GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יהודה אבידן: בוודאי, צודק.
יהודה אבידן: אבל הם כבר מכירים את זה.
אהוד שיל"ת: בישיבה הקודמת דיברנו, וזאת הייתה בדיוק הדוגמה שהביא היושב ראש שמישהו גר ביישוב אחד ומכהן בוועדת קלפי ביישוב אחר מהבוקר עד הלילה, ואין לו אפשרות להצביע.
אהוד שיל"ת: לכן אחת האפשרויות שהעליתי כמגבלה בחוק היא להתיר לכל חבר ועדה שגר ביישוב אחד ומכהן בוועדה אחרת, להצביע בוועדה שהוא מכהן בה.
אהוד שיל"ת: אז אמרו, שזה לא כולם כאלה, יש גם באותו יישוב.
אהוד שיל"ת: בסוף ירדנו מההגבלה של היישוב, ואני מסכים להגביל הגבלה של יישוב.
אהוד שיל"ת: מה שאתה אומר זה הגיוני: אם אשדודי נמצא באילת, הוא לא יחזור הביתה באותו יום.
דוד רותם: בטח שלא, כי הוא נותן לו גם שלושה ימי נופש במלון, מה אתה חושב?
אהוד שיל"ת: אז אפשר להוסיף הגבלה בחוק – 7 שעות או פחות אם הוא גר ביישוב אחר המרוחק X קילומטרים ממקום הקלפי שבה הוא חבר.
אהוד שיל"ת: מי?
אהוד שיל"ת: תיתן לי את זה בכתב.
דוד רותם: אם אינני טועה החלטת ועדת השרים בחוק הזה הייתה בתיאום עם ועדת הבחירות המרכזית- -
אורלי עדס: והסכמנו ל-7 שעות.
דוד רותם: ועדת הבחירות המרכזית מתנגדת, לפי מה שאני מבין- -
יהודה אבידן: לא, סליחה, אתה טועה.
יהודה אבידן: ועדת הבחירות לא התכנסה מעולם לדון בנושא.
יהודה אבידן: כאן נמצאת מנכ"לית ועדת הבחירות.
יהודה אבידן: ועדת השרים החליטה על ועדת הבחירות.
דוד רותם: תדחה את הדיון.
יריב לוין: אני לא אדחה את הדיון.
יריב לוין: אל תבקש ממני לדחות את הדיון, בחייך.
יריב לוין: אני מבין את התיאום עם ועדת הבחירות כניסיון להגיע להבנה עם הגורמים המקצועיים.
דוד רותם: אז הגיעו להבנה עם הגורמים המקצועיים ל-7 שעות.
דוד רותם: עכשיו רוצים 4 שעות.
יריב לוין: מאה אחוז, אבל אנחנו דנים.
יריב לוין: מותר לרצות כל דבר, אני לא מבין מה הבעיה.
דוד רותם: אחד הדברים החשובים ביותר זה גם לקבל את תוצאות הבחירות בהקדם האפשרי.
דוד רותם: מי כמוני יכול לספר לכם מה קורה שביום שלישי בערב אתה יודע שאתה חבר כנסת, וביום חמישי גמרו לספור את הקולות הכפולים, ומסתבר לך שמישהו אחר נכנס ולקח לך את המקום.
דוד רותם: זה גם משפיע על מי שיהיה ראש הממשלה, זה משפיע על הרבה מאוד דברים.
דוד רותם: צריך גם היגיון.
דוד רותם: כאשר אדם בא ל-5-4 שעות הוא באמת יכול לנסוע הביתה.
דוד רותם: יש מספר בודד של אנשים – זה רק אצל יהודה – ששולחים מירושלים לאילת.
דוד רותם: אנחנו גם מכירים איך המפלגות פועלות – לא שולחים מישהו מירושלים לאילת.
יריב לוין: אבל שולחים הרבה מאוד אנשים- -
יהודה אבידן: רותם, אני לא בטוח שאתה מעודכן מהמפלגה שלך לאן היא שולחת, לאיזה כפרים ערביים ולאיזה יישובים אחרים.
יהודה אבידן: אני לא בטוח שאתה מעודכן במה שקורה אצלך.
