GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רחל אדטו: זה היה בחוק ההסדרים, וזה לא עבר חקיקה רגילה, זה עבר חקיקה מהירה, כך שאם אתם רוצים להגיד שזאת מטרת החוק – זה חוק עוקף.
רחל אדטו: כי אחרת לא היתה שום הצדקה לקחת את ויסקונסין 2 ולהעביר אותו השבוע להצבעה.
איל ינון: אני רוצה להבהיר שתוכנית ויסקונסין איננה חלק מחוק ההסדרים.
רחל אדטו: היא היתה.
איל ינון: היא בהליכי חקיקה רגילים לחלוטין.
איל ינון: היא הוצאה, היא היתה בהחלטת הממשלה המקורית, היא הוצאה בדיוק בגלל הסיבה שעליה עמדתי,שנועדה להפוך הליכי חקיקה רגילים.
רחל אדטו: אבל זו חקיקה מהירה, אז מה עשינו?
יריב לוין: חברת הכנסת אדטו.
יריב לוין: אני רוצה למקד, ברשותך – אני, כמובן, אאפשר לך לומר כל דבר שתרצי, אבל אני רוצה, שוב, לנסות למקד את הדיון.
יריב לוין: אל"ף, בדיוק מההיגיון הזה ויסקונסין יצאה החוצה.
יריב לוין: אם הדיון בויסקונסין נעשה כפי שצריך או לא, זה כמובן למגרש שבו מתנהל הדיון.
יריב לוין: זה לא משהו שאנחנו מוסמכים להכרע, והוא לא בא כאן לפתחנו.
יריב לוין: בי"ת – וכאן הנקודה המהותית, מעבר לדברים הכלליים ביחס לתוכן, שזה פחות בתחום המנדט שלנו, כרגע, מה שבעיקר חשוב זה האם צריך לפצל ולמה, ולאן צריך לנתב על פי עמדתכם והכרתכם, כדי שנוכל לראות מהן העמדות השונות ולנסות לראות לאיזו תוצאה אנחנו מגיעים בסופו של עניין.
רחל אדטו: אתה רוצה שאני את ההסתייגות לגבי מטרת החוק?
איל ינון: אנחנו לא בשלב הזה של הדיון.
איל ינון: זה בוועדת הכספים, כשידונו בהצעת החוק.
יריב לוין: אנחנו לא בשלב של ההסתייגויות, אנחנו בשלב של קביעת חלוקת ההצעה, ולכן הדיון הוא לא הדיון בתוכן המהותי, זה לא כאן, אלא ככל שהוא נוגע לשאלת הניתוב והפיצול, כמובן.
אחמד טיבי: רק חלוקות.
יריב לוין: חבר הכנסת טיבי?
אחמד טיבי: אני חלקתי על נושא ועדת כלכלה בכמה סעיפים, צריך ועדת חוקה, אבל אין הצבעה היום, אז - - -
יריב לוין: חבר הכנסת אורון.
חיים אורון: אין לי בעיה עם מטרת החוק, אני גם אומר שאין לי בעיה מהותית עם רוב הנושאים של חוק התקשורת.
חיים אורון: יש לי בעיה עם ההגדרה שאני מבין, שיושב ראש הכנסת, בעידודו של היועץ המשפטי לכנסת, קיבלו, וזה מספר רפורמות שיש להן קשר למדיניות כלכלית וצמיחה.
חיים אורון: אני הייתי רוצה לתת דוגמה של חוק אחד, שאין לו קשר לזה.
איל ינון: יש הרבה.
חיים אורון: סדר הדין הפלילי – אם אני רוצה, סדר הדין הפלילי, אני בטוח שהוא ישפיע על מספר האסירים בבית הסוהר, יקטין את מספר הסוהרים, יש לו השלכה תקציבית מיידית.
חיים אורון: לא תמצאו אף נושא, שבהגדרה הרחבה הזאת, שאי אפשר להגיד: חברים יקרים, הוא שייך לפה.
חיים אורון: ואני, אגב, הייתי נותן תרגיל ליועצים המשפטיים של הכנסת, או לאסיסטנטים שלהם: שבו ותביאו לי הצעת חוק שאי אפשר להגיד שיש לה משמעות תקציבית.
חיים אורון: ולכן, ברגע שחורגים מהעיקרון הבסיסי, שיש חוק תומך תקציב, ונפרדים מהשם חוק ההסדרים - ויש פה סעיפים כאלה, ואני אחר כך אציין אותם ואגיד: מקומם בדיון הזה, והוויכוח אם הם יהיו בוועדת הכספים או בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות, הוא ויכוח לגיטימי.
חיים אורון: חוק התקשורת הוא חוק חשוב מאד, אני מניח שברובו נתמוך בו, ובמתכונת הזאת נצביע נגדו.
חיים אורון: למה נצביע נגדו?
חיים אורון: כי ההצבעה המכרעת בקריאה שנייה ושלישית מכריחה אותי להצביע נגדו.
חיים אורון: אז מה אתם רוצים ממני, כחבר כנסת?
חיים אורון: גם לקיים דיון רציני, גם להודיע שאני תומך בחוק, וגם, במבחן העליון של חבר כנסת – אין מה לעשות – אני אצביע נגדו.
