GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
זאב אלקין: הוא המעסיק של העוזר, הוא זה שלוקח אחריות על האישור לעבודה נוספת שהוא נתן, הוא זה שיצטרך לפני האישור להתייעץ אתכם איך זה יגביל אותו, הוא זה שלפני הצבעה או נושא מסוים שנידון יתייעץ מה ההשלכות מזה שהעובד הפרלמנטרי שלו עובד בוועדה כזאת או אחרת, ואם הוא לא היה מספיק זהיר זו בעיה שלו, כמו בכל נושא אחר שהוא לא היה מספיק זהיר.
זאב אלקין: אבל להעביר את הכדור למגרש של העוזרים – בעיניי זו טעות מאוד גדולה ואין בזה צורך.
יריב לוין: ביקשתי מהעוזרים הפרלמנטריים למנות שני נציגים מטעמם שיציגו כאן את עמדתם.
יריב לוין: אני מבין שרועי וולף אלון-לי הם הנציגים הנבחרים.
יריב לוין: אלון, בבקשה.
אלון-לי גרין: תודה רבה, כבוד היושב ראש, פרופסור גרונאו, חברי הכנסת.
אלון-לי גרין: הנושא של תנאי ההעסקה של העוזרים הפרלמנטריים הוא נושא בעל משקל רציני בכנסת, שאנחנו מרגישים שלא מקבל את היחס הראוי.
אלון-לי גרין: מצד אחד, אנחנו עובדי כנסת בפועל – אנחנו  מקבלים שכר מהכנסת, אנחנו נמצאים בכנסת; מצד שני, הכנסת אינה מחשיבה אותנו כעובדי כנסת ואנחנו לא נהנים מרוב הזכויות ששאר עובדי הכנסת נהנים מהן.
אלון-לי גרין: לדוגמה, אנחנו לא רשאים לגשת למכרזים הפנימיים של הכנסת; השי שאנחנו מקבלים בחג נמוך ב-80% מהשי ששאר עובדי הכנסת מקבלים בחג, וגם אותו מקבלים כחודש אחרי החג.
אלון-לי גרין: יש לוביסטים שמקבלים מקומות חנייה שמורים בחניון הכנסת, ואף עוזר פרלמנטרי לא נהנה מיחס כזה.
אלון-לי גרין: אני משתדל להיות תמציתי - בהמון מובנים תנאי ההעסקה שלנו מוזנחים, הם אינם מעודכנים והם טעונים שיפור רציני.
אלון-לי גרין: בשנה האחרונה יש מהלך של העוזרים הפרלמנטריים, שבו אנחנו מאותתים להנהלת הכנסת שברצוננו להיכנס לתהליך הדרגתי של תנאי ההעסקה שלנו.
אלון-לי גרין: אנחנו מודים ומברכים את ועדת גרונאו ואת יושב ראש ועדת הכנסת, חבר הכנסת היו"ר יריב לוין, על המאמצים לקידום הזכויות שלנו.
אלון-לי גרין: בהזדמנות הזאת, חשוב לנו להדגיש כי אנחנו מאוד מעוניינים להיות מעורבים עם הגורמים אשר יקבעו את תנאי ההעסקה שלנו.
אלון-לי גרין: בנוגע לסעיף הראשון, הסעיף של העלאת השכר ועדכון השכר שלנו, יש כמה נקודות שאנחנו רוצים להעלות.
אלון-לי גרין: הנקודה הראשונה: אנחנו מקבלים בתודה ובהערכה את ההמלצות לעדכון שכר ראשוני של 5%, אבל אנחנו חושבים שזה לא מספיק.
אלון-לי גרין: מאז העדכון האחרון של השכר שלנו, שהיה ב-2005, נחתמו כמה וכמה הסכמי שכר במגזר הציבורי עם עובדי המדינה, הסכמים שנתנו עד היום העלאה של 11%, ואילו אנחנו מדברים כרגע על העלאה ראשונה של 5%.
אלון-לי גרין: מבחינתנו זה משהו שהוא לא מספיק ולא מספק.
אלון-לי גרין: צריך להבין שהיום תחלופת כוח האדם בלשכות של חברי הכנסת היא גבוהה במיוחד, וזה מגיע גם עקב שחיקה מוגברת בתפקיד, כי זה תפקיד שדורש מאתנו המון, אבל זה מגיע גם כי יש פיתויים רציניים, שמגיעים גם מהמגזר הציבורי וגם מהמגזר הפרטי.
אלון-לי גרין: זה אינטרס גם של המערכת של הכנסת, גם של עוזרי הכנסת וגם שלנו, של העוזרים הפרלמנטריים, לשמר את העוזרים, לגרום להם להישאר כאן יותר זמן ולתת לנו תמריצים להישאר כאן.
אלון-לי גרין: חוסר הסדר ששולט בתנאי ההעסקה שלנו, המעמד הפרוץ שלנו והסירוב של הנהלת הכנסת לקחת אחריות על המעמד שלנו מביאים לקיומם של כשלים רציניים בתנאי ההעסקה שלנו.
אלון-לי גרין: חלק מהכשלים מהווים פגיעה בזכויות שלנו, כעובדים, ואני יכול למנות כאן כמה.