דוד רותם: זה דבר מעניין איך גם קדימה וגם ש"ס כל הזמן דואגים מה תעשה ישראל-ביתנו.
יהודה אבידן: אני בסך הכול אמרתי שאתה לא מעודכן במה שקורה אצלך במפלגה.
יהודה אבידן: אתה לא מתואם אם אנשי המפלגה שלך, להערכתי.
דוד רותם: וגם גפני כל הזמן מגן על ישראל-ביתנו בזמן האחרון.
דוד רותם: לכן אני חושב שצריך להשאיר את המצב על 7 שעות.
מנחם אליעזר מוזס: אפשר לקבל רשות דיבור.
יריב לוין: כן, אחרי אורלב.
זבולון אורלב: הערך החשוב ביותר, לדעתי, הוא לא אם התוצאות ייוודעו באותו יום או בעוד יומיים, אלא הערך החשוב ביותר הוא שאחוז ההצבעה במדינת ישראל יעלה.
זבולון אורלב: כל אחד שיש איזשהו גורם שמעכב את הצבעתו צריך לעשות דברים.
זבולון אורלב: הרי לו הייתה טכנולוגיה שכל אחד יכול להצביע איפה שהוא רוצה, אני מניח שגם הטכנולוגיה הזאת הייתה עובדת.
זבולון אורלב: אלא שזה אי אפשר מבחינה טכנולוגית, ולכן אנחנו הולכים להסדר הזה.
זבולון אורלב: מה שמציעים פה אנשי המקצוע במסגרת 7 השעות או רחוק מכך, אם מדובר במישהו שגר בעיר אחרת הוא הסדר מקובל ומניח את הדעת.
זבולון אורלב: יש מפלגות – גם מפלגתי – ששולחות מחוץ לעיר, בין אם מדובר בהתיישבות העובדת ובין אם מדובר במגזר הערבי ובמגזרים אחרים.
זבולון אורלב: לכן צריך למצוא לאנשים האלה פתרון.
זבולון אורלב: האנשים האלה בדרך כלל לא באים ל-7 שעות, אלא לזמנים ממושכים יותר; גם ערים סמוכות – אולי צריך להגביל את זה באיזושהי קרבה, כי אם אדם משרת בבת-ים והוא גר בחולון, אז אפשר להגיד שזה באותה עיר כמו רמת-גן וגבעתיים.
זבולון אורלב: אבל צריך באופן הוגן לאפשר לאותם אנשים שמכהנים להצביע במקום ולא לפגוע בעבודתם הפוליטית באותו יום.
מנחם אליעזר מוזס: אני יכול לתת את רשות הדיבור לגפני?
יריב לוין: אתה יכול גם וגם.
יריב לוין: פה אין הגבלה.
משה גפני: תודה, הרב מוזס.
דוד רותם: גפני הוא חבר ועדה?
משה גפני: אני חבר ועדת החוקה?
דוד רותם: לא, לכן שלחתי אותך החוצה היום.
משה גפני: יצאתי.
משה גפני: ראית איך שיצאתי.
יריב לוין: חבר הכנסת רותם, אמרתי לך כבר כמה פעמים, אצלי זה הרבה יותר ליברלי, יש מקום לכולם.
משה גפני: אני חושב שחבר הכנסת אורלב צודק ואנשי ועדת הבחירות צודקים.
משה גפני: לא צריך להגזים לשום כיוון.
משה גפני: אם אכן בן אדם נוסע להיות חבר ועדת קלפי באילת, והוא גר בתל-אביב, אז הוא חבר ועדת קלפי באילת, ולפי דעתי, הוא גם נמצא שם כל היום – הוא לא נוסע לאילת ל-4 שעות או ל-7 שעות, הוא נוסע לכל היום.
משה גפני: אבל אפשר באמת מגבלה כזאת אם היא קיימת, ואני לא נכנס למה שעושה כל מפלגה.
משה גפני: אם באמת מדובר על מרחק בין יישוב ליישוב, ואדם גר ביישוב מסוים ובמרחק שנקבע אותו, והוא חבר ועדת קלפי, אז הוא יכול להצביע בקלפי הזאת, וזה בסדר גמור.
