GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ארבל אסטרחן: אנחנו נשאלנו יותר מפעם אחת האם סיעה יכולה לומר לחבר הכנסת: את ההצעה הזאת אתה לא מעלה?
ארבל אסטרחן: צריך להגיד את זה.
ארבל אסטרחן: חייבים להגיד את זה.
יריב לוין: אבל זה כתוב.
ארבל אסטרחן: לא, זה לא כתוב.
ארבל אסטרחן: כתוב שיש לו זכות להעלות באותו מושב.
ארבל אסטרחן: הוא אומר: יש לי זכות וזאת ההצעה.
ארבל אסטרחן: אני רוצה רק הצעה אחת במושב, את זאת.
תמר כנפו: והסיעה לא רוצה.
ירדנה מלר-הורוביץ: זה ההבדל בין דחופה לרגילה כי בדחופה אומרים לו: אתה תנסה את מזלך בכל נושא שאתה רוצה.
ירדנה מלר-הורוביץ: הוא אומר: סליחה, אבל זה ה'אני מאמין' שלי.
ירדנה מלר-הורוביץ: אומרת הסיעה: ה'אני מאמין' שלך הוא במסגרת הסיעתית, זה ה'אני מאמין' של הסיעה ואתה יכול להחליט מה אתה אומר בשמנו ומה לא.
אורית נוקד: זה פתרון טוב יחסית להצעות לסדר רגילות, זה לא פתרון מול הצעות חוק.
אורית נוקד: אם הוא רוצה להעלות הצעת חוק ואנחנו הולכים לחומרה, כלומר אין לו מכסה שלא במסגרת מה שהסיעה מסכימה, הוא לעולם לא יוכל להציע הצעת חוק.
רונית חייקין-יעקובי: איך קורה שהקואליציה הולכת למזכירות ומושכת את ההצעות של חברי הכנסת וחברי הכנסת לא מסכימים?
ירדנה מלר-הורוביץ: כי זה המושג משמעת סיעתית או משמעת קואליציונית.
ירדנה מלר-הורוביץ: חברי הכנסת לא נבחרו עצמאית.
ירדנה מלר-הורוביץ: הם נבחרו לרשימה ולרשימה יש אחריות.
יריב לוין: אני רוצה להיות מעשי ולא לעסוק בתיאוריות.
יריב לוין: הוויכוח הזה, אני מבין אותו.
יריב לוין: הוא ויכוח אמיתי.
יריב לוין: הבעיה קיימת אבל הכרעה בה לא תהיה.
יריב לוין: מאחר שקבענו כלל שאנחנו הולכים רק בהסכמה כללית, לא נגיע כאן לשום הסכמה כללית בשום מצב.
יריב לוין: ולכן, אנחנו נשאיר את זה כרגע פה.
יריב לוין: אני מוכן לנסות לבדוק עם כל ראשי הסיעות אם יש איזו נוסחה שהם מסכימים לחיות אתה.
יריב לוין: אני לא בטוח שתהיה כזאת.
יריב לוין: אני גם לא בטוח שאם ראשי הסיעות מסכימים וחברי הכנסת הבודדים לא מסכימים, יהיה נכון ללכת ולעשות את השינוי הזה במסגרת המהלך שאנחנו עושים כרגע.
ארבל אסטרחן: אבל זה סעיף לא ברור.
יריב לוין: אין מה לעשות, זה המצב.
יריב לוין: ארבל, לא ניתן.
אורית נוקד: אם מישהו ידליף מפה לחבר הכנסת הסורר את מה שאמרנו כאן, תהיה מלחמה גדולה.
יריב לוין: אני לא יודע איזו מלחמה תהיה.
יריב לוין: רבותי, אני חוזר ואומר לכם שאנחנו מנהלים עכשיו מהלך של דיון בתיקון התקנון ובמהלך הזה, שתי אבני היסוד שלו היו שהוא נעשה בהסכמה כללית ומה שלא מוסכם כללית עד אחרון האנשים נשאר כשהיה.
יריב לוין: מאחר שבנושא הזה לא ניתן להגיע להסכמה כללית הוא פשוט נשאר כשהיה כי אין דרך אחרת.
יריב לוין: רוצים לתקן את הסעיף הזה?
יריב לוין: אני מוכן לקיים דיון במסלול נפרד לגמרי בסעיף הזה, נשמע את כולם, נתדיין עם כולם.
יריב לוין: תרצו לקבל החלטות ברוב ומיעוט?
יריב לוין: אני לא שם עכשיו.
יריב לוין: אני נמצא עכשיו במקום שבו אנחנו מתקנים את מה שאפשר.
יריב לוין: מראש אמרנו שיש דברים שצריך לתקן ולא נוכל.
יריב לוין: רבותי, אם נשים פה תיקון, נפל כל הפרק.
יריב לוין: אי אפשר לתקן כלום ואני לא רוצה את זה.
רונית חייקין-יעקובי: זה לא מה שאנחנו אומרים.
רונית חייקין-יעקובי: אנחנו אומרים שהסעיף לא ברור.
יריב לוין: עם הסעיף הלא ברור הזה אנחנו חיים עד היום.
יריב לוין: אני בעד לתקן אותו, אבל אני לא יכול לגייס הסכמה כללית לתקן אותו.
יריב לוין: מה אתם מציעים לעשות?
רונית חייקין-יעקובי: אתה מעמיד את הייעוץ המשפטי של הכנסת בבעיה.