אלון-לי גרין: כעוזרים פרלמנטריים, אנחנו לא צוברים ותק כמו שאר עובדי הכנסת וזה פוגע בתנאי הפנסיה ובשאר הזכויות הסוציאליות שלנו.
אלון-לי גרין: ההטבות הסוציאליות שלנו כגון: פנסיה, קופות גמל וקרנות השתלמות, מורכבות אך ורק על סמך שכר הבסיס, כששכר הבסיס שלנו מהווה כ-75% משכר הברוטו שלנו.
אלון-לי גרין: זה פוגע לנו בחסכונות, זה פוגע לנו בפנסיה.
אלון-לי גרין: המון מרכיבים מהשכר שלנו הם לא מרכיבים פנסיוניים והם לא מרכיבים סוציאליים.
אלון-לי גרין: אנחנו נפגעים מזה, פשוטו כמשמעו.
אלון-לי גרין: בעוד שהשכר במגזר הציבורי עלה בחמש השנים האחרונות בכ-11%, במקביל להטבות נוספות שניתנו לעובדים במגזר הציבורי, לרבות עובדי המדינה, כגון מענק חד-פעמי שניתן בנובמבר האחרון על סך 2,000 שקלים, אנחנו לא רואים מזה כלום.
אלון-לי גרין: אמהות מקבלות מענקים של 300 שקלים; אצלנו, העוזרות הפרלמנטריות לא רואות מזה כלום.
אלון-לי גרין: אנחנו לא זוכים ליהנות מהטבות של שאר עובדי המדינה, שנמצאים במעמד שלנו.
אלון-לי גרין: אפילו המקבילים שלנו, עוזרי שרים ודוברי ועדות, שמבצעים עבודה שהיא בסך הכול עבודה דומה – חלק מהמשרות האלה הן משרות אמון - זוכים לתנאים שאנחנו לא מקבלים.
אלון-לי גרין: ההמלצות שלנו הן כאלו: העלאת שכר - אנחנו מבקשים העלאת שכר מוועדת הכנסת ומחברי הכנסת לדון בהצעה שונה.
אלון-לי גרין: אנחנו מבקשים העלאת שכר של פעימה אחת, החל מהחודש הקרוב, של 11%.
אלון-לי גרין: על השאר אנחנו מציעים לדבר בהמשך, בהידברות שתכלול את חברי ועדת גרונאו, את חברי ועדת הכנסת, נציגי הנהלת הכנסת וגם נציגות של העוזרים הפרלמנטריים.
אלון-לי גרין: אני חוזר: אנחנו מבקשים שהחל מהחודש הקרוב העלאת השכר תהיה של 11% כדי להגיע למצב של שוויון בתנאים שלנו ושל שאר עובדי המדינה.
אלון-לי גרין: דבר שני, אנחנו מבקשים לנהל תהליך מחשבה על מודל של תגמול מוגבר לעוזרים הפרלמנטריים בנושא של העלאת שכר עקב ותק.
אלון-לי גרין: אני יכול להציע משהו, שיכול להיות בסיס לדיון, שבכל אחת מחמש השנים הראשונות של העוזר הפרלמנטרי יזכה העוזר בכל שנה לתוספת ותק של 10%.
אלון-לי גרין: אחרי חמש השנים הראשונות זה יחזור למסלול רגיל.
אלון-לי גרין: נקודת המוצא של ההצעה הזאת היא שאחרי חמש השנים הראשונות בעבודה העוזר הפרלמנטרי מגיע לרמת מקצוענות גבוהה יותר, למיומנות גבוהה יותר, ואחר כך תוספת הוותק תשתקף רק כהטבה סוציאלית רגילה, כמו שנהוג בשאר המשק.
אלון-לי גרין: הדבר האחרון, והוא מאוד מהותי מבחינתנו, הוא הנושא של הסדרת המעמד שלנו כעוזרים פרלמנטריים.
אלון-לי גרין: אין לנו היום למי לפנות.
אלון-לי גרין: כשאנחנו פונים להנהלת הכנסת הם אומרים: אתם לא עובדי כנסת.
אלון-לי גרין: כל אחד הוא עובד של חבר הכנסת, למרות שהסכם ההעסקה שלנו הוא הסכם שנחתם בכל לשכה באופן אחיד.
אלון-לי גרין: אנחנו מבקשים להיכנס לתהליך של הסדרת המעמד, של שיפור התנאים ושל שיפור הזכויות שלנו.
אלון-לי גרין: תודה רבה.
דוד רותם: אדוני היועץ המשפטי, האם אנחנו מוסמכים לסטות מהמלצות ועדת גרונאו בעניין הזה?
יריב לוין: התשובה היא שאנחנו מוסמכים.
ארבל אסטרחן: לא בשלב הזה.
דוד רותם: הרי בעצם אני מיטיב עם עצמי, יותר כסף - - -
יריב לוין: אנחנו מוסמכים לקבל החלטה שאנחנו לא מקבלים את ההמלצה ומבקשים להחזיר אותה לדיון נוסף.
יריב לוין: לאחר שתחזור ההמלצה מהדיון הנוסף, אם כך נחליט, אנחנו מוסמכים לקבל כל החלטה, כפי שנמצא לנכון.
