GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ירדנה מלר-הורוביץ: ככה זה נולד.
ירדנה מלר-הורוביץ: בהצעות לסדר, גם הרגילות, לנו יש אינטרס למלא סדר יום ואם חבר כנסת יגיד: אתם רוצים שאני אדבר ויש לי מה לומר בנושא, אבל אני לא רוצה לנצל את המכסה שלי על זה – היתה איזושהי גישה של הבנת יתר, ואמרנו: קחו, לא במכסה, רק שיצוין היום המיוחד וכולם ייצאו נשכרים.
יריב לוין: את זה אנחנו מעגנים פה.
תמר כנפו: אחרי שדיברו, לא תמיד הצביעו על זה.
יריב לוין: חבר הכנסת יכול לוותר על ההצבעה.
ירדנה מלר-הורוביץ: נכון, אם הוא מסתפק בתשובת השר, אין הצבעה.
ירדנה מלר-הורוביץ: כך היה בשבוע שעבר.
יריב לוין: זאת לא בעיה.
יריב לוין: מנגנון כזה קיים.
יריב לוין: המנגנון של הסתפקות בתשובת השר קיים.
ארבל אסטרחן: אם חבר הכנסת מסתפק בתשובת השר יש לו את האופציה הזאת ולא מצביעים.
ירדנה מלר-הורוביץ: המשמעות היא שזה ירד מסדר היום.
ארבל אסטרחן: עוד שני דברים קטנים שאני רוצה לציין – בסעיף 1|(א) "חבר הכנסת, שאינו שר או סגן שר רשאי להציע".
ארבל אסטרחן: זה גם מה שקורה בפועל וכאן זה כתוב במפורש.
ארבל אסטרחן: דבר נוסף, ב-1(ד), הסמכות של היושב ראש לשנות – הציע בזמנו יושב ראש הוועדה שהוא רשאי לשנות יותר את ההצעה, אבל העירה לי דפנה שאין לנו הפרדה.
ארבל אסטרחן: אלה הדברים שהוכנסו מהישיבה הקודמת כך שסעיפים 1 ו-2 דיברנו עליהם והם כוללים את ההערות.
ארבל אסטרחן: אנחנו עוברים לסעיף 3 שעניינו הצעה דחופה.
ארבל אסטרחן: דיברנו על כללים – מה זה הצעה לסדר היום, איך מגישים, איך מתנהל הדיון ואיך מצביעים.
ארבל אסטרחן: סעיף 3 יאמר כך:"(א) חבר הכנסת רשאי לבקש מנשיאות הכנסת לאשר כי הצעה לסדר היום שהגיש תידון כהצעה דחופה לסדר היום.
ארבל אסטרחן: (להלן – הצעה דחופה).
ארבל אסטרחן: חבר הכנסת לא יגיש יותר מהצעה דחופה אחת בשבוע".
ארבל אסטרחן: כשאומרים שזאת הצעה לסדר היום שתידון כדחופה, ברור שחלים עליה הכללים במובן זה שהיושב ראש צריך לאשר אותה או יכול לא לאשר.
ארבל אסטרחן: "על הצעה דחופה יחולו הוראות פרק זה בשינויים המחויבים ובשינויים אלה:      (1) היא לא תבוא במניין ההצעות.
ארבל אסטרחן: (2) מסגרת הזמן להנמקתה לא תעלה על שלוש דקות".
ארבל אסטרחן: בסעיף 2(א) אמרנו עשר דקות לגבי הצעה רגילה.
ארבל אסטרחן: (ג) הצעה דחופה תידון בכנסת בשבוע שבו הוגשה ובמועד שתקבע נשיאות הכנסת, אלא אם כן החליטה הנשיאות, לבקשת המציע, לדחות את הדיון בשבוע אחד".
ארבל אסטרחן: זה גם קיים היום ואין סמכות לנשיאות מטעמה להגיד: אנחנו מאשרים לשבוע הבא.
ארבל אסטרחן: היא יכולה לא לאשר.
ארבל אסטרחן: אולי זה צריך להיות בהסכמת המציע.
ירדנה מלר-הורוביץ: לפעמים יש דינמיקה בנשיאות כשהנושא מאד חשוב, אי אפשר לא לאשר אותו, אבל המשנה למזכיר הממשלה אומר: דעו לכם, השר לא בארץ, אני יודע שלא יוכל להשיב.
ירדנה מלר-הורוביץ: זה קורה לא מעט.
ירדנה מלר-הורוביץ: מבחינת ההצהרה של הנשיאות אנחנו מאשרים את הנושא ואנחנו מבינים שהשר שיוכל להשיב יהיה רק בשבוע הבא.
ירדנה מלר-הורוביץ: זה כן קורה.
ארבל אסטרחן: אתם שואלים את חבר הכנסת אם הוא מסכים?
ירדנה מלר-הורוביץ: לא, אבל אנחנו אומרים זה לא יהיה נאה לנושא מסוים שהנשיאות כאילו התעלמה ממנו ואנחנו לא מאשרים רק בגלל שאנחנו יודעים שהשר לא יוכל לתת תשובה.
ארבל אסטרחן: אפשר להוריד את בקשת המציע ולשנות בהסכמתו.
יריב לוין: לא. אני הייתי משאיר את זה אלא אם כן החליטה הנשיאות לדחות את הדיון בשבוע אחד.
ארבל אסטרחן: הסמכות היא לדחות רק בשבוע.
אורית נוקד: יש בעיה אם יש יותר ממציע אחד, כי לשון התקנון מתייחס לזה רק אם זה מציע בודד.