חיים אורון: כי הוא יופיע בחוק ההסדרים כולו ביחד, יחד עם קיצוץ קצבאות ויחד עם גודל התקציב, ויחד עם גודל תקציב הבריאות, וכל מיני דברים כאלה, שאני לא הולך להצביע בעדם.
חיים אורון: לכן כל הפיתולים שעשו פה, בעימות הפנים-ממשלתי – אז עם כל הכבוד ליושב ראש הכנסת וליועץ המשפטי, שאני מאד מעריך את מה שהם עשו, זאת מחלוקת פנים-ממשלתית, שכש- נכון, אדוני סגן השר, שכשיושבים באופוזיציה נואמים את הנאומים שצריך חוק תומך תקציב.
חיים אורון: וכשמגיעים לקואליציה, בחולשתה, מעמיסים על הכנסת 20-28 חוקים, שאין להם שום קשר לתקציב.
חיים אורון: לכן, אני מציע לפצל את הסעיף הזה.
חיים אורון: אגב, זה יהיה בדיוק כמו עם ויסקונסין, ללא שום הבדל, באמת, חוץ מהתרגילים, שאולי חלק לא מבינים אותם.
חיים אורון: ויסקונסין הוא חוק שרץ בצמוד.
חיים אורון: ברגע שנפצל אותו, הוא יהיה מונח על שולחן הכנסת, הוא ירוץ בצמוד לחקיקה כולה, ואם ועדת הכנסת, בעצה עם היושב ראש ובהסכמה רחבה, תבוא ותגיד – ואני אתמוך בזה – שאת החוק הזה צריך להשלים עד ה-31 בינואר, אני תומך.
חיים אורון: אבל תוציאו אותו מחוק ההסדרים.
חיים אורון: לא כי הוא לא טוב.
חיים אורון: יש חוקים שאני רוצה להציא אותם כי הם לא טובים.
חיים אורון: תוציאו אותו מחוק ההסדרים, כי בעיקרו של דבר – ונוח לי להגיד אותו בסעיף הזה – הוא חוק נכון ברובו, אני לא רוצה להתחייב לכל שורה שבו, אבל בגדול הוא חוק נכון, אבל לא פה.
חיים אורון: יש פה אפילו איזה סעיף שקשור בפרק של 2(3), שמה יש את כל הוויכוח עם מערכת הביטחון, מי מחייב אותה, מי לא מחייב אותה, איך מחייבים אותה – זה מגיע לשאלות של זכויות קניין, של כל מיני דברים כאלה, שאני לא מצליח להבין – עוד הפעם, מבלי להביע עכשיו דעה נחרצת כי אני מודה ששמעתי רק צד אחד, אבל זה עובר פה בתוך הפלטפורמה, בתוך הערימה הזאת.
חיים אורון: דווקא לשיטתך, אדוני היושב ראש, אתה מאד רגיש לנושאים הללו, צריך – רגע, מה קרה?
חיים אורון: אז יטילו על כוחות הביטחון בינואר את החובה, ולא מה-31 בדצמבר.
חיים אורון: ואני אומר עוד הפעם על סעיפים שבמהותם, אני חושב שההצעה של שר התקשורת היא הצעה נכונה, וצריך ללכת לקראתה.
חיים אורון: לכן אני מציע את כל הפרק הזה לפצל, להשאיר אותם על שולחן הכנסת, ומצדי אפילו לקבוע מועד, לא רחוק, לא יודע מתי, שהכנסת מקבלת – כמו שאגב, עשינו בשורה של חוקים בוועדת הכספים ועמדנו בהם.
חיים אורון: חוקים מאד כבדים השנה ועדת הכספים אישרה.
חיים אורון: את כל הנושא של האכיפה המנהלית, את בנק ישראל.
חיים אורון: חוקים מאד כבדים.
חיים אורון: עברו ועדת כספים, בלי האיום של חוק ההסדרים, אלא פשוט בדיון לגופו, לא קצר – אני חושב שעל שני החוקים האלה היו קרוב ל-30 ישיבות, ואגב, בשני החוקים האלה, בסוף, היתה הצבעה פה אחד, של כל חברי הזה, ואם אני לא טועה, גם במליאה החוקים האלה עברו פה אחד.
חיים אורון: אני לא רוצה להגיד במליאה, אבל בוועדה אני בטוח.
חיים אורון: זה לא יותר נכון?
חיים אורון: אם אתה אומר, בוא נראה איך הולכים?
חיים אורון: זה לא יותר ענייני?
חיים אורון: זה גם לא שומר על כבודה של הכנסת, ולא המטחנה הזאת?
חיים אורון: עשיתי את העבודה שרצית לעשות עכשיו.
חיים אורון: יש פה 32 חוקים לוועדת כספים, יש פה 14 חוקים כבדים לוועדת כלכלה, ועדת כספים – בצד זה יש כל התקציב, לשנתיים – זה חלק מהחוכמות – לשנתיים, ולמרות שמאד מאד הקדימו, אין כבר מה לעשות.
חיים אורון: אנחנו מגיעים עכשיו – מחר מתחיל נובמבר, דצמבר – חודשיים ייגמר העניין.
חיים אורון: תקציב לשנתיים, ו-32 סעיפי תקציב.
חיים אורון: זה מה שיש בחוברת, כפי שהיא מסומנת עכשיו.
חיים אורון: ואני חושב שזה אחד הנושאים שצריך לפצל אותם.