יריב לוין: אני מבקש לאפשר לעוזרים הפרלמנטריים לסיים להציג את העמדה שלהם ואז נקיים את הדיון שלנו, חברי הכנסת.
אברהם מיכאלי: אדוני היושב ראש, אנחנו מקיימים את הדיון הזה כחברי כנסת, לא?
אברהם מיכאלי: בלי כל התקשורת.
יריב לוין: אני לא יכול להוציא מכאן אף אחד, אבל הדוברים יהיו חברי הכנסת בלבד.
יריב לוין: רועי, בבקשה.
רועי וולף: תודה, אדוני היושב ראש.
רועי וולף: שוב תודה לוועדה על קיום הדיון הזה.
רועי וולף: זה באמת חשוב מאוד.
רועי וולף: אתייחס לנושא השני שדיבר עליו היועץ המשפטי, של ניגוד העניינים.
רועי וולף: דבר ראשון, אני לא עובד בעבודה נוספת ולא עבדתי בשום עבודה נוספת.
יריב לוין: אם אתה מתייחס לנושא ניגוד העניינים, רק שאלה אחת כדי להבהיר כדי דבר אחד לא היה ברור לי.
יריב לוין: בשורה התחתונה אתם מבקשים שנאמץ את ההמלצות כרגע או שנדחה אותן?
אלון-לי גרין: אם זה לא אפשרי כרגע - - -
יריב לוין: רבותיי, המצב הוא מאוד פשוט.
יריב לוין: עומדות בפנינו שתי אפשרויות: האחת היא לאשר את ההמלצות כפי שהן והשניה היא להחזיר את העניין חזרה לוועדה.
יריב לוין: אלה האפשרויות.
אלון-לי גרין: אנחנו מבקשים לקבל את ההעלאה של 5%, להשאיר את זה לוועדת גרונאו ולקבוע בקרוב העלאה נוספת של 6%, וגם לקבוע לזה זמן תחום.
יריב לוין: הבנתי, תודה.
רועי וולף: לגבי העניין של ניגוד עניינים ועבודה נוספת - יש תחושה של העוזרים הפרלמנטריים שמתקיים פה דיון שהוא טיפה מעוות וטיפה אבסורד.
רועי וולף: כמו שאתם יודעים, לפי התקנון של הכנסת העוזר הפרלמנטרי הוא עובד של חבר הכנסת ולא של הכנסת.
רועי וולף: לפיכך, אנחנו לא רואים את היועץ המשפטי של הכנסת כאדם שמוסמך להגיד לנו באיזו עבודה יהיה מותר לנו לעבוד ובאילו תנאים.
רועי וולף: לא ייתכן שהכנסת, באמצעות היועץ המשפטי, תכתיב לנו רק חובות ולא זכויות.
רועי וולף: אי אפשר להגיד שאפשר לאחוז את החבל בשני קצותיו.
רועי וולף: אתייחס לשתי נקודות שהעלה היועץ המשפטי.
דוד רותם: רועי, זו טענה שאל תטענו אותה.
דוד רותם: אני מתחנן לפניכם, אל תעלו את הטענה הזאת.
דוד רותם: היועץ המשפטי של הכנסת יכול לתת לי חוות דעת, והוא אומר לי: חוות הדעת שלי אליך היא שאסור לעוזר שלך לעבוד במקום נוסף.
דוד רותם: עכשיו אתם רוצים שאני אפר את ההוראה שלו?
דוד רותם: אל תעלו את הטענה הזאת.
דוד רותם: היא לא נכונה, הטענה הזאת.
אילן גילאון: צריך לייצר מציאות שלא תצטרכו עבודה נוספת.
רועי וולף: זה ברור.
רועי וולף: לזה הוא התייחס קודם.
רועי וולף: אתייחס לטענה שהעיסוק שלנו גוזל זמן.
רועי וולף: האחריות הבלעדית של הבוס - - -
איל ינון: אני לא התייחסתי לסוגיית הזמן, התייחסתי לסוגיית ניגוד העניינים.
איל ינון: מי שהתייחס לסוגיית הזמן, ובצדק, זו ועדת גרונאו.
איל ינון: אבל מבחינתי, סוגיית ניגוד העניינים היא הסוגיה החמורה.
רועי וולף: זה רשום בחוות הדעת שלך, שעיסוק נוסף עלול לגזול - - -
איל ינון: כן, אבל זה ביחסים שביניכם לבין חברי הכנסת.
איל ינון: זה לא מענייני.
איל ינון: מה שמענייני זה ניגוד העניינים.
רועי וולף: אוקיי.
רועי וולף: אני רוצה להתייחס לעניין שזה גוזל זמן – כמובן שזו אחריות בלעדית של חבר הכנסת אם אעבוד עשר דקות ביום או 15 שעות ביום, אם אני אעבוד בסופי שבוע או לא אעבוד בסופי שבוע.
רועי וולף: הכנסת הרי לא תבוא לחבר הכנסת ולהגיד: אתה לא תעבוד בשבת.
רועי וולף: אני יכול כן לעבוד בשבת, כי זה מה שחבר הכנסת הגדיר לי לעבוד.