יריב לוין: לכן אנחנו מורידים את זה.
ארבל אסטרחן: המילים "לבקשת המציע" ירדו.
רונית חייקין-יעקובי: לא מתחשבים בכלל במציע?
יריב לוין: לא. הנשיאות יכולה להחליט שהיא מאשרת או לא מאשרת.
יריב לוין: באה הנשיאות, אבל אומרת לו: אנחנו מאשרים, אבל בנסיבות האלה זה ידון בשבוע הבא.
יריב לוין: יבוא השבוע ויגיד: אני מושך את בקשתי, משך.
יריב לוין: הוא לא יכול תמיד לכפות עליהם את זה.
תמר כנפו: יש שר מקשר.
יריב לוין: אבל יש להם תמיד את היכולת לא לאשר בכלל.
רונית חייקין-יעקובי: שר החינוך היה בחו"ל, פנו אליו וביקשו שנדחה.
רונית חייקין-יעקובי: זה נדחה לא בשבוע אחד, זה נדחה בשבועיים.
ירדנה מלר-הורוביץ: את מדברת על המיצ"ב.
ירדנה מלר-הורוביץ: המיצ"ב כשלעצמו לא היה נושא דחוף.
ירדנה מלר-הורוביץ: אפשר היה גם להביא את זה יותר מאוחר.
ירדנה מלר-הורוביץ: היה פרסום ולמרות שזה באמת חשוב לנו, אמרנו שאנחנו מאשרים.
ירדנה מלר-הורוביץ: מזכירות הממשלה הודיעה ששר החינוך לא יהיה ואנחנו אמרנו: מאשרים, זה יבוא לדיון שבוע לאחר מכן.
רונית חייקין-יעקובי: המציע היום בכלל לא יכול לבקש לדחות בשבוע?
ארבל אסטרחן: היום הוא יכול.
יריב לוין: לבקש הוא יכול.
יריב לוין: אנחנו נותנים לנשיאות סמכות לדחות.
יריב לוין: אם המציע רוצה לדחות, הוא יבקש ויגיד לנשיאות: אנא עשו שימוש בסמכותכם לפי 3(ג) ותדחו לי את זה בשבוע.
יריב לוין: תמיד הוא יכול לפנות בבקשה לנשיאות שתפעיל את סמכותה לפי 3(ג) ותדחה.
יריב לוין: זה לא חוסם אותו מלבקש, אבל אני חושב שההגיון אומר: בואו ניתן לנשיאות לתת מרחב תמרון מסוים.
יריב לוין: זה נשמע סביר לגמרי.
ירדנה מלר-הורוביץ: אחר כך אתה לא יכול להסביר למה לא אושר כי השר בחו"ל.
ירדנה מלר-הורוביץ: יגידו: הכנסת התעלמה מהנושא הזה?
יריב לוין: זה סביר לחלוטין.
ארבל אסטרחן: אם כך, ירדו המילים "לבקשת המציע".
תמר כנפו: מצד שני, זה גם מצמצם את המכסה השבועית, כך שבמקום שמאשרים חמש הצעות, השבוע ידונו ארבע הצעות.
ארבל אסטרחן: זה בתוך החמש, אבל תכף נדבר על המספר כי אם אנחנו מעגנים אותו בתקנון, כבר לא יוכלו לסטות ממנו.
ארבל אסטרחן: "נשיאות הכנסת תאשר דיון בהצעה דחופה אם" – מה הן העילות?
ארבל אסטרחן: כאן מוצע שינוי לבקשת יושב ראש הוועדה: "נושא ההצעה הוא בעל חשיבות או דחיפות מיוחדות".
יריב לוין: זאת אומרת שהצעה דחופה יכולה להיות גם משהו שהוא חשוב, אבל לא בהכרח ממש דחוף.
יריב לוין: אני חושב שזה מה שקורה בפעול וזה גם יותר נכון.
ארבל אסטרחן: אני רוצה לומר מה קיים היום בתקנון.
ארבל אסטרחן: היום העילות הן שהדיון בהצעה בכנסת "עשוי למנוע מעשה או מחדל שאינם ניתנים לתיקון או אם לדעת היושב ראש והסגנים יש בנושא עניין דחוף לציבור".
ארבל אסטרחן: יש פה שינוי מהעילות האלה.
יריב לוין: אני חושב שהעילות האלה יותר רחבות ויותר נכונות.
ארבל אסטרחן: זאת העילה ואולם "לא יאושר דיון בהצעה דחופה –      	(1) ביותר מחמישה נושאים בשבוע".
ארבל אסטרחן: היום זה קיים, אבל זה עם כוכבית.
יריב לוין: השאלה היא האם אנחנו רוצים לתת לנשיאות מרחב תמרון ואם כן, איך.
יריב לוין: האם אנחנו רוצים לתת לה רק מרחב תמרון רק למעלה.
רונית חייקין-יעקובי: אולי לא פחות מחמישה.
ארבל אסטרחן: להגיד "לא פחות מחמישה" זה פתח ללחצים מאד גדולים על הנושא.
תמר כנפו: בשבוע קצר כמו השבוע, מה תעשי?
תמר כנפו: לא צריך להגביל במספר.
ארבל אסטרחן: אני חושבת שגם הנשיאות שמחה שיש לה איזושהי תקרה שמחייבת אותה.
ירדנה מלר-הורוביץ: צריך להגביל מאד ואם יש שבוע קצר, יודעים שמאשרים נושאים במסגרת אילוצי הזמן שקיבלנו על עצמנו.