יריב לוין: מה אתם רוצים לעשות?
יריב לוין: שאני אשבור עכשיו את כל המתווה שלאורו אנחנו הולכים ואעבור לקבל החלטות ברוב ובמיעוט או לקבל החלטה לבד כי אני נמצא פה לבד?
יריב לוין: אולי חבר הכנסת אורון יצטרף לשולחן ואז נתחיל להתווכח בינינו עכשיו?
יריב לוין: אנחנו קבענו מתווה, למתווה הזה יש גם חסרונות.
יריב לוין: החסרונות הם שלא נגיע למאה אחוז התוצאה שאנחנו רוצים.
יריב לוין: יהיו מצבים שבהם נחיה עם דברים שכולנו מסכימים שהם לא טובים כי אי אפשר להגיע להסכמה אחרת.
יריב לוין: אני לא הייעוץ המשפטי.
יריב לוין: אם תובא הצעה של הייעוץ המשפטי שייתן איזה כיוון וכולם יסכימו, למחרת היום אני אקבע דיון בנושא.
אורית נוקד: "כולם" זה יכול להיות או 120 חברי כנסת או יושבי ראש סיעות.
אורית נוקד: זה משהו שונה.
יריב לוין: בעיניי זה 120 חברי כנסת, אבל ברור שאני לא מתדיין עם כל ה-120 אלא עם ראשי הסיעות.
אורית נוקד: וזאת בעיה בפני עצמה כי ראשי הסיעות ירצו דבר אחד מאד ספציפי.
יריב לוין: יפה מאד.
יריב לוין: ולכן, רבותי, אני מודיע שמאחר ואני לא יודע אפילו מה עמדת ראש סיעתי ולא מה עמדת אחרון חברי סיעתי בעניין הזה, לא כל שכן בסיעות אחרות, אני לא משנה את הסעיף הזה בכלל.
יריב לוין: זה הכל, אין דרך אחרת.
ארבל אסטרחן: סעיף (ד) הוא קטן וטכני והוא משקף את מה שכתוב היום, "שבמניין ההצעות לפי סעיף זה" כלומר במכסה, "לא תבוא הצעה לסדר היום כאמור בסעיפים 2(ב), 3 ו-4" שזה הצעות דחופות, הצעות שנכללות לפי בקשה של רוב חברי הכנסת והצעות שנדונות ביום מיוחד, "וכן הצעת חוק שהממשלה הודיעה על הסכמתה להעבירה לוועדה או על כך שאין בדעתה לנקוט עמדה ביחס אליה, והמציע הציגה מהמקום המיועד לכך באולם המליאה במסגרת זמן שאינה עולה על דקה אחת".
ארבל אסטרחן: כל אלה לא יבואו במכסה.
יריב לוין: מי בעד הפרק הזה כפי שהוא עם השינויים שהוכנסו, כמובן?
יריב לוין: הצבעה     בעד – פה אחד נגד – אין
יריב לוין: הפרק אושר פה אחד.
יריב לוין: רבותי, אני אפתח את הישיבה כי אני אראה שחבר הכנסת גפני מתעכב וכאשר הוא יבוא נאפשר לו לומר כמה מילים לגופה של הצעת החוק, משום שנדמה לי שכל הנוכחים כאן מכירים ויודעים במה מדובר.
יריב לוין: ארבל, אני מציע שתקראי את החוק שהוא קצרצר, בן סעיף אחד, ואז נפתח את הדיון בהכנה לקריאה השנייה והשלישית בהצעת חוק הכנסת (תיקון מס' 31)(ביטול נציב הדורות הבאים לכנסת), התשע"א-2010.
יריב לוין: אני אעיר שלא היו ערעורים על החלטת יושב ראש הכנסת והסגנים שלא לאשר דחיפות הצעות לסדר היום ולכן הצעת חוק הכנסת היא הנושא היחיד שנמצא כאן על סדר היום.
ארבל אסטרחן: בתיקון מס' 14 לחוק הכנסת הוסיפו פרק ח' שעניינו: נציב הדורות הבאים.
ארבל אסטרחן: כל הנוסח שלו נמצא בפניכם בנספח להצעת החוק בנוסח הכחול, כפי שהונח על שולחן הכנסת ועבר בקריאה הראשונה.
ארבל אסטרחן: לכן, הצעת החוק בפנינו – זה הנוסח שאושר גם בקריאה הטרומית וגם בקריאה הראשונה – מציעה לבטל את פרק ח' כולו.
יריב לוין: בישיבה הקודמת דיברנו על כך שנתייחס היום בעיקר לשאלה כיצד ניתן להבטיח כי השפעת החקיקה על הדורות הבאים תיבחן על ידי הכנסת, בין היתר באמצעות מרכז המחקר והמידע של הכנסת.
יריב לוין: זה גם נמצא בדברי ההסבר להצעת החוק, בפסקה האחרונה שלהם.
יריב לוין: בעניין הזה אין מחלוקות סביב השולחן הזה, שחשוב מאד שבפני הכנסת יונחו נתונים באופן כזה, שהחקיקה תתקבל תוך התייחסות אמיתית להשפעות העתידיות שלה על הדורות הבאים.