רועי וולף: לגבי החשש לניגוד עניינים, טענת בחוות הדעת שהעוזרים הפרלמנטריים הם בעלי גישה בלתי מוגבלת לכל חברי הכנסת, לוועדות הכנסת ולציוד הכנסת.
רועי וולף: העוזרים ממלאים תפקיד רגיש וחשוב של סיוע מקצועי ואישי לחברי הכנסת וכפועל יוצא מכך, הם בעלי השפעה על אופן תפקודם ועבודתם של חברי הכנסת.
רועי וולף: כמו שכל חברי הכנסת יודעים, על-פי סעיף 15 ליסוד הכנסת, חבר הכנסת מצהיר שהוא מתחייב לשמור אמונים למדינת ישראל ולמלא באמונה את שליחותו בכנסת.
רועי וולף: הכוונה היא שחבר הכנסת פועל על-פי צו מצפונו, ככה זה גם על-פי בג"ץ של ולנר נגד המערך, שהמצפן שיורה לחבר הכנסת איך הצבעתו יהיה צו מצפונו.
רועי וולף: לפיכך, המסקנה היא שהעוזר הפרלמנטרי לא מחליט ולא מצביע על שום דבר בכנסת ואין לו שום אפשרות כזאת.
רועי וולף: אם היועץ המשפטי חושב שאנחנו, העוזרים, משפיעים על חברי הכנסת, אז צריך גם לאסור על חברי הכנסת להיפגש עם לוביסטים, עיתונאים, בעלי הון, פעילים פוליטיים שמזוהים עם נושא כזה או אחר.
רועי וולף: כל עבודה של עוזר פרלמנטרי, אפשר להגדיר אותה כניגוד עניינים.
רועי וולף: אפילו עוזר פרלמנטרי שילך מחר לעבוד כברמן, יש לו אינטרס שהמס על משקאות אלכוהוליים ירד, הוא יבוא לכנסת ויגיד שהאינטרס שלי הוא שהמס ירד וזו המטרה שלי פה.
רועי וולף: אפשר גם לנסות לטעון שעוזר פרלמנטרי שעובד בשביל חבר כנסת שנמצא בוועדת החינוך אולי לא ילך להיות מורה כי יש לו קדימות בכך שהוא התעסק בעניין הזה.
רועי וולף: מה שקורה פה זה שהיועץ המשפטי לא נותן אמון בשיקול דעתם של חברי הכנסת, שהם המעסיקים הישירים שלנו, ולא סומך עליהם שיקבעו לנו באיזו עבודה מותר לעבוד ובאילו שעות.
רועי וולף: לחבר הכנסת אמורה להיות אוטונומיה מוחלטת בעניין הזה.
רועי וולף: לכן אנחנו ממליצים שהמצב הנוכחי יישאר על כנו ושחבר הכנסת ייתן את הדין לציבור ובכלל לגבי עבודה נוספת.
רועי וולף: אסיים במסקנה שלא יכול להיות מצב שכל כתבה שנוצרת  - אם נוצרה כתבה בעיתון כזה או אחר – אז מנסים לפתור את זה טלאים טלאים.
רועי וולף: צריך לפתור את הסוגיה אחת ולתמיד ולא לפי כתבה שמתפרסמת בעיתון.
רועי וולף: צריך להבהיר את הנושא הזה אחת ולתמיד.
דוד רותם: תגידו, אתם שמים לב איך אתם סותרים את הטענות שלכם מדיון לדיון ואתם רק גורמים לעצמכם נזק?
דוד רותם: כשהיה דיון על פיצול התפקיד של עוזר פרלמנטרי הסברתם כמה אתם עובדים קשה, שאי אפשר לנשום.
דוד רותם: עכשיו אתם אומרים: תנו לנו עיסוק נוסף.
דוד רותם: חבר'ה, אי-אפשר.
דוד רותם: תבואו ותגידו: רבותיי, מגיע לנו תשלום נוסף, נקודה.
דוד רותם: עזבו את כל היתר.
רועי וולף: לגבי העניין של עיסוק נוסף, הטענה היחידה היא שהכנסת אומרת שמעכשיו מותר לנו לעשות את זה או אסור לנו לעשות את זה.
רועי וולף: לא יכול להיות מצב כזה.
דוד רותם: הכנסת באה אליי ואומרת לי: אתה, אל תיתן לעוזר שלך.
דוד רותם: הכנסת באה אליי, לא אליכם.
דוד רותם: רבותיי, מגיע לכם יותר כסף, אני אומר לכם כבר, אבל תעזבו את כל יתר הטענות.
דוד רותם: הן לא חשובות.
רועי וולף: אם המשכורת של העוזר הפרלמנטרי תגדל משמעותית ותהיה כמו שנהוגה בשוק, אין ספק שהעוזר הפרלמנטרי לא יצטרך עיסוק נוסף.
רועי וולף: אבל היום המצב לא ככה.
רועי וולף: היום אנחנו לא זכאים לשום תנאים של עובדי כנסת, זה המצב שנוצר.
יריב לוין: אעבור עכשיו לדיון בינינו, חברי הכנסת.