רונית חייקין-יעקובי: את עובדת בניגוד לתקנון.
ירדנה מלר-הורוביץ: אתה אומר הצהרתית שאלה הנושאים שמאד חשוב שנשיאות הכנסת התייחסה אליהם.
ירדנה מלר-הורוביץ: יש לה את יכולת המשחק אם לא מאשרים נושא עם מספר קטן של מציעים הוא לא יכול לגזול הרבה זמן.
ירדנה מלר-הורוביץ: יש נושאים שממילא אתה לא יכול להתעלם מהם כי רוב חברי הבית הציעו אותם.
רונית חייקין-יעקובי: אולי אפשר לרשום לא יותר מחמישה ולא יותר משישה.
יריב לוין: אבל זה לא המצב כי יש מצבים של פחות מחמישה.
יריב לוין: הייתי אומר שלא יותר מחמישה נושאים משבוע, אלא אם בנסיבות מיוחדות החליטה הנשיאות אחרת.
יריב לוין: כלומר, נותן לה מרחב תמרון, אבל מרחב תמרון לחריג.
דן מרזוק: גם לאפשר לה אולי עוד הצעה אחת או שתיים, לא יותר.
ירדנה מלר-הורוביץ: כשהיו הצעות עם שני מציעים וזה אורך מעט מאד זמן, אומרים: נאשר עוד נושא אם זה כל כך מעט זמן וזה באותו תחום פעילות של השר.
ירדנה מלר-הורוביץ: אנחנו יודעים שהשר ממילא מגיע לכנסת ומצמידים לו גם את הנושא הזה.
סער פינטו: בשבוע שעבר היו שישה נושאים.
יריב לוין: אני מציע שיהיה כתוב: ביותר מחמישה נושאים בשבוע, אלא אם ראתה הנשיאות בנסיבות מיוחדות לאשר מספר שונה.
ארבל אסטרחן: הכל נסיבות מיוחדות.
יריב לוין: שיהיה מרחב תמרון, אבל הכלל הוא חמישה.
ארבל אסטרחן: אתם לא רוצים להגביל אותה מלמעלה?
יריב לוין: אם יהיו נסיבות מיוחדות ומישהו יחליט שהוגשו שמונה הצעות, כולן על ידי חבר כנסת אחד, שיהיה.
ארבל אסטרחן: "ביותר מחמישה, אלא אם כן ראתה נסיבות מיוחדות לאשר יותר.
ארבל אסטרחן: אם מובאות בפני הכנסת באותו שבוע הצעה רגילה לסדר היום או שאילתא דחופה באותו נושא".
ירדנה מלר-הורוביץ: או דיון מהיר.
ארבל אסטרחן: זה ב-(3).
ארבל אסטרחן: "אם אושר באותה ישיבה של נשיאות הכנסת דיון מהיר בוועדה באותו נושא".
ארבל אסטרחן: המונח "דיון מהיר" לא מופיע לנו בתקנון וזה הפרק הבא, אבל נראה לי שאולי נשתמש בזה.
ירדנה מלר-הורוביץ: מתוך הרצון שתהיה פעילות כנסת ושחברי כנסת, נותנים להם להיות פעילים, זה טוב לכולם, אבל יוצאים מצבים מביכים ואתם בטח רואים את זה במליאה.
ירדנה מלר-הורוביץ: אני מניחה מסקנות על אותו נושא שנדון בוועדה גם במסגרת דיון מהיר וגם במסגרת הצעה דחופה או הצעה רגילה, וזה כל כך מביך כי הם לוקחים את המסקנות ופשוט משכפלים על שני סוגי ניירות.
ירדנה מלר-הורוביץ: הראיתי את זה השבוע ליושב ראש.
ירדנה מלר-הורוביץ: היו לי שני מקרים, בוועדת הפנים ובוועדת החינוך.
ירדנה מלר-הורוביץ: זה לא נעים, זה מביך.
ירדנה מלר-הורוביץ: היושב ראש התייחס לזה השבוע בישיבת הנשיאות, אם שמת לב ואמר שצריכים לשים לב לזה.
רונית חייקין-יעקובי: פעם, כשהיו מגישים הצעת אי-אמון על בנייה בלתי חוקית, למשל, לא היה קורה שמאשרים הצעה דחופה לסדר היום כי זה נושא של אי-אמון.
רונית חייקין-יעקובי: היום אין דבר כזה.
רונית חייקין-יעקובי: הנושא מופיע גם באי-אמון וגם כהצעה מאושרת כהצעה דחופה לסדר-היום.
יריב לוין: זה דבר שחשוב להביא אותו בפני הנשיאות.
יריב לוין: אני לא יודע, כי אז יתחיל ויכוח האם זה אותו נושא או לא אותו נושא.
רונית חייקין-יעקובי: פעם כך היינו נוהגים.
רונית חייקין-יעקובי: מה קורה היום?
רונית חייקין-יעקובי: אם אני רואה משהו מדיני, אני לא מגישה על זה הצעה דחופה לסדר היום, אבל פתאום אני רואה שזה אושר.
רונית חייקין-יעקובי: זה קורה פעמים רבות מאד.
יריב לוין: הייתם מוסיפים פה גם את המילים "הצעת אי אמון"?
ארבל אסטרחן: השאלה אם אפשר להגדיר שזה באותו נושא?
רונית חייקין-יעקובי: זאת לא בעיה.
תמר כנפו: אתמול היה אי אמון בנושא שיכון ויש הצעה לסדר בנושא שיכון, זה ממש דומה.
