: רק ליושב ראש יש זכות וזה בכל זאת לא ייצור הרגשה שוועדת השלושה היא רק שלב.
חיים אורון: עלול להתפתח דבר שאחר כך אנחנו נסבך את כל ההליכים כאן.
חיים אורון: יכול להיות שבעוד כמה שנים יבואו ויאמרו שצריכים לשכלל עוד יותר את מנגנון הערעור ובואו ניתן יותר.
חיים אורון: כרגע לא הייתי מרחיב את זה מעבר למה שיש כאן.
ארבל אסטרחן: אמרנו שיכול הנקבל ויושב ראש ועדת האתיקה לבקש דיון נוסף.
ארבל אסטרחן: הוגשה לוועדת האתיקה בקשה לדיון נוסף, יגיש יושב ראש ועדת האתיקה או חבר הכנסת הנקבל לפי העניין תשובה לבקשה בתוך חודש ימים מיום שהועברה אליו הבקשה.
ארבל אסטרחן: במסגרת בקשתו של חבר הכנסת הנקבל  לדיון נוסף הוא רשאי להעלות טענות בדבר סירובו של חבר ועדת הקובלנות לפסול את עצמו מלהשתתף בדיון.
ארבל אסטרחן: זה גם כן משהו שהוספנו אז, אם אתה זוכר.
ארבל אסטרחן: אמרנו שאם חבר כנסת לא פוסל את עצמו, אין בשלב הזה של הדיון בוועדת הקובלנות, אי אפשר לטעון נגדו.
ארבל אסטרחן: כך הוחלט אז.
ארבל אסטרחן: תעלה את זה בדיון הנוסף.
סוזי נבות: השאלה אם לא משתמע מכאן שזאת הטענה החדשה היחידה שהוא יוכל להעלות לפני הדיון הנוסף.
סוזי נבות: למשל, הוא לא יוכל להעלות טענה בנוגע לפגם בהליך.
ארבל אסטרחן: צריך להגיד מה הוא יכול להעלות.
ארבל אסטרחן: הוא יכול להעלות טענות גם מהותיות גם לגבי ההליך.
סוזי נבות: אני מעלה את ההערה הזאת כי ברגע שאומרים שהוא יכול להעלות טענה א', מכלל ה-הן אתה שומע לאו לגבי יתר הטענות, וכשאתה לא כותב שום דבר, הנחת היסוד של הדיון ---
חיים אורון: אם אני לא טועה, ה-(ג) הוא רעיון שלי.
חיים אורון: היה חשש שיתחילו כאן פסילות.
חיים אורון: זאת אומרת, חלק מההתמודדות עם הקבילה יהיה שאתה לא תשב ואתה לא תשב.
ארבל אסטרחן: ומי שלא פסל את עצמו, אז כבר יערערו.
ארבל אסטרחן: אז אמרו לו שלא יערער עכשיו אלא שיחכה לסוף.
חיים אורון: לכן עלה הרעיון שיש לך אפשרות אבל נמצה אתך את השלב הראשון.