משה גפני: מעבר לעובדה הזאת אם אין הגבלה של מעבר מיישוב ליישוב אז שבע שעות זה זמן מספיק שאדם יכול להגיע למקום יישובו ולהצביע.
משה גפני: זה יכול להיראות גם רע מאוד שפתאום אנחנו הופכים את סדרי בראשית, מצמצמים את השעות האלה.
משה גפני: יכול להיות שאצלי במפלגה זה יעזור אפילו, אבל מבחינת הנראות זה לא דבר נכון; זה מוגזם, ותהיה על זה גם ביקורת מקצועית.
משה גפני: המציאות הזאת שאני גר בבני-ברק, ואני הולך לשבת בקלפי ברמת-גן, ואני לא יושב 7 שעות, אלא 4 שעות – אז מה יקרה, אני לא יכול לחזור ולהצביע?
משה גפני: לא צריך ללכת בכל דבר נגד הגורמים המקצועיים.
משה גפני: יש פעמים שאני אוהב ללכת נגד הגורמים המקצועיים כשהם מדברים לא בשכל ישר.
משה גפני: אבל פה הגורמים המקצועיים מדברים בשכל ישר.
משה גפני: למה צריך לשנות את זה?
נסים זאב: תעשו לכם - - -
יריב לוין: חילוקי הדעות ביניכם גדולים עליי.
דני דנון: אדוני היושב ראש, נתפשר על 6 שעות.
משה גפני: איזה חילוקי דעות?
דני דנון: יש לי רק משהו להגיד לחברי אבידן: כשמשנים כללים בכללי בחירות זה עובד נגדך.
דני דנון: את זה תדע.
דני דנון: אף אחד מאתנו לא יודע מה טוב, מה לא טוב- -
יהודה אבידן: ההבדל בין ש"ס לבין מפלגה אחרת הוא שאנחנו בטוחים שהכול בידי בורא עולם, אז שום דבר לא יכול לעבוד נגדנו.
יהודה אבידן: מה שהוא מחליט למעלה זה מה שיהיה, אז איך זה יכול לעבוד נגדנו?
דוד רותם: בשעה טובה.
דוד רותם: עכשיו גיליתי שאתה בעצם נבחרת על-ידי הקדוש-ברוך-הוא, בכלל לא על-ידי המצביעים שלכם.
משה גפני: אז זה ליברלי מאוד אצלך בוועדה.
נסים זאב: המצביעים הם רק שליחים של הקדוש-ברוך-הוא.
משה גפני: לפני 20 שנה העברתי חוק שאם יש ערעור בחירות הוא יידון בבית המשפט.
משה גפני: עד אז זאת הייתה החלטה של ועדת הכנסת.
משה גפני: היה ערעור בחירות על דגל התורה, והיה ערעור בחירות על קלפי ברמת-גן.
משה גפני: חבר הכנסת לשעבר אמנון רובינשטיין אמר לי, אתה מעביר חוק נגדך, אתה תצא מהכנסת.
משה גפני: אז אמרתי לו, בסדר, אז אני אצא מהכנסת; לדעתי, ועדת הכנסת שהיא ועדה פוליטית יכולה לדון בערעור כזה מכיוון שהשיקולים הם שיקולים פוליטיים.
משה גפני: זה עבר לבית המשפט, הדחייה ערערה בבית המשפט, ובית המשפט פסק שיהיו בחירות חוזרות ברמת-גן ובבני-ברק.
משה גפני: אבל ברמת-גן דגל התורה קיבלה בבחירות המקוריות 28 קולות, וערערו על זה, ובבחירות החוזרות קיבלנו 260.
משה גפני: ונשארתי בכנסת.
זבולון אורלב: נס פך השמן.
משה גפני: נס פך השמן.
דוד רותם: נשארת בכנסת?
משה גפני: נשארתי בכנסת.
דוד רותם: בקיצור, זה לא היה נס בכלל.
רחל אדטו: ברוך השם שנשארת, מה היינו עושים בלעדיך?
נסים זאב: כבוד היושב ראש, אני לא מבין מה זה "גורמים מקצועיים".
נסים זאב: פתאום גפני נאחז ב"גורמים מקצועיים".