יריב לוין: אפשר להוסיף את זה, יש בזה הגיון.
ארבל אסטרחן: זה ייכנס בסעיף (2) – "המובאות בפני הכנסת באותו שבוע.
ארבל אסטרחן: או הצעה רגילה, או שאילתא דחופה או אי אמון" והנשיאות היא זאת שתקבע שהן באותו נושא.
יריב לוין: הקביעה שזה באותו נושא היא של הנשיאות.
רונית חייקין-יעקובי: הנושאים יהיו פחות או יותר אותו דבר, שהרי כולנו קוראים עיתונים ויודעים.
ירדנה מלר-הורוביץ: פעם היתה כזאת תחרות גם על רשות הדיבור באי אמון, שהיו בכוונה מגישים הצעה, היו יודעים שהיא לא תאושר כי יש דיון באי אמון ואחר כך היו באים להנהלת הסיעה ואומרים: הגשתי הצעה דחופה, אני חייב להיות הדובר של הסיעה.
ירדנה מלר-הורוביץ: זה היה הולך הפוך.
רונית חייקין-יעקובי: היו מגישים את זה ביום רביעי כדי להיות ראשונים.
יריב לוין: אצלנו הזכות לדבר באי אמון היא "מוכרים בלבד".
ארבל אסטרחן: "(ה) – בקשה לאישור הצעה דחופה שהוגשה לנשיאות עד 10:30 ביום ב'" – שם כתוב 11:00, אבל דיברתי על זה עם ירדנה מבחינת השעות, "תידון על ידי נשיאות הכנסת באותו יום.
ארבל אסטרחן: בקשה, כאמור, שהוגשה לאחר אותו מועד תידון על ידי נשיאות הכנסת באותו שבוע אם החליט על כך יושב ראש הכנסת"
ארבל אסטרחן: היום יש כל מיני הוראות, למשל אם מגישים ביום שני עד שעה מסוימת זה ידון באותו יום, אם ביום שלישי עד שעה מסוימת וכו'.
ארבל אסטרחן: לפי התיקון תהיה סמכות ליושב ראש לאפשר לנשיאות לדון בהצעה הזאת גם אחרי ישיבת הנשיאות אם קרה משהו אחריה.
תמר כנפו: כלומר, את מבטלת את מה שהיה פעם ביום רביעי בוועדת הכנסת.
ירדנה מלר-הורוביץ: עושים משאל טלפוני.
ירדנה מלר-הורוביץ: זה קרה לנו לא מזמן.
ארבל אסטרחן: עדיף לא לדבר כאן על משאל טלפוני.
רונית חייקין-יעקובי: ירדנה, מאריכים פה בחצי שעה, שמת לב?
ארבל אסטרחן: היום כתוב עד יום ב' ב-10:30.
תמר כנפו: אבל הורידו ל-10:00.
ארבל אסטרחן: זאת ההזדמנות לקבוע 10:00.
יריב לוין: אם עומדים ב-10:30, למה לנו להכביד?
ארבל אסטרחן: "סעיף (ו) – לא אישרה נשיאות הכנסת הצעה דחופה" – זה גם משהו שקיים היום בתקנון – "ובשבוע שלאחר מכן אושרה הצעה דחופה, זהה או דומה בעיקרה, תידון גם ההצעה הקודמת כהצעה דחופה והיא תידון כראשונה באותו נושא".
סער פינטו: ואם אלה שני חברי כנסת מאותה סיעה?
סער פינטו: אני הגשתי, השבוע לא אישרו ובשבוע הבא יוחנן פלסנר הגיש ואישרו לו.
ארבל אסטרחן: לפי מה שכתוב כאן כרגע, אלא אם נסייג את זה, שניהם ידברו.
סער פינטו: זה המצב היום?
ארבל אסטרחן: כל אחד מהם יגיש יחיד מסיעתו.
ארבל אסטרחן: אחד בשבוע מסוים היה יחיד מסיעתו וזה נדחה.
ארבל אסטרחן: בשבוע שאחרי זה, אחר מסיעתו הגיש.
יריב לוין: למה צריך את זה בכלל?
ארבל אסטרחן: זאת החלטת ועדת הכנסת מינואר 1975.
יריב לוין: מי צריך את זה?
יריב לוין: לטעמי זה מיותר.
יריב לוין: אם זה חשוב לו, שיגיש עוד פעם.
ירדנה מלר-הורוביץ: ואם יבוא זה משבוע שעבר ויגיד: איך דפקתם אותי?
ירדנה מלר-הורוביץ: לא אישרתם לי את זה בשבוע שעבר, ידעתי שזה נושא בוער והנה עכשיו אישרתם לחברי לסיעה.
ירדנה מלר-הורוביץ: השארתם אותי מיותם?
ירדנה מלר-הורוביץ: מפה זה נולד.
ארבל אסטרחן: לא כתוב כאן בכלל שיהיה אחד מסיעה.
תמר כנפו: הנושא של הצעה דחופה הוא אישי ובהצעה הרגילה כתבת: או שהוא מנמק או שאחד מסיעתו.
תמר כנפו: מפה מובן שזה לא אישי של כל אחד וזה לא היה קיים.
תמר כנפו: השאלה היא האם רק הוא מנמק ואם הוא לא נמצא, ההצעה בטלה?
ארבל אסטרחן: היום אין הוראה כזאת.
תמר כנפו: זה הנוהג.
יריב לוין: אני חושב שגם צריך לכתוב את זה.