יריב לוין: אאפשר קודם לחבר הכנסת דב חנין, בבקשה.
דב חנין: השאלה שנמצאת בפנינו היא שאלה שיש לה שני פנים.
דב חנין: מצד אחד, אנחנו עוסקים בעובדים ובתנאי העבודה של עובדים; מצד שני, אנחנו עוסקים בעבודתה של הכנסת ובעבודתם של חברי הכנסת.
דב חנין: אתחיל מתנאי עבודתם של העובדים.
דב חנין: אני יכול רק להעיד על העוזרים הפרלמטריים שלי, שעובדים מעל ומעבר, לא רק מבחינת שעות עבודה אלא מבחינת עומס של עבודה.
דב חנין: רק נסתכל על היבט כמו תשובות לפניות ציבור - מאות פניות ציבור בכל שבוע, שלכל אחת מהן צריך לענות וכל אחת מחייבת בדיקה.
דב חנין: הרי לא יתכן שאזרח פונה לחבר כנסת ולא מקבל תשובה, נכון?
דב חנין: מי עושה את כל הדברים האלה?
דב חנין: זה לא אני עושה בעצמי את כל הדברים האלה, לא אני עונה על כל הפניות האלה.
דב חנין: חברות וחברים, זו עבודה אינטנסיבית בצורה בלתי רגילה, מעבר לשעות העבודה המטורפות של העוזרים הפרלמנטריים.
דב חנין: לכן, כשאני רואה את העבודה של העוזרים הפרלמנטריים ואת התגמול שיש מולה, אני אומר שהתגמול הזה לחלוטין לא מספק, הוא לא ראוי, הוא לא הוגן ואני חושב שהוא מבזה גם את הכנסת וגם אותנו, חברי הכנסת.
דב חנין: אני רוצה לפחות להיות מסוגל להסתכל לעוזר הפרלמנטרי שלי בעיניים ולהגיד לו: נכון שאתה עובד נורא-נורא קשה, אבל לפחות אתה מקבל שכר ראוי ומכובד.
דב חנין: הדברים האלה נכונים במיוחד אם אנחנו רוצים למשוך לכנסת כוחות מקצועיים, שיוכלו לעשות עבודה מעבר לעבודה שוטפת, עבודה שהיא יותר מחקרית.
דב חנין: לכן, אנחנו לא מציעים את התגמול ההוגן לעוזרים הפרלמנטריים כעובדים.
דב חנין: יש זווית שניה, שהיא זווית הכנסת.
דב חנין: אנחנו, כחברי כנסת, תלויים רבות בעבודתם של העוזרים הפרלמנטריים.
דב חנין: זה חלק מהתשתית שאנחנו, כחברי כנסת, צריכים כדי לעשות שירות לציבור, אנחנו לא משתמשים בעוזרים הפרלמנטריים שלנו למטרות אישיות ולתועלות אישיות.
דב חנין: אנחנו צריכים לספק לציבור שירות מסוים שחייב להיות ברמה מאוד גבוהה, חייב להיות מאוד מקצועי, חייב להיות מאוד מהיר, ומה לעשות?
דב חנין: הוא נשען רבות על העוזרים הפרלמנטריים.
דב חנין: לכן, משני הטעמים האלה, אני חושב שצריך בהחלט להעלות את שכרם של העוזרים הפרלמנטריים בצורה משמעותית.
דב חנין: אם המסקנה היא, אדוני היושב ראש, שצריך להעלות בסכום מצטבר של 5% פלוס 6%, אם זאת המסקנה של ועדת גרונאו - הייתי מציע להחליט על זה.
דב חנין: למה בשלוש פעימות?
דב חנין: אם רוצים להעלות את השכר ב-11% בערך, אני מציע שנחליט שזה מה שצריך להעלות את שכרם.
דב חנין: אני רוצה להתייחס לשתי נקודות נוספות, אחת מהן מאוד משמעותית והשניה היא קטנה אבל מרגיזה.
דב חנין: אתחיל בנקודה המשמעותית.
דב חנין: לכנסת יש אינטרס לעודד עוזרים פרלמנטריים להישאר פה הרבה זמן.
דב חנין: זו עבודה מאוד שוחקת, מאוד קשה, אי אפשר להשוות אותה לעבודות שונות, חשובות ככל שתהיינה, בתוך מנגנון הכנסת.
דב חנין: לכן פניתי בזמנו לוועדת גרונאו בהצעה לשנות את מתכונת שיפוע הוותק של העוזרים הפרלמנטריים, ברוח הדברים שנאמרו כאן גם על ידי-נציגי העוזרים.
דב חנין: אני מציע לשנות את שיפוע הוותק של העוזרים הפרלמנטריים באופן שיקבע לשנים הראשונות שיפוע תלול של ותק.
דב חנין: מניסיוני, עוזר פרלמנטרי שעובד אתי כבר שנה יכול לייצר תפוקה פי חמישה מאשר עוזר פרלמנטרי שזה עתה הגיע, ויהיה גאון ככל שיהיה.