יריב לוין: ישנם חילוקי דעות משמעותיים בשאלה האם מעבר לנתונים צריכות לעמוד גם חוות דעת ועמדות או להשאיר את סוגיית ניתוח הנתונים לחברי הכנסת עצמם, וכמובן, חילוקי דעות באשר לאופן הטכני שבו הדבר הזה צריך להתבצע, האם בדרך שדומה בצורה כזאת או אחרת לנציבות הדורות הבאים כפי שהיא קיימת היום, דרך ה-מ.מ.מ.
יריב לוין: או אולי באיזושהי דרך אחרת.
יריב לוין: אני מציע שנפתח בדיון.
יריב לוין: חבר הכנסת זאב, אתה רוצה להתייחס?
נסים זאב: אחרי שאני אשמע את שלמה שוהם.
יריב לוין: אני אאפשר לכבוד השופט בדימוס שוהם לומר את דבריו, ואני מבין שנאור, יעל אדיב ומיכל גיל-עד מעוניינות לדבר.
יריב לוין: אם יש עוד מישהו שמעוניין לדבר, אמרו לי.
יריב לוין: כבוד השופט שוהם, בבקשה.
שלמה מולה: אדוני היושב ראש, אני לא אשוב ואחזור ואסביר את המבנה של הנציבות ואת הדברים שכבר דיברנו עליהם.
שלמה מולה: אני חושב שהדברים האלה נאמרו והם ברורים.
שלמה מולה: צר לי, ואת זה אני אומר כהערת אגב, לפני שאני אתחיל, שהחומר של הנציבות, כל חוות הדעת של הנציבות, נחסמו.
שלמה מולה: אני לא יודע אם אדוני היושב ראש יודע על כך.
שלמה מולה: זה נחסם באתר הכנסת משום שהדבר הזה יכול בהחלט לתת דוגמה לחברי הכנסת שרוצים גם לראות מה נעשה ואיך הדברים נעשו ובאופן שנוגד את החוק ממש הדבר הזה נחסם.
שלמה מולה: זאת הערת אגב ואני חושב שהדבר הזה צריך להיות מטופל.
שלמה מולה: לגופו של עניין, לצערנו, כמובן, זומנו משמיים ולכן התפלאתי שהישיבה הזאת מתקיימת דווקא היום.
שלמה מולה: אני שואל את עצמי מה עוד צריך לקרות כדי שנבין שהנושא של חשיבת עתיד הוא נושא קריטי וחשוב מאד במדינה הזאת.
שלמה מולה: מה עוד צריך לקרות עד שנראה שדברים שלא חשבנו עליהם קודם היו יכולים לקרות?
שלמה מולה: מה עוד צריך לקרות?
שלמה מולה: אני מזכיר את חוות הדעת שנתנו בנושא השטחים הפתוחים כבר ב-2005 כדי שתיפתחנה האוזניים ואנשים יבינו שאנחנו צריכים לחיות פה בתכנון לטווח ארוך.
שלמה מולה: לצערי הרב, דווקא ביום הזה הנושא הזה עולה.
שלמה מולה: חשבתי שלפחות ניתן שבעה נקיים או שבעה ימי אבל אחרי השריפה בשביל לא להעלות את הנושא הזה עכשיו.
שלמה מולה: בכל מקרה, אם הנציבות לא תישאר במתכונתה היום זה יפגע בסמכות של אותו גוף שצריך להתריע ולעודד ולהטמיע את נושא החשיבה ארוכת הטווח.
שלמה מולה: נכון שבישיבה הקודמת דיברנו על מה המקום בדיוק – ייעוץ וכו' – ואין באמת זכות וטו לנציב הדורות הבאים, אבל הנושא של החשיבה הזאת הוא נושא קריטי, הוא נושא חשוב והוא עובד בכל העולם.
שלמה מולה: גופים כאלה קיימים בכל העולם, וכבר אמרנו את הדברים האלה.
שלמה מולה: הגופים האלה יכולים להיות פה.
שלמה מולה: אני עדיין חושב, אדוני היושב ראש, שהפחד הגדול הזה כאילו העובדה שאני שופט בדימוס אומרת שזאת התערבות של הרשות השופטת – אני לא יודע איך להתמודד עם הטענה הזאת אדוני.
שלמה מולה: אני מסתכל על אדוני בעיניים ובאמת לא יודע.
שלמה מולה: ראשית, חמש שנים באמת לא קרה כלום.
שלמה מולה: בג"ץ לא התערב בעקבות החלטות שלנו או חוות דעת שלנו.
שלמה מולה: שנית, אפשר למנות על פי החוק גם פרופ' לאקולוגיה או פרופ' לאיכות סביבה או כל אחד אחר.
שלמה מולה: מתוך זה לראות שזאת כאילו התערבות של הרשות השופטת ברשות המחוקקת?
שלמה מולה: אדוני, אני באמת לא יודע איך להתמודד עם הדבר הזה.
שלמה מולה: אני חייב לומר שישבתי בבית וחשבתי מה אני הולך להגיד לאדוני, אבל אני לא רואה...
שלמה מולה: זה לא רק צל הרים כהרים.
שלמה מולה: אין פה כלום.
שלמה מולה: אין בדבר הזה שום מקום שקשור לנושא עירוב הרשויות.
שלמה מולה: ולכן, השאלה היחידה שצריכה להתעורר היא האם זאת הדרך הטובה ביותר להביא בפני חברי הכנסת את חשיבת העתיד?
שלמה מולה: אני לא מדבר על שלמה שוהם.