ארבל אסטרחן: בשינויים יהיה כתוב שרק הוא ינמק.
רונית חייקין-יעקובי: אלא אם יש נסיבות מיוחדות.
ארבל אסטרחן: אם כך, באישור יושב ראש הכנסת.
ירדנה מלר-הורוביץ: זה מה שקורה בפועל.
יריב לוין: הנושא של אחד מסיעה – צריך למצוא איפה הוא צריך להשתלב ולהכניס אותו.
ארבל אסטרחן: לדעתי הוא לא כתוב היום.
יריב לוין: צריך להכניס אותו.
ארבל אסטרחן: עברתי על כל ההוראות שקיימות וראיתי שכולן נכנסו כאן.
ארבל אסטרחן: בעצם אתם רוצים שאם יגישו כמה באותו נושא, רק אחד מכל סיעה יאושר.
תמר כנפו: זה מה שקיים.
רונית חייקין-יעקובי: זה לא קיים.
רונית חייקין-יעקובי: הם לא מגישים כי אנחנו אומרים להם שאחד מחברי הכנסת כבר מדבר על זה ולכן אי אפשר להגיש.
ארבל אסטרחן: בסיעה גדולה את לא תמיד יודעת.
רונית חייקין-יעקובי: בוודאי שאנחנו יודעים.
ירדנה מלר-הורוביץ: מה שקורה הוא שהראשון קודם.
יריב לוין: מבחינת הנשיאות, אם מישהו החליט לדלג על סיעתו ובכל זאת הוא הגיש, זה הראשון שהגיש כי זאת זכות של חבר הכנסת ולא מכסה סיעתית.
יריב לוין: הסיעה צריכה לעשות סדר בנושא הזה ולדאוג שאנשים יורידו או לא יגישו וכו'.
ארבל אסטרחן: אם כמה מאותה סיעה הגישו, יראו רק את הראשון.
יריב לוין: נכון, אמת.
יריב לוין: אני מציע שנוריד את סעיף (ו).
רונית חייקין-יעקובי: הורדתם את הנושא שנדון בשבוע הקודם?
יריב לוין: לא הורדנו, אבל אני חושב שכדאי להוריד.
יריב לוין: הוא נראה לי מיותר.
יריב לוין: הנשיאות תתחיל לעשות עכשיו חשבונאות היסטורית מה היה ואם אישרו כעבור שבועיים ולא כעבור שבוע.
ירדנה מלר-הורוביץ: זה קרה לנו לפני שבועיים-שלושה.
יריב לוין: מה שאתם רוצים, זה לא מהותי.
יריב לוין: אתם רוצים להשאיר את ההסדר הקיים?
יריב לוין: אפשר להשאיר את ההסדר הקיים.
רונית חייקין-יעקובי: אני חושבת שכדאי להשאיר את ההסדר הקיים ובכל מקרה אחד מסיעה.
יריב לוין: לא. אם את משאירה את ההסדר הקיים זה לא יהיה אחד מסיעה אלא שניים כי אז את מאלצת את חברי הכנסת, כשהם מגישים הצעה, לבדוק כל הזמן אם היא הוגשה בשבוע הקודם והאם הנשיאות תראה אותה כאותו נושא או לא כאותו נושא.
רונית חייקין-יעקובי: השתכנעתי להוריד.
יריב לוין: צריך או להוריד את זה או להשאיר את זה ככה.
יריב לוין: אם כך, סעיף (ו) ירד.
ארבל אסטרחן: הגענו לסעיף הערעורים.
ארבל אסטרחן: זה סעיף שתוקן בכנסת השש-עשרה תיקון די משמעותי.
ארבל אסטרחן: "לא אישרה נשיאות הכנסת הצעה דחופה, רשאי חבר הכנסת לערער בו ביום בפני ועדת הכנסת והיא תדון בכך בישיבתה הקרובה.
ארבל אסטרחן: קיבלה ועדת הכנסת ערעורו של חבר הכנסת, יראו את ההצעה כאילו אושרה כדחופה על ידי הנשיאות".
רונית חייקין-יעקובי: את יכולה גם להוסיף שהיא תובא בסוף סדר היום של הכנסת.
ארבל אסטרחן: היכולת שלו לערער היא תמיד רק ביום שני, ביום של הנשיאות.
ארבל אסטרחן: "נעדר חבר הכנסת מישיבתה של ועדת הכנסת בעת שדנה בערעורו, יראוהו כמי שלא הגיש ערעור.
ארבל אסטרחן: אולם, אם קבעה ועדת הכנסת כי נבצר ממנו להשתתף בישיבה מסיבה רפואית או מסיבה מוצדקת אחרת, רשאי חבר כנסת אחר, שהמערער הסמיכו לכך בכתב, לייצגו בוועדה".
ארבל אסטרחן: זה סעיף שנקבע כי היו הרבה ערעורים שאנשים לא הגיעו אליהם.
ארבל אסטרחן: "חבר הכנסת  המערער או מי שמייצגו לא ישתתף בהצבעה".
דן מרזוק: אולי להוריד את המילים "מסיבה רפואית" כי מסיבה רפואית נכנס בתוך המילים "מסיבה מוצדקת".
ארבל אסטרחן: זה נכון, אבל רצו להראות לאיזה כיוון הולכת הסיבה המוצדקת.
ארבל אסטרחן: שזה משהו  ממש מוצדק, שזה משהו ממש אמיתי.