אורי אורבך: אבל אתה חושב שאת הכל צריך לפצל.
חיים אורון: לא, יש סעיפים שלא צריך לפצל אותם, כי הם באמת תומכי תקציב.
חיים אורון: למשל, הסעיף על הביטוח הלאומי, שאני מאד נגדו, אבל זה מובן למה דנים בו עכשיו.
חיים אורון: זה ממש היפוך של הסעיף הזה.
אורי אורבך: אבל את הכל אתה רוצה בתור דיון נפרד.
אורי אורבך: אתה לא רוצה שיהיה חוק ההסדרים בכלל.
חיים אורון: אין אפשרות שעל חוקים תומכי תקציב, לא תהיה הצבעה אחר כך.
חיים אורון: כי בסוף צריך להיסגר המעגל.
חיים אורון: אם אני רוצה להפחית את ההפחתה בביטוח הלאומי, שזה מיליארד וחצי שקל, הוא ישאל אותי, סגן השר, מאיפה אני מביא אותם.
חיים אורון: ואז הוא צריך לסגור בסוף.
חיים אורון: לכן אני חושב שהביטוח הלאומי, שאני נגדו, מקומו כאן.
חיים אורון: אני לא יכול להתווכח על מקומו, בעוד שהתקשורת, שלא שייך לזה, מקומה לא כאן.
חיים אורון: ואני בעדה.
אורי אורבך: הבנתי.
יריב לוין: נעבור לסעיף השלישי, רשות השידור.
יריב לוין: הפרק השלישי.
יואל בריס: הפרק השלישי, רשות השידור – רק כדי למקם אותו, צריך לראות אותו על רקע החוק הנפרד, שהוא - -
חיים אורון: זה מוצדק, למשל.
חיים אורון: יכול להישאר.
יואל בריס: הצעת חוק רשות השידור (תיקון מס' 25) נופל בכל ההיבטים של הבראת השידור הציבורי, למעט ההיבט התקציבי של האגרה, שנשאר בתוך הצעת חוק המדיניות הכלכלית, וזה שני הסעיפים – למרות שהם פוצלו פה כשני נושאים, הם בעצם נושא אחד, וזה הנושא.
יריב לוין: היועץ המשפטי.
איל ינון: אנחנו ממליצים, על פי התקנון והתקדימים, לנתב את ההצעה הזאת לוועדת הכלכלה.
יריב לוין: מכובדיי, קצת קשה לקיים את הדיון כשעומדים.
יריב לוין: רוצים – תתייעצו בחוץ, אין בעיה.
יריב לוין: מישהו רוצה להתייחס לפרק ג'?
חיים אורון: ודאי.
חיים אורון: אני חושב שמקומו בחוק והוא צריך להישאר.
חיים אורון: מה אני אגיד בוועדה – אגב, אני גם תומך בהעלאת האגרה.
חיים אורון: אני חושב שהקואליציה תתנגד.
חיים אורון: ואני גם תומך בה בלי להפחית אותה בשנים הבאות, אבל זה באמת הדיון פה, כי אחרת יש בעיה בתקציב רשות השידור.
יריב לוין: הערות נוספות – אין.
יריב לוין: אנחנו עוברים לפרק ד.
יריב לוין: תעסוקה.
יואל בריס: תעסוקה באופן כללי, בשנים האחרונות, נושא מאד מרכזי - - -
אברהם מיכאלי: עוד לא קבענו ועדה.
אברהם מיכאלי: חוק רשות השידור עוד לא קבענו ועדה.
איל ינון: חוק רשות השידור עבר בקריאה ראשונה ועבר לוועדת הכנסת לקביעת ועדה, בנפרד.
יריב לוין: הוא לא פה.
יריב לוין: לא במגרש הזה.
איל ינון: הוא לא חלק מחוק ההסדרים.
חיים אורון: זה חוק מאד גדול.
איל ינון: זו הרפורמה ברשות השידור.
יואל בריס: נושא התעסוקה הוא נושא מרכזי למדיניות הכלכלית של המדינה, של הממשלה.
יואל בריס: הוא, בכל שנה כמעט, נמצא על סדר היום במהלך הדיון בתקציב המדינה, גם בממשלה וגם בכנסת.
יואל בריס: הרכיב המרכזי של מדיניות הממשלה בעניין התעסוקה דווקא לא נמצא כאן והוא בחוק שהופרד בהתאם לסיכומים המוקדמים, אבל הנושאים שנשארו הם בוודאי רלוונטיים למדיניות התעסוקה.
יואל בריס: מדיניות התעסוקה היא כמובן רכיב מרכזי גם בצמיחה, ולכן יש כאן שני סעיפים.
יואל בריס: האחד נוגע לחוק הכניסה לישראל והשני לחוק נוגע לחוק שירות התעסוקה.
יואל בריס: לגבי הנושא השני – אני אתחיל דווקא בו – חוק שירות התעסוקה בסך הכל נועד להגדיל את האכיפה וההרתעה מפני פעולות לא תקינות של בעל רישיון ללשכה פרטית, ולכן הוא מאד משמעותי לגבי ההפעלה של הלשכות האלה.
יואל בריס: הנושא הראשון נוגע לחוק הכניסה לישראל ולנושא העובדים הזרים.