שלמה מולה: שלמה שוהם לא יחזור לפה, אדוני, והדברים צריכים להיות ברורים.
שלמה מולה: אני לא מבקש לעצמי לא משרה ולא כבוד.
יריב לוין: העניין בוודאי לא אישי.
יריב לוין: אני הכרתי אותך רק תוך כדי תהליך החקיקה.
שלמה מולה: נכון, והייתי אומר שההיכרות בינינו היתה היכרות טובה.
שלמה מולה: נאמר את זה בגלוי.
שלמה מולה: אני לא בא לחפש לעצמי תארים, למרות שחלק מחברי הכנסת שאלו אותי: מתי אתה חוזר?
שלמה מולה: אנחנו יכולים להיות רגועים, אבל אני לא אחזור.
שלמה מולה: אני לא מצליח להבין.
שלמה מולה: הרי יושב ראש ועדת הכנסת הוא חלק מוועדת הבחירה ומי שייבחר הוא אדם שחברי הכנסת יכולים להחליט עליו, שיושב ראש הכנסת יכול להחליט עליו.
שלמה מולה: אם זה מפריע אפשר לשנות את נושא הבחירה ויש מקום, אדוני, להשאיר את החוק הזה.
שלמה מולה: אני אומר שוב שאותו סעיף שדן בעיכוב הצעות חוק וכו', אפשר להסיר אותו ואמרתי מלכתחילה שאני לא חושב שהסעיף הזה הוא קריטי, אבל להשאיר את המבנה, להשאיר את המקום.
שלמה מולה: אני לא מדבר עכשיו על סמכות, אלא העובדה שיכול לבוא מישהו שהוא אישיות ציבורית, שיש לו כבוד, שמתייחסים אליו בצורה רצינית והוא מציג בפני חברי הכנסת את הנושא של חשיבת העתיד.
שלמה מולה: אני רוצה לומר שבמקרה הנושא של הכיבוי לא עלה בנציבות בזמני, אבל נראה לי ברור שאם בארבע השנים האחרונות היה פה נציב, גם נושא הכיבוי היה עולה כי נושא השטחים הפתוחים עלה והנושא של הנטיעות ואיך נוטעים והרווחיםי בין העצים וכו' וכו', כל הדברים שאנחנו עוסקים בהם היום.
שלמה מולה: נכון שחברי הכנסת יכולים, אדוני, אבל עובדה היא שזה לא קורה, לצערנו, בהתנהלות היום-יומית.
שלמה מולה: אנחנו צריכים להיות ישרים עם עצמנו.
שלמה מולה: אנחנו עובדים פה ביום-יום בלחץ גדול מאד.
שלמה מולה: הייתי פה עשר שנים מהחיים שלי, ביליתי כאן והרבה אנשים מכירים אותי מהתקופה הזאת.
שלמה מולה: לא תמיד אנחנו רואים קדימה, לא תמיד אנחנו יכולים לעצור רגע, לנשום אוויר ולשאול: איך עושים את זה?
שלמה מולה: חשוב שיהיה פה מישהו כזה וחשוב שתהיה לו סמכות ושיהיה לו מעמד.
שלמה מולה: שוב, בסוף חברי הכנסת מחליטים.
שלמה מולה: אף אחד לא לוקח מהם את הסמכות הזאת ואני לא חושב שאי פעם בהיסטוריה נציב הדורות הבאים התיימר לקחת סמכות מחברי הכנסת.
שלמה מולה: ודאי שלא, אבל בתוך התהליך הזה צריך שהדבר הזה יעוגן.
שלמה מולה: אני אומר לאדוני את הדברים בגלוי ואנחנו נפגשנו גם אצל יושב ראש הכנסת.
שלמה מולה: נמנעתי מלעסוק כל הזמן בנושא הפשרות מסיבה אחת, משום שאם היו פשרות שנראו לי סבירות, אולי הייתי מתערב, אבל להיות איזה סוג של עלה תאנה, אני לא חושב שזה נכון ואני קורא לאדוני גם לא להיות במקום הזה סוג של עלה תאנה.
שלמה מולה: אפשר למצוא את הדרך איך ליצור את הדבר שאדוני רוצה, ואני יודע שבזה אני כבר לא אצליח לשכנע את אדוני.
שלמה מולה: אני מצטער, עשיתי מאמצים, אבל אני  חושב שלא הצלחתי עד הסוף.
יריב לוין: היית מאד משכנע, אבל הבעיה היא לא אתה.
יריב לוין: הבעיה היא אצלי.
יריב לוין: זה נכון שאני באתי עם תפיסת עולם ויש לי איזו תחושת חובה לעשות כאן את מה שהבטחתי לציבור הבוחרים שלי לפני הבחירות.
שלמה מולה: והבטחת לו לבטל את נציבות הדורות הבאים.
יריב לוין: כשהתמודדתי בבחירות המקדימות בליכוד, הכותרת של העלון ששלחתי למצביעים היתה: לא אתן לבית המשפט העליון לנהל את המדינה.
שלמה מולה: איך אני בית המשפט העליון?
יריב לוין: לא, אתה לא בית המשפט העליון.
שלמה מולה: אם הייתי רוצה, הייתי נשאר במערכת המשפט ולא הייתי בא לכאן.
יריב לוין: כבר הסכמנו שלא אתה אישית הוא הנושא.
שלמה מולה: איך נציב הדורות הבאים יכול להיות בית המשפט העליון?