ארבל אסטרחן: "(4) הגישו כמה חברי כנסת ערעורים לגבי הצעות לסדר היום בנושא דומה, תקיים ועדת הכנסת הצבעה אחת בלבד לגבי כל נושא והחלטתה תחול על כל ההצעות שהוגש לגביהן ערעור".
ארבל אסטרחן: ברור מכאן שמי שלא הגיש ערעור, לא מצביעים עליו ותהיה הצבעה אחת על כל הערעורים באותו נושא.
אורית נוקד: לפני שגמרנו עם הנשיאות ויודעים על מה אפשר לערער או לא, יש פרסום של החלטות הנשיאות.
אורית נוקד: בימי שני זה מגיע די מאוחר.
אורית נוקד: יש התייחסות בתקנון לזה?
אורית נוקד: אפשר להכניס לתקנון גבול מסוים שעד אליו צריך להתכוונן ולפרסם?
יריב לוין: כן, זה הגיוני.
ירדנה מלר-הורוביץ: אפשר.
ירדנה מלר-הורוביץ: הפרסום הוא מיידי.
ירדנה מלר-הורוביץ: אתה מתכוון להודעה לעיתונות?
יריב לוין: לא. הוא מתכוון להודעה שמקבל חבר הכנסת שאומרת לו: אלה ההצעות שאושרו ואלה לא אושרו.
תמר כנפו: פעם היו מפרסמים רק את מה שאישרו וההודעה לעיתונות פחות חשובה לנו.
תמר כנפו: את מה שאישרו היינו יודעים לפני ישיבות הסיעה.
אורית נוקד: כבר הרבה זמן אנחנו לא יודעים.
תמר כנפו: לפחות רק את ההצעות שאושרו.
ירדנה מלר-הורוביץ: את החלטות הנשיאות.
ירדנה מלר-הורוביץ: נקודה.
ארבל אסטרחן: לא צריך לקרוא לזה הודעה לעיתונות.
ארבל אסטרחן: החלטות הנשיאות.
ארבל אסטרחן: גם את סדר היום רוצים לדעת.
ירדנה מלר-הורוביץ: את סדר היום אנחנו מפרסמים קודם.
אורית נוקד: מה נראה לך שעה סבירה להכניס לתקנון?
ירדנה מלר-הורוביץ: אי אפשר לדעת מתי מסתיימת ישיבת הנשיאות.
יריב לוין: נגיד: שלוש שעות אחרי סיום ישיבת הנשיאות.
ירדנה מלר-הורוביץ: שלוש שעות זה הרבה.
תמר כנפו: אנחנו מתקשרים כדי לדעת מה אושר, אבל אם ברגע שסיימתם תכניסו לפורטל את מה שאושר, זה יפתור את הבעיה.
יריב לוין: נכתוב שעד שעתיים אחרי סיום הישיבה.
ארבל אסטרחן: אפשר לכתוב שבסמוך לאחר סיום הישיבה.
יריב לוין: צודק אורי שאי אפשר לערער אם אתה לא יודע מה הוחלט.
רונית חייקין-יעקובי: זה לא רק האפשרות לערער.
רונית חייקין-יעקובי: אתה יכול לערער עד שמסתיימת המליאה בתשע בלילה ביום שני, אבל אנחנו צריכים להיות מוכנים לישיבות סיעה.
רונית חייקין-יעקובי: זה הדבר העיקרי.
יריב לוין: אם כך, אני מציע שנכתוב שזה יתפרסם עד השעה 15:00.
רונית חייקין-יעקובי: ישיבות הסיעה הן בשעה 14:00-14:30.
ירדנה מלר-הורוביץ: לרוב הסיעות היו נציגים, הרי לשם מה יש סגני נשיאות הכנסת?
ירדנה מלר-הורוביץ: אותו סגן הולך אחר כך לישיבת הסיעה שלו ומדווח מה היה בישיבת הנשיאות.
ירדנה מלר-הורוביץ: במקביל היתה נשלחת ההודעה.
ירדנה מלר-הורוביץ: אני מוכנה לנסות לראות מה אני משנה, אבל אני יודעת שאנחנו בסד מסוים להכין את ישיבת המליאה שזה מאוד חשוב, ואנחנו בסד של פרסום מה שהיה בנשיאות.
יריב לוין: אפשר לקבוע שזה ייעשה עד השעה 15:00?
ירדנה מלר-הורוביץ: אפשר עד פתיחת ישיבת המליאה.
יריב לוין: הם רוצים את זה תוך כדי ישיבות הסיעה.
רונית חייקין-יעקובי: אנחנו רוצים את זה לפני ישיבת הסיעה.
אורית נוקד: אם זה יהיה עד השעה 15:00, זה נראה לי טוב.
רונית חייקין-יעקובי: אי אפשר תוך כדי ישיבת סיעה.
יריב לוין: אז תהיה איזושהי התארגנות כי אם רוצים לוודא תוך כדי הישיבה מה אושר ומה לא, את יודעת שבשעה 15:00 תוכלי לראות את זה.
יריב לוין: בואו נקבע תקרה סבירה, שהיא מסוגלת לעמוד בה.
יריב לוין: נקבע לה עד השעה 15:00, עוד בזמן ישיבת הסיעה.
יריב לוין: את יודעת שבשעה הזאת את יכולה לראות את העניין בצורה מסודרת.
אורית נוקד: היא לא תעמוד ב-14:00-14:30.
סער פינטו: מנהלי הסיעות הקטנות לא יכולים להיכנס לנשיאות ולראות.
יריב לוין: זה לא אצלנו.