דב חנין: לכן, בשלוש-ארבע השנים הראשונות לייצר שיפוע מאוד תלול של ותק, כדי לעודד את העוזרים להישאר פה את ארבע השנים הראשונות ובאמת להיות עוזרים שיכולים לתת לכנסת ולחבר הכנסת הרבה-הרבה יותר, והחל מהשנה החמישית לשטח את השיפוע.
דב חנין: זאת אומרת, בשנה ראשונה, שנייה, שלישית ורביעית שיפוע ותק של 5% עד 6% נראה לי לחלוטין סביר, ואפילו מינימליסטי.
דב חנין: החל מהשנה העשירית, מצדי שהשיפוע יהיה 1% לשנה.
דב חנין: אני חושב שהדבר הזה יותר נכון, הוא משקף מדיניות יותר ראויה של ניהול משאבים של הכנסת ושל התייחסות לעוזרים שלנו.
דב חנין: נקודה אחרונה, אדוני היושב ראש, שאני מודה שהיא נקודה קטנה, אבל היא מאוד מציקה לי וזה הנושא של החזר טלפונים של העוזרים הפרלמנטריים.
דב חנין: הם מקבלים החזר טלפוני, וצריכים לקבל, על הטלפונים הסלולאריים שלהם.
דב חנין: כיושב ראש הוועדה המשותפת לסביבה ובריאות של הכנסת אני עוסק בשאלת נזקיהם של טלפונים סלולאריים לבריאותם של האנשים.
דב חנין: אנחנו, ככנסת, יצרנו היום  מצב שאנחנו מתמרצים את העוזרים הפרלמנטריים שלנו לדבר בטלפון הסלולארי ולא לדבר בטלפון בבית, כי בטלפון בבית הם לא מקבלים שום החזר.
דב חנין: פניתי לוועדת גרונאו לקבל להחזר של 150 שקלים בחודש, לא משהו שהוא בשמיים, שיאפשר לעוזרים הפרלמנטריים לדבר מבתיהם ולהעדיף אולי את השיחות האלה, שהם עושים מהבית, שזה אגב יותר זול, אבל זה קודם כול יותר בריא, מאשר שיחות בטלפונים הסלולאריים.
דב חנין: ועדת גרונאו אמרה לי שזה דבר שצריך להשאיר אותו לחבר הכנסת, אם הוא רוצה – הוא יכול להחזיר מתקציב הקשר לבוחר.
דב חנין: זאת תשובה, עם כל הכבוד, שהיא לא ממין העניין.
דב חנין: זה לא משהו שקשור לטוב ליבם או אי טוב ליבם של חברי הכנסת.
דב חנין: יש חברי כנסת שמאוד מתקשים לנהל את תקציב הקשר לבוחר, עם כל ההוצאות האחרות שיש להם.
דב חנין: זה דבר שצריך להיות החלטה מבנית והחלטה מערכתית של הכנסת.
דב חנין: אם הכנסת חושבת, כמוני, שעדיף לעודד אנשים, במיוחד אנשים צעירים, לדבר בטלפון מהבית ולא בטלפון סלולארי, בואו נקבל החלטה ונפנה לוועדת גרונאו שתבדוק שוב את העניין הזה.
דב חנין: נקבל החלטה שקובעת  החזר כספי לעוזרים הפרלמנטריים מהטלפונים שלהם בבית.
ראובן גרונאו: אני יכול להתייחס?
יריב לוין: דקה, כי אנשים צריכים לצאת ואני רוצה לאפשר להם לדבר.
דוד רותם: אדוני היושב ראש, אני חושב שכל הדיון הזה הוא נוראי מבחינתי.
דוד רותם: אני מציע שיום אחד ניקח איזושהי חברת מומחים שתבדוק את תפקידו של חבר הכנסת.
דוד רותם: יכול להיות שאם מישהו חושב שזה תנאים שכיף לי שיש לי שלושה עוזרים, אז יכול להיות שנחליט שלא צריך בכלל עוזרים.
דוד רותם: אבל להגיד לי: אדוני, אתה גם יושב ראש ועדה, גם חבר ב-X ועדות וגם פה, אתה תחזיק עוזרים.
דוד רותם: העוזרים האלה יעבדו בשבילך 20 שעות ביום, אבל אתה תשלם להם שכר רעב, כי הם עובדים שלך.
דוד רותם: אם היו אומרים לי: יש לך תקציב קשר עם הציבור, אתה רשאי לשלם משם – הייתי משלם מכספי, אל תעשו לי טובות.
דוד רותם: אבל אני מחזיר למדינה כל שנה כסף כי אני לא משתמש בקשר לציבור.
דוד רותם: היום באינטרנט זה הולך בחינם.
דוד רותם: אבל תנו לי להוסיף לעוזרים שלי.
דוד רותם: תנו לי לשלם לעוזרים שלי כל מיני תנאים שמגיעים להם.
דוד רותם: הרי אתם לא יכולים לומר לעוזר פרלמנטרי: אדוני, יש לי היום דיון בכרמיאל.
דוד רותם: אתה תיסע אתי, תחזור אתי באמצע הלילה, אבל כסף - מה פתאום שתקבל בשביל זה כסף?
דוד רותם: רבותיי, אני מודיע לכם, העוזרים הפרלמנטריים שלי עובדים בין 16 ל-18 שעות ביום, ואם הם יגידו לי שהם לא יכולים הם הולכים הביתה באותו יום.