שלמה מולה: איך בכלל זה מתחבר?
יריב לוין: לו היה מוקם נציב הדורות הבאים ליד בג"ץ, הייתי מבין שאין נסיון להכתיב לנו כאן בכנסת מה לעשות.
יריב לוין: לא אתה, כמובן, באופן אישי.
יריב לוין: לא במקרה הוגי הרעיון הכניסו את השופט לכנסת ולא את חבר הכנסת לשעבר לבג"ץ, כמו שהיה יכול להיות הפוך.
יריב לוין: הרי ההחלטות שמתקבלות שם לא פחות משמעותיות לגבי העתיד ולגבי נושאים סביבתיים.
יריב לוין: זה לא במקרה.
יריב לוין: מההחלטות שם אף אחד לא מוטרד.
יריב לוין: שם הכל בסדר, רק לטווח ארוך.
ניצן הורוביץ: אתה מאד מודאג, אדוני.
יריב לוין: אני מאד מוטרד, אתה לא מוטרד.
יריב לוין: שם אתה לא צריך נציב.
ניצן הורוביץ: בוא נציע לבטל את בית המשפט העליון.
ניצן הורוביץ: בשביל מה?
יריב לוין: לא. למה אתה לא הצעת למנות נציב?
יריב לוין: אתה יושב פה שנתיים.
יריב לוין: למה לא הצעת למנות נציב ליד בג"ץ?
יריב לוין: הרי זה הכי סביבתי וזה חשוב ושם מתקבלות החלטות, אלא ששם יש הנחה מובנת שהם יודעים הכל, הם רק ענייניים, להם ניתנה הנבואה ואנחנו – אני לא רוצה להמשיך לומר מה אנחנו.
יריב לוין: אני חושב אחרת.
יריב לוין: אנחנו לא פחות טובים מהם ועם כל הכבוד להם, אנחנו נבחרנו כדי להוביל אג'נדות ולא כדי שמישהו יכתיב לנו.
ניצן הורוביץ: אז בוא נדון בערעורים על פסקי דין, נקבע כאן צווי עשה להוראות הממשלה, נתפקד כבית משפט עליון ונהיה בית משפט עליון.
יריב לוין: לו בג"ץ היה תוחם את עצמו למה שבית משפט עליון צריך לעשות, אולי לא היינו נדרשים לכל העניין הזה.
שלמה מולה: אני בהחלט חושב, אדוני, שאפשר לקבוע יועץ לקיימות גם לבית המשפט העליון.
יריב לוין: למה לא עשו?
שלמה מולה: אפשר להשאיר את נציב הדורות הבאים כמו שהוא ולכתוב שיש לו סמכות.
שלמה מולה: הדבר הזה קיים בעולם.
יריב לוין: מעניין שעד שלא העליתי את זה אף אחד לא חשב על זה עשר שנים.
שלמה מולה: אדוני צודק.
שלמה מולה: אני אומר לאדוני בצורה גלויה, ומותר לי בכל זאת לומר מעברי, שאני הייתי פה אחד הלוחמים הגדולים בנושא הפרדת הרשויות ואם דובר בלשכת היושב ראש על הצעת חוק היועץ המשפטי לכנסת, זאת הצעת חוק שנחקקה על ידי עורך הדין צבי ענבר, אבל כל בניית מבנה הלשכה המשפטית בכנסת עם עוצמה של לשכה משפטית בכנסת וכל הרפורמה בלשכה המשפטית היתה עם יושב ראש הכנסת אברהם בורג ואני הייתי מעורב בזה.
יריב לוין: עשיתם דבר מצוין.
יריב לוין: את זה, אני יכול להרגיע אותך, לא תהיה הצעה לבטל.
שלמה מולה: בינתיים.
יריב לוין: לא, לא בינתיים.
שלמה מולה: יבוא מישהו אחר שיגיד שזאת האג'נדה שלו ויבטל גם את היועץ המשפטי.
שלמה מולה: כבר היו דברים מעולם.
יריב לוין: לא. אתה יודע למה?
יריב לוין: כי הייעוץ המשפטי של הכנסת הוא בדיוק הדוגמה והמופת איך דברים צריכים להיעשות, חבר הכנסת הורוביץ.
ניצן הורוביץ: אם הם נותנים הכשר להצעות כאלה, אני מבין למה אתה אומר את זה?
ניצן הורוביץ: אתה רוצה שהם יגידו אמן לכל מה שאתה אומר.
ניצן הורוביץ: בבקשה, אם זאת דוגמה ומופת, זאת דוגמה ומופת.
יריב לוין: שהם יהפכו את האג'נדה של סיעה בת שלושה מנדטים למשהו שמחייב את כל הכנסת?
ניצן הורוביץ: אז אתה סיעה של 27 מנדטים.
ניצן הורוביץ: היית 12 ואולי שוב תהיה מתישהו, אז מה?
ניצן הורוביץ: זה מרשים אותי בכלל?
יריב לוין: יכול להיות, אבל לי אין ציפיה שהם יכתיבו במקומי.
יריב לוין: כשאני הייתי 12 מנדטים ישבתי באופוזיציה והבנתי שזה מה שהציבור רצה.
יריב לוין: קיבלתי את זה ולא חיפשתי שהייעוץ המשפטי יכתיב את האג'נדה שלי.
ניצן הורוביץ: הוא לא מכתיב שום אג'נדה.