רונית חייקין-יעקובי: זה כמו שלא היה מעולם שמנהלי סיעות שחברים בקואליציה לא נכנסים.
ירדנה מלר-הורוביץ: גם סער וגם בליכוד עולים לישיבות ויש להם את הדברים ואתם מזינים אחד את השני.
ירדנה מלר-הורוביץ: הייתי רוצה לעשות את זה מסודר.
ירדנה מלר-הורוביץ: אני רוצה לא להגיד משהו שאני יודעת שלא אוכל לעמוד בו.
ירדנה מלר-הורוביץ: אני יודעת במה אנחנו מתעסקים ביום שני בצהריים.
יריב לוין: אנחנו קובעים שעד השעה 15:00 יהיה פרסום של העניין הזה.
ארבל אסטרחן: רק על ההחלטה לגבי דחופות.
יריב לוין: לא הכל, לגבי הדחופות.
יריב לוין: מה שרלוונטי לערעורים.
רונית חייקין-יעקובי: זה טוב לכם?
ירדנה מלר-הורוביץ: אני אבדוק.
ירדנה מלר-הורוביץ: אם לא יהיה טוב, לא נעמוד בהוראות התקנון.
ירדנה מלר-הורוביץ: צריך לעשות נסיון כי אני לא יכולה לקבוע משהו בלי ניסיון.
ירדנה מלר-הורוביץ: אני חושבת שעד 16:00.
ארבל אסטרחן: אפשר לקבוע שעד שעתיים אחרי סיום ישיבת הנשיאות.
יריב לוין: לא, כי אף אחד לא יודע מתי מסתיימת הישיבה של הנשיאות והם נשארים באותו חוסר ודאות שהם נמצאים בו גם היום.
רונית חייקין-יעקובי: אנחנו לא נשארים כי אנחנו מתקשרים ושואלים.
רונית חייקין-יעקובי: אנחנו צריכים להיות מוכנים לישיבת סיעה.
רונית חייקין-יעקובי: אם יבואו וישאלו אותי, מה אני אגיד, שאני לא יודעת?
רונית חייקין-יעקובי: אני מתקשרת וזה מה שאני עושה.
רונית חייקין-יעקובי: אתה רוצה שאני אצא באמצע ישיבת סיעה?
רונית חייקין-יעקובי: אני לא אצא.
יריב לוין: בא אורי ואומר: אני רוצה לדעת שתהיה הודעה רשמית מסודרת, שאני יכול לקבל אותה לפחות במהלך ישיבת הסיעה.
רונית חייקין-יעקובי: זה לא נכון.
רונית חייקין-יעקובי: אנחנו מנהלים ישיבת סיעה ואתה לא יוצא ונכנס.
יריב לוין: את לא צריכה לצאת ולהיכנס, אבל את צריכה לעמוד במצב שבו את יודעת שאם עלתה שאלה במהלך ישיבת הסיעה.
יריב לוין: את אומרת שנוח לך להתקשר והוא אומר שהוא רוצה לדעת שבשעה 15:00 הוא יכול לראות במחשב את כל תמונת ההצעות שאושרו.
רונית חייקין-יעקובי: נראה לך שאני אבוא לישיבת סיעה כשאני לא מוכנה?
רונית חייקין-יעקובי: אתם קובעים דברים...
יריב לוין: כל אחד ושיטת העבודה שלו.
יריב לוין: אורי אומר לי כך: אני רוצה לדעת שבמהלך ישיבת הסיעה אני יכול לפרוס בשעה 15:05 בפני כולם את תמונת כל ההצעות שאושרו.
ירדנה מלר-הורוביץ: אורי, בוא נדבר גלויות.
ירדנה מלר-הורוביץ: הרי בנשיאות יש נציגות לשש סיעות.
ירדנה מלר-הורוביץ: יש לך סיעה ואין לך שום בעיה, ואתה עושה את זה, לצלצל אלינו ואומרים לך: הצעה זו וזו אושרה.
ירדנה מלר-הורוביץ: בשביל זה להכניס אותנו לסד שיהיה קשה מאוד?
ירדנה מלר-הורוביץ: אני יודעת במה אנחנו מתעסקים ואתה גם יודע כי אתה אורח קבוע אצלנו ואתה תמיד נענה.
ירדנה מלר-הורוביץ: לכן אני אומרת שחבל לי שיהיה כתוב 15:00 ואחר כך יאמרו שהנשיאות לא עומדת במה שהיא החליטה.
ירדנה מלר-הורוביץ: אני לוקחת על עצמי לעשות מה שיותר מהר, לפחות את הדחופות.
יריב לוין: אתם רוצים לקבוע שהמזכירות תמסור למנהלי הסיעות את ההחלטות מייד או שזה נראה לכם מיותר?
רונית חייקין-יעקובי: לי זה נראה מיותר.
רונית חייקין-יעקובי: זה חלק מהתפקיד של מנהלי הסיעות.
יריב לוין: העניין מוצה.
ארבל אסטרחן: אם כך, גם לא כותבים "בסמוך לאחר".
ירדנה מלר-הורוביץ: אני לוקחת על עצמי לפרסם את הדחופות בלי קשר לשאר החלטות הנשיאות.
יריב לוין: גמרנו את הערעורים ואנחנו עוברים לסעיף 4.
ארבל אסטרחן: "4.
ארבל אסטרחן: (א) הצעה לסדר היום מאת רוב חברי הכנסת", מה שהיום מעוגן בסעיף 86.