יואל בריס: לגבי זה ראיתי את ההמלצה של היועץ המשפטי של הכנסת לפצל את הנושא להליך חקיקה רגיל, אם הבנתי נכון, בין השאר בגלל שהנושא נושק לדברים שנדונו בעבר בבג"ץ.
יואל בריס: אנחנו סבורים שאפשר לדון בנושאים האלה במסגרת החקיקה, וגם במסגרת החקיקה הזו.
יואל בריס: למדנו היטב, בהכנת הנושא הזה, גם את פסיקת בג"ץ.
יואל בריס: הנושאים האלה נובעים מעבודה בין משרדית שנוגעת לנושא של העובדים הזרים וחוק הכניסה לישראל, ולכן אנחנו סבורים שהוא יכול להישאר בחוק.
יריב לוין: היועץ המשפטי, בבקשה.
איל ינון: טוב.
איל ינון: פה אני במחלוקת קשה מאד עם הממשלה, אני חושב שאם יש נושא פה, בהצעת החוק שבפניכם, ש- - -
יריב לוין: איל, ברשותך, נראה לי שחשוב שסגן השר ישמע דווקא את הנושא הזה.
יריב לוין: אם אפשר לקרוא לו.
חיים אורון: תאמין לי, זה לא חשוב.
חיים אורון: תאמין לי – זה לא חשוב.
יריב לוין: חבר הכנסת אורון, לא.
יריב לוין: למה, באמת, למה – טוב, זכותך, איך אומרים, לחשוב כפי שאתה חושב.
יריב לוין: סגן השר, סליחה, אני חושב שהנקודה הזאת היא מהותית.
איל ינון: פה אני מבקש לשכנע את הוועדה לפצל, בנושא של חוק הכניסה לישראל, את התיקון, בפיצול מהותי, ולהעביר אותו להליך חקיקה רגיל, ואני אסביר מדוע.
איל ינון: ושוב – אני לא מתייחס בכלל לתוכן של החקיקה ולמהות הרפורמה המוצעת, אני מתייחס להליך.
איל ינון: אם יש נושא שאפשר לומר עליו שסוג של דגל שחור מתנוסס עליו בעניין קיום דיון בו במסגרת חוק ההסדרים, זו ההצעה ביחס לחוק הכניסה לישראל.
איל ינון: אני רוצה להסביר לחברי הכנסת, מה כולל בתוכו התיקון.
איל ינון: התיקון מבקש לקבוע ששר הפנים – חבר הכנסת אורון, חשוב לי שתשמע את זה.
חיים אורון: אפילו נרשמתי לרשות דיבור.
איל ינון: אה.
איל ינון: אוקי.
איל ינון: שר הפנים לא יעניק אשרה או רישיון ישיבה לאדם שהוא שוהה שלא כדין, בטרם חלפה תקופת צינון אשר משכה ייקבע בחוק ושבמהלכה הוא שהה מחוץ לישראל.
איל ינון: מוצע להגביל את פרק הזמן המקסימלי שבו יכול עובד זר לשהות בישראל ללא עבודה בתחום עיסוקו, מוצע לקבוע הגבלה על מספר המעברים של העובד בין מעבידים, על שינוי אזור העבודה ועל אופי העבודה וסוג העבודה.
איל ינון: חלק מן ההסדרים שמוצעים פה, בתיקון הזה, מעוררים סוגיות חוקתיות כבדות, וחלקם אף זכו להתייחסות ישירה של בית המשפט העליון.
איל ינון: כך, למשל, סוגיית הסדרת מעמדו של זר הנישא לישראלי בעודו שוהה בארץ שלא בהיתר – אני רוצה להסביר.
איל ינון: אדוני יושב ראש הקואליציה, זה מאד מאד חשוב – התיקון הזה קובע שאם אדם שוהה בישראל שלא כדין, והוא מתחתן עם אזרח ישראלי, בהתאם לתקופה שבה הוא שהה בישראל שלא כדין, הוא ייאלץ לצאת מן הארץ לסוג של תקופת צינון, שאורכה משנה ועד עשר שנים.
איל ינון: אם הוא, נגיד, שהה בארץ שלא כדין תקופה של עד שלושה חודשים, אז הוא ישהה בחוץ לארץ שנה לפני שיתאפשר אותו איחוד משפחות, אם הוא היה בארץ שלא כדין מעבר לשלוש שנים, הוא יצטרך לשהות מחוץ לישראל עשר שנים.
איל ינון: על הנושא הזה, כבר לפני כעשור, ניתן פסק דין של בית המשפט העליון.
איל ינון: אמנם אז זה היה מעוגן בנהלים של משרד הפנים ובמדיניות של משרד הפנים – שאגב, היתה פחות מחמירה ממה שההצעה הזאת מבקשת לעשות, אלא רק ביקשה צינון של מספר חודשים, ובית המשפט, בניגוד להרבה פעמים אחרות שהוא קורא למחוקק לתקן את התיקון, שהוא קורא להעביר נהלים או מדיניות לחקיקה, ואז הוא אומר: אם יהיה חוק, אז זה יהיה לגיטימי, בא ואומר על הדבר הזה את הדבר הבא: מדיניות משרד הפנים לעניינם של זרים שנישאו לישראלים, בעוד הם, הזרים, שוהים בארץ שלא בהיתר, הינה מדיניות שאינה עומדת במבחן המידתיות, והריהי פסולה ובטלה.