יריב לוין: לא אחפש את זה גם ביום שזה, חלילה, יקרה וזה יכול לקרות.
ניצן הורוביץ: אם זה היה נכון הייתי מתווכח, אבל זה לא נכון גם לגופו של עניין כי הוא לא מכתיב שום דבר.
ניצן הורוביץ: הרי אין לו סמכות.
ניצן הורוביץ: הוא רק יכול לייעץ.
יריב לוין: הוא רק מטה את הוויכוח הציבורי.
שלמה מולה: אדוני, הנושא של אותה חשיבה ארוכת טווח הוא קריטי והוא חשוב וזה סוג מסוים של התנהלות, שצריך להשפיע לפי דעתי באופן מאד מאד משמעותי על ההתנהלות היום-יומית שלנו.
שלמה מולה: צריך להיות איזשהו גוף, כמו שאמרתי, שיהיה סוג של מראה או נס או דגל או לפיד, שיגיד: רבותי, יש פה משהו שבו אנחנו פוגעים בעתיד, בחשיבת העתיד.
שלמה מולה: אני חוזר לדברים לגופם ואולי אני אומר מילה על מה שעשתה נציבות הדורות הבאים.
שלמה מולה: עבדנו בכנסת חמש שנים ולקח לנו הרבה זמן להטמיע את הנושא הזה גם בקרב חברי הכנסת, זה לא היה פשוט.
שלמה מולה: הטענות נגד הנציבות נשמעו משני עברים: חלק אחד אמרו שלא עשינו מספיק וחלק אחר אמרו שעשינו יותר מדי.
שלמה מולה: זה תמיד סוג של דבר שיכול להיות שאם זה כך, אנחנו אולי במקום טוב.
שלמה מולה: העובדה היתה שקשה היה להטמיע את סוג החשיבה הזה.
שלמה מולה: העובדה היתה שקשה היה להסביר לאנשים מה זה ולצערי, אולי מכיוון שלא הייתי איש תקשורת בעברי, הייתי שופט בדימוס והלכתי מאחורי המצלמות בהתחלה, גם מבחינה ציבורית לא באמת הצלחנו בשנים הראשונות להגיע למקום כזה, אבל יותר ויותר אנשים יודעים ובאופן אבסורדי דווקא עכשיו, כשרוצים לבטל – אני אומר גם לזכות חברי הכנסת – פתאום הדבר הזה תפס תאוצה.
שלמה מולה: אנשים יותר ויותר מבינים וגם בשנים האחרונות כשעוד הייתי, אנשים הבינו את העניין.
שלמה מולה: יש blind spot בדמוקרטיות, אדוני.
שלמה מולה: ה- blind spot מובנה וזה לא רק בישראל.
שלמה מולה: חברי כנסת ואנשי פרלמנט בעולם בהגדרה עובדים על טווחים יותר קצרים בגלל האילוצים, בגלל הלחצים, ודאי במקום כמו ישראל, שהיא מדינה עם תודעת הישרדות מאד גדולה.
שלמה מולה: אני לא נכנס כרגע לשאלה האם יש הישרדות אמיתית או לא וכמה התודעה, אבל אמרתי לאדוני שכתבתי על זה די הרבה בספר.
שלמה מולה: כשאנחנו בתודעת הישרדות, בדרך כלל קשה לנו באמת לחשוב קדימה וזה דבר טבעי.
שלמה מולה: אנחנו אומרים: בוא נגמור את היום, שהיום הזה רק ייגמר וייגמר טוב.
שלמה מולה: הנושא הזה, אדוני, הוא קריטי, הוא קריטי למדינה הזאת ודווקא בישראל, במקום שבו הוא נמצא, קריטי שהדברים באמת יימשכו.
שלמה מולה: אני יודע שאני מדבר ואדוני אומר: אוקיי, עוד מעט הוא יסיים ונלך הביתה.
יריב לוין: אני מקווה לפחות שאתה לא חושב שלא שמעתי אותך רוב קשב.
יריב לוין: הרי ניהלנו שיחות ארוכות, בלתי מוגבלות בזמן ואני חושב שהן גם היו חשובות.
יריב לוין: אני אומר שוב, שהמחלוקת בינינו היא בכלל לא על חשיבות העניין.
יריב לוין: המחלוקת בינינו נמצאת במקום אחר לגמרי ונדמה לי שהיא גם ברורה.
שלמה מולה: אני חושב שדווקא המציאות, שכרגע טופחת לנו בפנים, אפילו מה שקרה בשבוע האחרון, צריכה לומר שכנראה בתוך הבניין הזה אנחנו באמת לא מצליחים ביום-יום שלנו לחשוב.
שלמה מולה: בסוף הרי ההחלטה היא של חברי הכנסת, אבל לדעת לפעמים משמעות או הוצאה ארוכת טווח או לדעת על כל נושא יצירת העתיד, איך אנחנו עושים את זה, שזאת תורה שלמה, איננה דבר שמוטמע בתוך הבניין הזה בהגדרה.
שלמה מולה: לכן, אני חושב שבתוך הבלמים והאיזונים צריך להיות גוף כזה.
שלמה מולה: אני חוזר תמיד למקום של היועץ המשפטי, שאולי לא הייתי צריך, ואומר שאולי ננסה למצוא איזשהו פתרון שיהיה פתרון נכון.