ארבל אסטרחן: "הגישו חברי כנסת מסיעות שונות הצעות לסדר היום בנושא דומה", גם רגילות וגם דחופות, "ומספר חברי אותן סיעות מהווה רוב בכנסת, רשאית נשיאות הכנסת, לאחר שהתייעצה עם יושבי הראש של אותן סיעות, לראות את הנושא כאילו החליטה הכנסת לכלול אותו בסדר יומה בעקבות הצעה לסדר היום, והצעות כאמור לא יבואו במניין ההצעות".
ארבל אסטרחן: היום כתוב שהנשיאות נהגה לא להחליט במקרה זה אלא לאחר ששאלה את פי הסיעות שחברי הכנסת המציעים נמנו עליהן.
יריב לוין: השימוש בזה הוא אחד לדור.
יריב לוין: בואו נוריד את המילים "לאחר שהתייעצה עם יושבי הראש" ונשאיר את זה ככה.
ארבל אסטרחן: לכן הדגשתי את זה.
תמר כנפו: אבל את הסיפא אני לא מבינה.
ארבל אסטרחן: אם חבר הכנסת הגיש הצעה לסדר, הנשיאות החליטה לשים את זה על סדר היום, זה לא ייכלל לו במכסה.
יריב לוין: זאת לא הצעה דחופה.
רונית חייקין-יעקובי: זאת כן הצעה דחופה.
ארבל אסטרחן: לא, הנשיאות יכולה להכניס את זה גם על רגילות.
יריב לוין: זה עניין אזוטרי.
רונית חייקין-יעקובי: בדרך כלל השתמשו בזה רק לדחופות.
ארבל אסטרחן: יושב ראש הכנסת מקבל רגילות של חברי כנסת מהרבה סיעות והוא יכול להגיד שהנושא הוא כבר על סדר היום.
יריב לוין: חבל על הזמן, זה לא משמעותי ממילא.
ארבל אסטרחן: אם זה דחופות, בוודאי שזה לא במכסה.
ארבל אסטרחן: אגב, כך זה גם היום.
אורית נוקד: זה כן יכול להיות משמעותי.
אורית נוקד: אם יש לי מכסה אחת לסיעה שלי והגשתי הצעה רגילה לסדר היום, וזאת ההצעה שלי לשבוע זה, והחלטתם שזה משהו אחר, כביכול אמור להיוולד לי פתאום משהו אחר להגיש.
אורית נוקד: זה לא כזה פשוט.
יריב לוין: הרעיון הוא שמתארגנת מראש קבוצה של סיעות.
יריב לוין: מה שעומד מאחורי הסעיף הזה הוא שיש התארגנות מראש של קבוצת סיעות משמעותית, שמהווה את רוב חברי הכנסת ואז עושים את זה מראש כדי לייצר לעצמם עוד נושא מעבר למכסה.
יריב לוין: זאת המשמעות, אחרת אין לסעיף משמעות.
יריב לוין: אפשר לחשוב שעל זה כולם יתחילו לנהל התדיינויות כל שבוע.
סער פינטו: למחוק את ההתייעצות.
יריב לוין: ההתייעצות נמחקה.
ארבל אסטרחן: מה הנפקות של זה?
ארבל אסטרחן: "נושא שנשיאות הכנסת החליטה לגביו, כאמור בסעיף קטן (א), ייכלל בסדר היום של הכנסת בתוך חודש".
יריב לוין: זאת בדיחה.
יריב לוין: לפי דעתי אפשר לבטל את כל הסעיף הזה, מי צריך את זה?
יריב לוין: רוצים, תגיש קבוצה גדולה הצעות דחופות לסדר.
רונית חייקין-יעקובי: אלה הצעות סיכום.
רונית חייקין-יעקובי: הרי דבר שנכלל בסדר היום הופך להיות דיון אישי.
רונית חייקין-יעקובי: בדיון אישי יש הצעות סיכום.
יריב לוין: רוצים את זה?
יריב לוין: זה יישאר.
יריב לוין: זה בזבוז זמן אחד גדול.
רונית חייקין-יעקובי: זה דיון עם הצעות סיכום.
סער פינטו: זה רק פוגע בנו כי ברגע שעשו את זה ויש נושא חם על הפרק, זאת דרך שבה גרמת לזה שהנושא יידחה בחודש.
סער פינטו: אם זה מאושר כהצעה דחופה וזה יאושר כהצעה דחופה אם יגישו אותה הרבה וזה יעלה ביום רביעי באותו שבוע ויש רוב בסיעות, זה יעבור בהצבעה שזה יבוא לדיון במליאה.
סער פינטו: כך הרווחת את שני הדברים, גם את הדיון באותו שבוע וגם את הדיון במליאה.
אורית נוקד: רגע, אבל מתי מגיע הדיון במליאה עם הצעות הסיכום?
אורית נוקד: אחרי חצי שנה.
סער פינטו: טפל בזה במקומו.
ירדנה מלר-הורוביץ: לקחתם את זה למחוז אחר.
יריב לוין: זה עניין כל כך שולי.
ירדנה מלר-הורוביץ: המשמעות של הסעיף הזה היתה להדגיש את החשיבות של נושא, זאת אומרת שרוב חברי הכנסת הגישו לגבי הצעות דחופות, הם רצו שבאותו שבוע ידונו בזה.
ירדנה מלר-הורוביץ: בא הסעיף הזה ואומר: אם זה כל כך חשוב ורוב חברי הכנסת רוצים בו, בואו נדלג על שלב הדחופות וכבר נקיים את הדיון, את השלב שלאחר מכן, כשקוראים להביא לדיון.