איל ינון: דרישת משרד הפנים כי מדיניות עקרונית, כי בן הזוג הזר יעזוב את הארץ לחודשים מספר עד אשר תיבדק כנות הנישואים – חודשים מספר, אני לא מדבר על עשר שנים או על שלוש שנים – הינה מדיניות שאינה עולה בקנה אחד עם מושכלות ראשונים במשטר דמוקרטי החרד לזכויות האזרח.
איל ינון: התיקון הזה, אם הוא יתקבל, יהיה לא פשוט להגן עליו בפני בג"ץ, גם בלי הגיבנת של חוק ההסדרים.
איל ינון: עם הגיבנת של חוק ההסדרים – זה לא פסק-דין יחיד.
איל ינון: הנשיאה בייניש, בחלוף כמה שנים, הרחיבה את פסק הדין הזה גם על ידועים בציבור, כלומר שלא רק בני-זוג ישראלים שנישאים לאזרח ששוהה פה שלא כדין, אלא גם אזרח ישראלי שחי כידוע בציבור עם שוהה שלא כדין, לא ניתן להוציא את השוהה שלא כדין לתקופת צינון בישראל.
איל ינון: הטיפול בנושא הזה, ויש פה נושאים נוספים שקשורים בתיקון הזה, כמו כבילת עובדים זרים למעסיקים, גם על כך ניתנו פסקי-דין של בית המשפט שפסלו את הנהלים האלה.
איל ינון: הליכה בתלם של חוק ההסדרים, בהסדרים כל כך בעייתיים מבחינה חוקתית, בהסדרים שבהם בית המשפט העליון אמר את דברו ולא קרא למחוקק לתקן תיקון, אלא אמר: המדיניות הזאת פסולה ברמה העקרונית, היא נוגדת את – כמו שפה השופט אמר – את אושיות המשטר הדמוקרטי.
איל ינון: לדעתי להיכנס לחוק ההסדרים, דווקא מי שתמוך ברפורמה הזאת, דווקא מי שתומך בתיקון, מכניס לעצמו גול עצמי וגורם לזה שאותם יועצים משפטיים, שאחר כך יצטרכו להגן על חקיקה כזאת בבית משפט, זה יהיה פשוט בלתי אפשרי עבורם.
איל ינון: כי איך נסביר לשופטים שהביאו דבר כזה להצבעה אחת יחד עם שלל נושאים שאין ביניהם שום קשר ושחברי הכנסת נאלצו להצביע בנושא שבית המשפט העליון כבר אמר את דברו כמה פעמים בצורה כל כך ברורה וישירה?
אורי אורבך: ועל חוק נפרד אפשר יהיה להגן?
איל ינון: על חוק נפרד זה כבר אופרה אחרת.
איל ינון: על הליך חקיקה רגיל יהיה לא פשוט להגן.
איל ינון: אבל ברגע שאתה מכביד עליו גם את חוק ההסדרים, שהוא דבר מאוד בעייתי, שגם עליו בית המשפט העליון כבר אמר לא מעט דברי ביקורת, אתה מסכן מאוד את היכולת ואת האפשרות להגן על דבר כזה.
איל ינון: אין שום בעיה להעביר הליך חקיקה כזה בהליך חקיקה רגיל בוועדת הפנים.
איל ינון: אני לא חושב שיושב-ראש הוועדה יסכל הליך שכזה.
רוחמה אברהם-בלילא: או ועדה לעובדים זרים.
איל ינון: זו טעות ממדרגה ראשונה.
איל ינון: זו לא טעות, זה דבר שלא ייעשה, לקחת נושאים שבג"ץ אמר עליהם דברים כל כך מפורשים, ולשים אותם בהליך של חוק ההסדרים.
חיים אורון: אין לי להוסיף על דבריו של היועץ המשפטי לכנסת אלא דבר אחד.
חיים אורון: אם באמת הדיון הוא פה לגופו של עניין, אני זוכר מעט פעמים שהיועץ המשפטי של הכנסת אמר לכנסת: חברים יקרים, אתם עוברים את המידה שאני אוכל להגן על זה בפני בג"ץ.
חיים אורון: זה מה שהוא אמר לנו פה.
חיים אורון: הוא אמר: אתם הולכים לחוקק חקיקה שגם לגופה – ואני מודה שבמקרה זה אני מתנגד לגופה מכל וכל.
חיים אורון: מסיבה מאוד פשוטה, כי מה עניין תעסוקה לעניין נישואים?
יצחק כהן: עניין עובדים זרים, עניין שב"חים, עניין הפקרות בגבולות ישראל.
רוחמה אברהם-בלילא: אחרי 10 שנים להביא את זה לפה למסמך של חודשיים?
יצחק כהן: בוא תעשה אתי טיול בארד, בתל-אביב.
רחל אדטו: תשימו את גדר ההפרדה סוף-סוף.
יצחק כהן: זה לא יעזור.
רחל אדטו: תתחילו.
יצחק כהן: אתה יודע כמה עובדים סיעודיים נוטשים את החולים שלהם ומגבירים את הנפח של העובדים הלא חוקיים?
יצחק כהן: אני בטוח שאתה יודע.
חיים אורון: אדוני סגן השר, המחלוקת בינינו היא לא ברמת המידע.
חיים אורון: המחלוקת בינינו היא מה עושים עם המידע הזה.