שלמה מולה: אני יודע איך אדוני רואה את הדברים ואני קורא גם לכנסת.
שלמה מולה: אני אומר שבתוך התהליך הזה צריך לתקן כי יש חשש מאובר-סמכות וגם את זה אני מוכן לקבל, אבל בוא נעשה את זה בזהירות, בוא לא נשפוך את התינוק עם המים.
שלמה מולה: הדבר האידאלי בעיניי היה להוריד את הסעיף של עיכוב, שכבר דיברנו עליו, ולהשאיר את הנציב כמו שהוא.
שלמה מולה: גם אם לא, בוא נשאיר את המעמד לפחות, את המקום, את המעמד של הגוף הזה, נשאיר אותו כך, נשאיר אותו עם השם הזה וכל הדברים האחרים יכולים לבוא לידי פתרון.
שלמה מולה: אני באמת לא חושב, אדוני, וזה מכל הלב, שיש פה באמת איום או התערבות ולכן אני גם לא רואה איך זה יכול להיות, אבל גם אם אדוני רואה את זה כאג'נדה שלו, עדיין אדוני יכול כמו בסיפור הידוע, לקחת צעד אחד קצת אחורה.
שלמה מולה: אני לא אומר להפוך את כל השקפת עולמו, אבל בצעד הקטן הזה להשאיר משהו שעדיין תהיה לו עמדה ויהיה לו מעמד ותהיה לו סמכות.
שלמה מולה: דיברו פה על ה-מ.מ.מ.
שלמה מולה: וגם הוא לא יכול לקבל את האחריות הזאת בלי לקבל סוג של סמכות.
שלמה מולה: נגיד שהוא יטפל בדברים האלה?
שלמה מולה: איך הוא יטפל בדברים האלה?
שלמה מולה: איזה סוג של חוות דעת הוא יצטרך לתת?
שלמה מולה: נשאיר את זה לחברי הכנסת?
שלמה מולה: נניח שאדוני רואה באמת קדימה יותר וגם כך התרשמתי בשיחה, אבל יש פה 120 שכל אחד יש לו אג'נדה מיוחדת משלו וכל אחד לפי השקפת עולמו רואה כך או רואה אחרת.
שלמה מולה: ברוב המקרים ראיית העתיד הזאת לא נמצאת ואנחנו משלמים על זה מחיר כבד מאד, אדוני.
שלמה מולה: מחיר מאד מאד כבד במהלך החיים שלנו.
שלמה מולה: אני אסיים בזה.
יריב לוין: נאור ירושלמי, בבקשה.
נאור ירושלמי: אני מנכ"ל חיים וסביבה, ארגון הגג של ארגוני הסביבה ושותף עם התאחדות הסטודנטים למטה למען נציבות הדורות הבאים.
נאור ירושלמי: רוב הדברים נאמרו בישיבה הקודמת של הוועדה.
נאור ירושלמי: בקצרה אני אומר שתי נקודות מרכזיות שאני חושב שחשוב להעלות אותן כאן על השולחן.
נאור ירושלמי: אין ספק בחשיבות לחשיבה קדימה, לתכנון לטווח ארוך ולא רק להתמודדות עם הבעיות הבוערות, תרתי משמע בימים האלה, ומתן פתרונות אד-הוק קצרי טווח.
נאור ירושלמי: לכנסת יש שליחות ציבורית, שליחות לאומית שחורגת הרבה מעבר לתחום הקדנציה של כל כנסת ובעינינו היא תמעל בשליחות האלה אם היא לא תשלב בשיקולים ובקבלת ההחלטות שלה כל הזמן ובכל נושא את ההסתכלות קדימה ואת החשיבה לא רק חמש ועשר שנים אלא גם יותר מכך.
נאור ירושלמי: הדבר אינו בגדר חיזוי עתידות או עתידנות אלא הדבר הוא בגדר תחום מקצועי עם היבטים מדעיים, שיכול להילקח בחשבון גם בפעילות השוטפת היום-יומית שתחת הלחצים הכבדים שבהם עובדים חברי הכנסת ובהם הם נאלצים לקבל החלטות.
נאור ירושלמי: נכון, כבוד היושב ראש, שיש צורך בהסתכלות לטווח ארוך גם ברשויות שלטוניות אחרות, גם ברשות המבצעת, גם ברשות השופטת, וצריך בהחלט למצוא את הדרך להכניס את השיקול הזה בצורה – אני לא יודע אם נכון לומר מחייבת – אבל בהחלט מובילה גם לרשויות האלה.
נאור ירושלמי: ביקורת המדינה היא, כמובן, לא פתרון לדבר הזה מכיוון שביקורת המדינה בדרך כלל מסתכלת אחורה ואנחנו מדברים כאן על חשיבה לטווח ארוך קדימה.
נאור ירושלמי: צריך למצוא גם את הדרך הזאת.
נאור ירושלמי: הכנסת, בתור הרשות המחוקקת והמפקחת פעמים רבות על הפעילות של הרשויות האחרות, אולי נכון שתחשוב ותציע פתרונות כאלה גם לרשויות האחרות.
נאור ירושלמי: אנחנו נשמח לקחת חלק בעניין הזה.
נסים זאב: יש נושא או כמה נושאים שבהם הוועדה שינתה את עמדתה בעקבות המלצה של נציבות הדורות הבאים?
שלמה מולה: בישיבה הקודמת התחלנו להגיש את רשימת הנושאים והכנו מצגת.