דוד רותם: אז אני לא מבין, למה לא מגיע להם שכר הגון?
דוד רותם: אם הייתם אומרים לי: אתה פורץ את מסגרות השכר - - -
איילת השחר: איזה מסגרות שכר?
איילת השחר: באמת.
דוד רותם: סליחה, מישהו פה העיר למה שאמרתי?
דוד רותם: את חברת כנסת?
איילת השחר: אני רק מחזקת.
דוד רותם: רק לחברי הכנסת מותר להפריע לי.
יריב לוין: בוועדה הזו יש לה מעמד מיוחד.
איילת השחר: צודק, סליחה.
דוד רותם: גם בוועדה הזאת, לי אף אחד לא מפריע.
דוד רותם: אני אומר דבר נורא פשוט: בואו נבדוק מה תפקידו של העוזר הפרלמנטרי, בצורה אמיתית – כמה הוא משקיע בזה ומה אנחנו מוכנים לשלם לו.
דוד רותם: יכול להיות שתגיעו למסקנה שעוזרים פרלמנטריים זה דבר מיותר.
דוד רותם: הכנסת תשכור יועצים משפטיים נוספים – כן, מה קרה?
דוד רותם: ישכרו עוד יועצים משפטיים.
דוד רותם: המחלקה המשפטית תגדל.
דוד רותם: הכנסת תשכור עוד דוברים.
דוד רותם: אתה יודע, יש לי בוועדה דובר ועדה.
דוד רותם: אסור לי לבקש ממנו להוציא מילה בשמי, אסור לו להראות לי את ההודעות שהוא מוציא לפני שהוא מוציא אותן כי הוא לא עובד שלי, הוא עובד כנסת.
איל ינון: לא צריך להגזים.
איל ינון: מותר לו להראות לך.
דוד רותם: רבותיי, אסור לי להתערב ולשנות שם מילה אחת.
דוד רותם: הם קיבלו הנחיות, וזה בסדר גמור, כי הוא לא דובר שלי.
יריב לוין: בעיניי זה לא בסדר גמור שתחת ידיך, כיושב ועדה - - -
מנחם אליעזר מוזס: זה לא בסדר.
דוד רותם: אז אצל הדובר שלך תנהל את זה אחרת.
דוד רותם: הדובר שלי אמר לי: אלה ההנחיות שקיבלתי.
דוד רותם: אני לא משנה לו את הדברים.
דוד רותם: אני אומר לו: אדוני, תפרסם מה שאתה רוצה.
דוד רותם: אני אומר שוב, אין לי בעיה.
דוד רותם: יגידו: אדוני היקר, הכנסת שוכרת דוברים, תבחר אחד מביניהם והכנסת תשלם לו.
דוד רותם: היא תשלם לו הרבה יותר, כי דובר ועדה, עובד פחות קשה מהעוזרים הפרלמנטריים, מרוויח יותר.
דוד רותם: לכן אני מציע, רבותיי ועדת גרונאו, תבדקו את מהות התפקיד ולפי זה תקבעו את השכר.
ראובן גרונאו: אני רוצה להגיב.
ראובן גרונאו: חברי כנסת מדברים, הם צריכים לדעת את העובדות.
יריב לוין: פרופסור גרונאו, אאפשר לך להתייחס בסוף לכל ההערות, אחרת הדיון הזה לא ייגמר אף פעם.
יריב לוין: חבר הכנסת שמאלוב-ברקוביץ, בבקשה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אדוני היושב ראש, אני רוצה לומר שהיחס אל העוזרים הפרלמנטריים זו נגזרת של ועדת גרונאו אל חברי הכנסת.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה מתחיל ממספר העובדים שיש לנו, זה מסתיים בתנאים הנלווים של העוזרים הפרלמנטריים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הציבור מאוד לא אוהב שאנחנו מבקשים תנאים בשביל עצמנו, בשביל העוזרים הפרלמנטריים, כי התדמית של חבר הכנסת, לצערנו הרב, היא שהוא דואג רק לעצמו ולכיסאו.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לכן, נושא שלדעתי, היה צריך להיות פתור שנים רבות קודם הולך ונמשך, בגלל שאף אחד לא מוכן להמליץ את הדבר הנכון מול התדמית, שלצערי הרב, שיש לחברי הכנסת.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת, פרופסור גרונאו, שזה גם קצת נובע מהחלטות שאתם מקבלים אצלכם.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה לרגע להסתכל על מודלים הקיימים בפרלמנטים שונים בארצות שונות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לחבר סנאט יש יועץ משפטי, דובר מקצועי, יועץ פוליטי, נהג, מנהלת לשכה, פניות ציבור, מתמחים ומתנדבים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כל זה יש לאחד, כל מה שכתוב פה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני, כחברת כנסת פעילה – ואולי אתה לא מכיר אותי, ורוב האנשים שיושבים פה הם פעילים לא פחות ממני - יומיום מרגישה מחסור בכל הפונקציות שמניתי כרגע.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש לי שני עוזרים, שלצערי הרב, חל איסור לחלק את המשרות האלה, בגלל שיש טענה שאומרת שיש חברי כנסת שאפילו לא יודעים מה לעשות עם עוזר אחד.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז מה פתאום צריך לתת שלושה?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה להגיד לך, אדוני, שאני עובדת בכנסת עם שני קהלים בצורה מקבילה לחלוטין: יש לי קהל דובר רוסית ויש לי קהל דובר עברית.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני צריכה דובר בשפה הרוסית ואני צריכה דובר בעברית כי, מה לעשות, יש הרבה מאוד אנשים שהם עדיין לא קוראים תקשורת בשפה העברית.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: נאלצתי, בכאב לב רב מאוד, לחלק שתי משרות לשלוש.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: האנשים שעובדים אתנו לא עובדים אתנו בגלל שרותם אומר שאם לא תעבוד אז תלך הביתה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בגלל שהם מרגישים שליחות, כי הם מרגישים שכשהם נמצאים ליד חבר כנסת והם מקדמים משהו, איזושהי הצעת חוק או מקדמים איזשהו מהלך חברתי, הם מרגישים שהם תורמים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא יתכן שאני הולכת לפגישות עם העוזר שלי - העוזר שלי גר נגיד בירושלים והפגישה בתל-אביב - הוא מגיע בדלק שלו, הוא מחנה את הרכב בכסף שלו, עם שכר של 8,000 שקל.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ואיזה יופי, במחלקת המחקר מקבלים יותר.