חיים אורון: אני יודע שבורחים ואני יודע שמעסיקים ואני יודע שאתם רוצים דלת מסתובבת ואני יודע שיש שב"חים שזה פתוח, ואני יודע שיש בעיה קשה מאוד של עובדים זרים.
חיים אורון: אבל אני יודע שיש גבולות שקשורים בכל נושא הנישואים שהם לא שייכים לפה.
חיים אורון: אתה לא רוצה שיינשאו עם עובד זר גם אם הוא לא בא בתור עובד זר.
חיים אורון: אתה מעמיס על החוק הזה נושאים שהם בוויכוח לגמרי אחר, שזכותך לחשוב כך.
יצחק כהן: אני רוצה לחסום הונאות ולחסום טריקים.
חיים אורון: אתה לא חוסם הונאות, אתה שומר על טוהר הגזע באופן עקום.
יצחק כהן: תירגע, אורון.
יצחק כהן: אתה אל תדבר אתי על גזע.
יצחק כהן: אתה האחרון לדבר על גזע.
חיים אורון: אני האחרון שידבר על גזע?
יצחק כהן: כן, אתה.
יצחק כהן: אל תדבר אתי על גזע ותורת הגזע.
יצחק כהן: זו חוצפה שאין כדוגמתה.
יצחק כהן: אתה מדבר אתי על תורת הגזע?
יצחק כהן: חצוף.
יצחק כהן: מה זה תורת הגזע?
חיים אורון: אני כבר מכיר הרבה פעמים, שכאשר אין לך טיעונים אתה מתחיל להגיד: חצוף, אתה לא מבין.
חיים אורון: תורת הגזע זה מי שרוצה לשמור על מדינת ישראל ריקה מזרים, כמו שראש המפלגה שלך עושה.
יצחק כהן: אתה יודע מה הקונוטציות של תורת הגזע שאתה מדבר עליה.
יריב לוין: חבר הכנסת אורון, זאת מדיניות הגירה שכל מדינה נורמאלית בעולם נוקטת בה.
חיים אורון: אני רוצה לטעון באופן קוטבי שלא חוק האזרחות כל מדינה עושה, ולא את החוקים הללו ולא את המניעים ולא את גירוש הילדים.
חיים אורון: אל תביאו לנו את כל העולם.
חיים אורון: אתם עושים גם נזק נורא – אני אומר לך, לא לסגן השר.
חיים אורון: אתם עושים נזק נורא להסכמה שהיא הרבה יותר רחבה בנושא של הרצון להסדיר את נושא העובדים הזרים.
חיים אורון: אתם דוחפים את זה תמיד לפינות שבהן אנחנו מתקוממים כשאין מחלוקת על הרצון להוריד את מספר מחפשי העבודה, על הרצון להגיע לרמת שכר יותר גבוהה, על הרצון להשתלט על שוק העבודה של העבודה הקבלנית וכו'.
חיים אורון: לא שם הוויכוח הגדול.
חיים אורון: הוויכוח הגדול, שכל פעם עולות ההנמקות הללו שאני אפילו לא רוצה לחזור עליהן.
איל ינון: סגן השר כהן, המצב פה הוא הפוך על הפוך.
איל ינון: לכאורה חבר הכנסת אורון היה צריך להיות מאוד בעד שזה יישאר בחוק ההסדרים, כי הסיכוי שזה יעבור בצורה כזאת בבג"ץ הוא נמוך.
איל ינון: ואני נותן לכם עצה טובה, תוציאו את זה מחוק ההסדרים, כי לא ניתן יהיה להגן על זה.
יצחק כהן: אנחנו נשקול את העצה שלך, בלי קשר לתורת הגזע.
חיים אורון: אני לא רוצה להישען על בג"ץ.
חיים אורון: זו מהות העניין, אמירה של היועץ המשפטי של הכנסת.
חיים אורון: זה תפקידו, ולכן הפרדנו את זה מהיועץ המשפטי לממשלה.
חיים אורון: אני אומר לכם, אתם עוברים פה גבול שאתם צריכים להיזהר בו.
חיים אורון: זאת רק עצה, אבל זה מסוג העצות שחברי הכנסת צריכים להיות מאוד מאוד קשובים להן, ולא אחר כך להלין על הבג"ץ שהוא מתערב במקום שאנחנו היינו צריכים למנוע את המציאות שהוא היה צריך להתערב בה.
חיים אורון: אז מה אנחנו עושים?
חיים אורון: אנחנו מזיזים את הקווים ואחר כך מלינים: מה פתאום הבג"ץ מתערב?
חיים אורון: הכנסת ברוב החליטה על זה.
חיים אורון: ברוב, בסוג של דיון כזה בחוק ההסדרים, שאני במקרה זה אצביע נגד גם בקריאה השלישית כי אני ממש נגד, אבל זה יהיה אחד הנימוקים המרכזיים שלי להצביע נגד החוק, כי יש פה סעיפים שאני בעד.
יריב לוין: חבר הכנסת טיבי.
אחמד טיבי: אדוני היושב ראש, לאור הדברים הנוקבים והחד-משמעיים של היועץ המשפטי לכנסת, אני מציע שכבר בישיבה הזאת נחליט, באמצעות הצבעה.
רחל אדטו: אבל אין הצבעות.