נסים זאב: כלומר, הוועדה קיבלה החלטה בעקבות ההמלצות.
שלמה מולה: עסקנו בחוק החופים, למשל, שבסופו של דבר הגיע להצלחה גדולה מאד.
שלמה מולה: ישבנו שנה שלמה גם עם חבר הכנסת עמרי שרון.
שלמה מולה: עסקנו בחוק הרכבת ואני לא יודע אם אנשים יודעים על כך.
שלמה מולה: היתה מלחמה לא פשוטה והצלחנו להוסיף בחוק את המילה "ולפיתוחה", כך שנכסי הרכבת ישמשו לפיתוחה.
שלמה מולה: בחלק גדול מהתקציב הגדול שבשבע השנים האחרונות, שבו היום הרכבת מתפתחת בצורה הזאת, בא כתוצאה ממאבק גדול מאד שאנחנו עשינו.
שלמה מולה: עסקנו בנושא השטחים הפתוחים, נלחמנו בנושא של פארק איילון ולצערי אחר כך דברים קרו ופארק איילון כרגע נשאר והצלחנו במאבק הזה, ברוך השם, אבל היו נסיונות לבנות שם 10,000 יחידות דיור.
שלמה מולה: עסקנו בנושא השיבוט הגנטי, היינו עסוקים ב-12 שטחי פעולה.
נאור ירושלמי: פנסיה.
שלמה מולה: אני יכול לתת רשימה ארוכה מאד ולהראות כיצד הצלחנו להשפיע על החקיקה.
שלמה מולה: זה אולי תלוי גם באופיי ולא עשיתי שום מאבקים גדולים אלא בשכנוע עם חוות דעת.
שלמה מולה: חברי הכנסת קראו אותן.
שלמה מולה: חוק ההסדרים – בחלק גדול מחוקי ההסדרים היינו מעורבים כל הזמן, במיוחד בחוק ההסדרים במקומות שבהם באמת היתה חשיבה קצרת טווח ורצו לעשות מחטפים.
שלמה מולה: אני יכול לומר בגאווה שגם לנו יש חלק גדול בכך שחוק ההסדרים נראה כך היום.
שלמה מולה: כמובן, גם ליושב ראש הכנסת ולאחרים, אבל  לנו  יש חלק גדול בנושא חוק ההסדרים.
שלמה מולה: כל הדברים הללו היו דברים שעסקנו בהם מתחילת עבודתנו בכנסת.
שלמה מולה: יש על זה פרוטוקולים, אפשר לראות את זה.
שלמה מולה: יש אלפי עמודי פרוטוקול שמראים שהופענו בישיבות ועשינו דברים.
שלמה מולה: חבל שאת האתר סוגרים, כמו שאמרתי.
נאור ירושלמי: האמירה השנייה היא בנושא קיימות.
נאור ירושלמי: אני אקדים ואומר, כמו שהשופט שוהם ציין, שמה שקרה בימים האחרונים הוא, למרבה הצער, בדיוק דוגמה לחוסר חשיבה לטווח ארוך, לחוסר הסתכלות קדימה, להעדפת הטווח הקצר והפתרונות המיידיים על פני חשיבה יותר מורכבת ויותר יקרה לפעמים בהשלכותיה, אבל שיכולה לחסוך דם ודמים.
נאור ירושלמי: האחריות להעדר החשיבה הזאת במקרה הספציפי הזה היא לא כל כך בכנסת אלא ברשות המבצעת ועדיין, זה סוג החשיבה שצריך להכניס אותו, שיהיה איזשהו גורם שיש לו את היכולת, גם המקצועית, וגם איזושהי סמכות של אמירה, גם במישור הציבורי, ויאמר: רבותי, אתם מסתכלים לטווח קצר מדי, אתם לא מסתכלים על השלכות ארוכות טווח, אתם לא מסתכלים על התמונה הכוללת וצריך לתת את הדעת גם על הדברים האלה.
נאור ירושלמי: כמובן, זה לא פוגע ביכולת ההחלטה של מי שבסמכותו להחליט.
נאור ירושלמי: קיימות היא ערך שמשלב שיקולים של סביבה, של חברה, של כלכלה.
נאור ירושלמי: זה  לא רק איכות הסביבה במובן הקלאסי, השגרתי של המילה אלא ראייה הרבה יותר רחבה.
נאור ירושלמי: זאת התפיסה שמובילה כיום בתכנון ארוך טווח, משפיעה על שיקולים של פיתוח לאומי, מוכתבת לנו במידה רבה על ידי גורמים שאליהם הצטרפנו רק לאחרונה, כמו ה-OECD והתהליכים הבין-לאומיים כמו הוועידה העולמית שמתקיימת בימים אלה ממש בקנקון ויש שם משלחת ישראלית, שמשתלבת בתהליך של התמודדות עם משבר האקלים, גם נסיון לעכב את התהליך הזה עם הפחתת פליטות גזי חממה גם מתחום ישראל ובעיקר התמודדות עם השלכות של משבר האקלים שכבר קיימות אצלנו.
נאור ירושלמי: שוב, אני נזקק לשריפה הגדולה בכרמל שהיא בהחלט תופעה שהולכת ומתגברת לא רק פה, גם במקומות רבים בעולם כמו ברוסיה בקיץ, שנובעת מאותן השלכות של משבר האקלים שכבר נמצאות אתנו.