יריב לוין: ברוטו, כמובן.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ברוטו כמובן.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא ייתכן שאני צריכה לחשוב פעמיים לפני שאני מוציאה כסף מהקשר לבוחר-  כי אני לא מחזירה את הכסף של קשר לבוחר, אני משתמשת בו.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: במקום לעשות אתו את מה שהוא נועד, אני צריכה לשלם את הטלפונים ואת הנסיעות של העוזרים שלי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בגלל שאני מנסה לחשוב איך אותם בחורים צעירים, חלקם בעלי משפחה – לא רואים את האישה, לא רואים את הילדים, חלקם רוצים להתחתן ופוחדים להתחתן כי הם לא יגיעו הביתה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני פושט לא מבינה את הגישה הזאת, המתנשאת,  לחברי הכנסת.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: גם במזנון הכנסת, אדוני היושב ראש, שאני ואתה ניסינו להוביל את המהלך, זה גם הנגזרת מהיחס לחברי הכנסת.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אנחנו 120 נבחרי ציבור, שאמורים לייצג את העם.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מי שעובד אתנו זה עוזרים פרלמנטריים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הבדיחה הזאת להעלות לעוזרים הפרלמנטריים ב-11% ולחלק את זה לשלוש פעימות - זו בדיחה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה קורה בסופו של דבר?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: שמי שבא לעבוד בכנסת זה אדם שיש לו חיידק פוליטי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הוא מגיע, כיף לו.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הוא רואה חברי כנסת, רואה שרים, נהנה מזה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ומה קורה אחרי זה?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תשים לב, אדוני פרופסור גרונאו, מה התחלופה של עוזרים פלמנטריים בכנסת.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה פשוט נורא ואיום, כל חודשיים-שלושה מישהו מחליף עוזר פרלמנטרי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: נשארים רק כאלה שהם באמת מאמינים במטרה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: קודם כול, זה פוגע בציבור, זה פוגע בחברי הכנסת, זה פוגע בעוזרים עצמם.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בגלל השכר הנמוך אתה לא מסוגל להביא לפה בן-אדם עם יכולות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: דרך אגב, יש פה הרבה עוזרים פרלמנטריים – לא רק שלי, כי אני חושבת ששלי הכי טובים מכולם – שעושים עבודה יוצאת מן הכלל.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל עדיין - איפה אנחנו עושים להם קורסים להכשרה מקצועית?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: נכון, יש בכנסת.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה אתה מחייך, אדוני?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה זה מצחיק אותך?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה אתה מזלזל במה שאני אומרת?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה מצחיק אותך כי אתה חושב שמה שאני אומרת לא מגיע לנו.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ואני אומרת לך שזה מגיע לנו, זה מגיע לציבור בישראל, זה מגיע לכנסת ישראל, מגיע הכבוד למקום הזה שאנחנו נמצאים בו, שאמור להיות סנהדרין, ולא להתייחס לאנשים שעוזרים לנו, שעובדים אתנו בתור עוזרים, שעובדים 17 שעות ביום, כאילו שיגידו תודה בכלל שהם ראו פה את שר האוצר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז טוב לו, כי הוא ראה פה את שר האוצר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא, זה אנשים שעובדים ממש קשה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת, אדוני היושב ראש, שהיעילות שלי בכנסת היא 50% פחות ממה שיכולתי לעשות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם הייתי יכולה היום להחזיק לידי מספר עוזרים רב יותר, עם שכר גבוה יותר, הייתי מביאה הרבה יותר תועלת לכל הציבור במדינת ישראל.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: דבר אחרון שאני רוצה להגיד, אני לא מבינה איך בכנסת ישראל, שאמורה להיות אושיות היושרה הפנימית וההוגנות, מחזיקים מתנדבים.