אחמד טיבי: לכן אני מציע שנצביע ונפצל את החוק הזה, והדיון בו יהיה דיון נפרד בגלל הדברים חסרי התקדים בתקיפותם שאמר היועץ המשפטי לכנסת.
אחמד טיבי: זו הצעה פרקטית, ואני מבקש, אדוני, שתשקול אותה.
אחמד טיבי: שקלת אותה?
יריב לוין: אני לא שוקל כל כך מהר, חבר הכנסת טיבי.
אורי אורבך: שקל בחיוב וענה בשלילה.
יריב לוין: לי לוקח יותר זמן.
יריב לוין: אמרתי לחבר הכנסת טיבי בפתח הדיון ואני חוזר: בניגוד לראשי ועדות קודמים שהיו יותר מוכשרים ממני וידעו לקבל החלטות תוך כדי, אני צריך זמן לשמוע, לעכל את הדברים, לחשוב עליהם, להתייעץ ואז להחליט.
יריב לוין: אז זה נכון גם בעניין הזה.
אחמד טיבי: אז לא תהיה הצבעה?
יריב לוין: לא אמרתי.
יריב לוין: שמעתי את בקשתך.
אחמד טיבי: אני רוצה לדעת אם להישאר להצבעה או לא.
יריב לוין: אני מבטיח לך דבר אחד, שום הצבעה לא תתקיים ללא התרעה של שלוש שעות קודם.
רוחמה אברהם-בלילא: אין הצבעות היום.
רוחמה אברהם-בלילא: ב-31 באוקטובר לא יהיו הצבעות.
יריב לוין: חברת הכנסת אברהם, למרות הודעתך, אם תהיה הצבעה אני אודיע שלוש שעות קודם לפחות.
רוחמה אברהם-בלילא: אדוני היושב-ראש, אני חושבת שאם גם אתה וגם יושב-ראש הקואליציה הייתם מאפשרים לחברי קואליציה נוספים להשתתף בדיון הזה ולשמוע.
יריב לוין: חברת הכנסת אברהם, יש דברים שלא אומרים.
יריב לוין: עם כל הכבוד לנו, אנחנו לא קובעים לאף אחד מי בא ולא בא.
יריב לוין: אני קורא מכאן, למען הסר ספק, לכל חברי הוועדה לבוא גם לדיון הזה וגם לכל דיון אחר, ואני גם מזכיר לך שנדמה לי שהנוכחות של חברי הקואליציה, לרבות יושב-ראש הקואליציה, היא מכובדת מאוד.
רוחמה אברהם-בלילא: אני חושבת שאם חברי הקואליציה לא היו חשים מראש את הסאגה שיש פה, אז הם היו באים לשמוע את חוות דעתו של היועץ המשפטי של הכנסת, בסוגיה שהיא מאוד חשובה וקריטית, שנדונה שנים על גבי שנים.
יריב לוין: הם נמצאים כאן לא פחות מהאופוזיציה, חברת הכנסת אברהם.
רוחמה אברהם-בלילא: אני בטוחה שאם היית שואל את חבר הכנסת אורי אורבך לעמדתו, לפני שהוא שמע את חוות דעתו של היועץ המשפטי של הכנסת באשר לסוגיה הזאת ואחרי שהוא שמע אותה – ראיתי על פניו שיש לו איזושהי תמיהה מסוימת.
יריב לוין: חבר הכנסת אורבך הוא סטיריקן במקצועו, ואני לא הייתי מהמר על לקרוא את תווי פניו.
אורי אורבך: אבל יש פה רעיונות.
אחמד טיבי: אבל הוא היה נדהם.
יריב לוין: חברת הכנסת אברהם, בואי נצא מנקודת הנחה שהדיון הוא רציני, כי הוא כזה.
רוחמה אברהם-בלילא: אני חושבת שזה דיון בסוגיה שהיא אחת החשובות, ואולי המכריעות, לגבי פניה ועתידה של מדינת ישראל לגבי כל ההשלכות שיש לחוק הזה.
רוחמה אברהם-בלילא: לקחת חוק כזה חשוב, כאשר יש פה אור אדום מצד היועץ המשפטי של הכנסת, שאומר: אני לא אוכל להגן על החוק הזה, עם שלושה סימני קריאה.
איל ינון: אני רוצה להבהיר, היות שכבר עושים עלי אימפרוביזציות.
איל ינון: העמדה שלי איננה נוגעת לתכנים של הצעת החוק, לחוקתיות שלה וכו'.
איל ינון: אני רק אומר בצורה חד-משמעית, ופה זה נכון, החוק הזה איננו מתאים באופן מובהק לדיון בחוק ההסדרים.
אחמד טיבי: לכן אמרנו להצביע עליו בפיצול, באופן נפרד.
רוחמה אברהם-בלילא: אני לא רוצה להיכנס לפרטים של החוק, אבל אני אומרת שאם סוגיה כזאת חשובה נכללת מראש בהליך חקיקה מזורז, בלי לשמוע את כל היתרונות, בלי לשמוע את כל החסרונות, בלי לשמוע את אותם אנשים שנופלים בין הכיסאות בתוך הליך חקיקה כזה, אלא להביא את זה בפרק זמן של חודשיים, או אפילו פחות, זה הליך שוועדת הכנסת לא יכולה לאשר אותו, אדוני היושב-ראש.
רוחמה אברהם-בלילא: לכן אני חושבת שמה שצריך לעשות זה לפצל את החוק החשוב הזה להליך חקיקה רגיל.
רוחמה אברהם-בלילא: פה הייתי רוצה לשמוע את עמדתו של סגן שר האוצר מראש, מדוע בכלל נכללת סוגיה כזאת חשובה, מהותית ועקרונית לגבי עתידה של מדינת ישראל בהליך חקיקה כזה מזורז.
יצחק כהן: חוק ההסדרים זה גם חוק.
יריב לוין: החוק הזה, כמו הרבה מאוד חוקים אחרים, הוא חוק חיוני שהוא תולדה של חוסר אחריות מוחלט או גישה פוסט-ציונית, כל אחד יבחר מה שנראה בעיניו כנכון, שבא לידי ביטוי בפסיקות של בתי-משפט בסוגיות האלה ובסוגיות אחרות, ושמאלץ את הכנסת לחוקק חוקים שלו בית המשפט שלנו היה זהיר יותר ואחראי יותר, יכול להיות שהיינו מסתדרים בלעדיהם.
יריב לוין: אני גם חושב שאי-אפשר לנהל את הכנסת על-פי החשש של מה יגיד בג"ץ או מה יעשה בג"ץ וכן הלאה.
יריב לוין: יחד עם זאת, אני אומר באותה נשימה ועל הרקע הזה, שאת הרפורמות והשינויים שאנחנו רוצים לעשות בנושא בית המשפט העליון צריך לעשות, אבל כל עוד אנחנו חיים במציאות מסוימת, כפי שתיאר אותה היועץ המשפטי של הכנסת, נדמה לי שהדברים שלו, לפחות ברמה הטקטית, הם דברים שצריך לקחת אותם בחשבון, ואני מציע, אדוני סגן השר ואדוני יושב-ראש הקואליציה, שנתייחס בכובד ראש להערות האלה, משום שהחוק הזה חיוני מאין כמוהו וחייב להיות בספר החוקים.
רוחמה אברהם-בלילא: הוא לא יכול להתקבל במסגרת חוק ההסדרים.
רחל אדטו: הוא יכול להיות חיוני, אבל הוא לא חוקתי.
יריב לוין: חוקתי לחלוטין.
יריב לוין: גם אין לנו חוקה עדיין, למיטב ידיעתי, אבל הוא בוודאי עומד בכל דרישות החוק ובכל דבר שכל מדינה דמוקרטית שחפצה להגן על עצמה ועל צביונה צריכה לעשות.
יריב לוין: אני חושב שאנחנו נהיה צודקים מאוד אם נעשה את זה הכי מהר שאפשר, כי זה חייב לקרות ולהיכנס לתוקף מהר.
יריב לוין: יכול להיות שאפשר להגיע לתוצאה מהירה גם בדרך אחרת, שתקטין את המכשולים שיהיו לנו אחר כך, ולכן, חברת הכנסת אברהם, אני חולק עלייך בעניין המהירות.
יריב לוין: המהירות פה היא חשובה, כי הנושא בוער.
יריב לוין: יכול להיות שהדרך הפרוצדוראלית להגיע לתוצאה נכונה ומהירה צריכה להיות אחרת.
רוחמה אברהם-בלילא: בפיצול.
רוחמה אברהם-בלילא: ועדת הפנים תדון אך ורק בזה.
רוחמה אברהם-בלילא: זה לא שיש עוד אלף נושאים על הראש.
יריב לוין: זו אפשרות שאפשר לשקול אותה.
רחל אדטו: תביא פטור מחובת הנחה.
יריב לוין: אדוני סגן השר, אני מציע שהנושא הזה ייבדק על ידיכם גם מול הייעוץ המשפטי שלכם, כדי שנגיע כאן להחלטה שתהיה בסופו של דבר גם נכונה עניינית וגם תבטיח את זה שהחוק הזה יחוקק וייכנס לתוקף במהירות האפשרית.
יצחק כהן: מה זה אומר במהירות האפשרית?
יצחק כהן: נשאל את איל.
איל ינון: הבעיה היא לא המהירות, הבעיה היא שעל חוק כזה צריך להצביע בנפרד.
איל ינון: צריך לאפשר לחברי הכנסת הצבעה נפרדת.
יצחק כהן: מה מונע מחברי הכנסת להצביע עליו בנפרד?
איל ינון: אם הוא במסגרת חוק ההסדרים, אי-אפשר להצביע עליו בנפרד.
איל ינון: הוא יחד עם חבילה שלמה.
יצחק כהן: חוק ההסדרים הוא גם חוק.
איל ינון: בית המשפט יאמר לך: איך לקחת נושא, שאנחנו כתבנו עליו שהוא בלתי חוקתי בעליל, והכנסת אותו בבליל של נושאים אחרים ולא אפשרת לחברי הכנסת להצביע?
איל ינון: עוד לפני שהוא יתחיל לדון במהות של החוק, הוא יחזיר אותך הביתה.
יצחק כהן: חברי הכנסת דנים ומצביעים.
יצחק כהן: חוק ההסדרים הוא גם חוק, אל תגיד שהוא לא חוק.
יצחק כהן: כשישבנו בדיונים אתכם לא העליתם את זה.
איל ינון: אני רוצה להסביר למה לא העלינו את זה.