נסים זאב: אתה מדבר כזה "מקצועי", אני לא יודע אם יש עוד מקצועיות יותר ממך.
נסים זאב: הנושא הזה הוא באמת עניין של שיקול דעת ולהקל על הציבור כדי לבחור וכדי שיהיו כמה שיותר בוחרים.
נסים זאב: הלוואי שאפשר היה להקל ולהצביע בכל קלפי שכל אזרח יכול היה להצביע בכל מקום שהוא נמצא.
נסים זאב: שיטת הכספומט – זה נכנס ישר למחשב- -
דוד רותם: רעיון מצוין.
דני דנון: ספר בוחרים ממוחשב.
דני דנון: בליכוד זה קורה.
נסים זאב: אז אם הליכוד יכול – Yes, we can, אז למה אי אפשר בדבר כזה פשוט- -
דוד רותם: נסים זאב לא יודע, תהיה בעיה אחת: יהיו צריכים להיות קלפיות מיוחדות רק לכוהנים.
נסים זאב: אנחנו מכירים קלפיות שלאנשים יושבים שם כל היום, ורק בגלל שזה בעיר אחרת הם לא מגיעים לקלפי.
נסים זאב: אפילו אתה מציע להם רכב הם לא מגיעים.
נסים זאב: מעשים שקורים בכל מערכת בחירות.
משה גפני: מה אתה מרוויח מזה?
משה גפני: אתה לא מרוויח כלום.
נסים זאב: אני לא מרוויח?
נסים זאב: אתם רוצים שיבואו יותר אנשים לקלפיות או לא?
משה גפני: אז הוא יישב 7 שעות בקלפי ויצביע בקלפי הזאת.
אורלי עדס: יום ההצבעה הוא 15 שעות.
נסים זאב: למה לכפות עליו 7 שעות?
משה גפני: מה אתה מרוויח ב-4 שעות?
זבולון אורלב: גם בקלפי בירושלים, מה הבעיה?
רחל אדטו: יריב, נגיד שאתה מסייג את זה למרחק?
יריב לוין: איך אתם מציעים לבנות את זה?
רחל אדטו: אתה יכול לפתור את זה, ללכת לשיטתו של הרב גפני כך שמעל מרחק של 150 קילומטר – תתיר את זה.
רחל אדטו: כלומר תקבע דבר שהוא בתחום ההיגיון, ואז זה נותן לך מענה לשאלת המרחק.
רחל אדטו: אתה יכול להגיד שזה נותן לך מענה למרחק הגיאוגרפי.
יריב לוין: אבל איך יבדקו את זה בשטח?
יריב לוין: אני רוצה להגיד לכם שני דברים: קודם כול צריך לזכור מה ההיגיון של החוק.
יריב לוין: לחוק יש היגיון כפול: יש לו היגיון טכני – להקל את ההתארגנות ביום הבחירות, ובפרט להקל על אלה שבכל זאת לוקחים חלק בעבודת יום הבחירות.
יריב לוין: בעניין הזה צריך גם לזכור שהרבה פעמים יושבי הקלפיות הם דווקא אנשים מבוגרים ולפעמים אפילו קשישים שלהריץ אותם מכאן ומשם זה לא הכי טוב.
דוד רותם: אחרי שבע שעות הם לא נוסעים הביתה?
יריב לוין: הטעם השני בחוק הזה הוא הרצון שהביע אותו קודם חבר הכנסת אורלב, ואני מאוד מסכים איתו – הרצון להגדיל את אחוז ההצבעה; להקל על מי שיכול לבוא להצביע, לשדר מסר שהמערכת עומדת לרשות האזרח כדי לעשות את המקסימום כדי שהוא יוכל להשתתף בתהליך ולא מערימה קשיים, בטח לא על אלה שממילא נושאים בנטל הזה.
יריב לוין: חבר הכנסת רותם, אני רוצה לומר לך דבר אחד.
יריב לוין: לא מקרה שהחוק הזה הוא תולדה של משהו שחוצה מחנות ולא פלא שהוא הוגש- -
דוד רותם: כל עוד זה בוועדת הכנסת ולא בוועדת חוקה.
יריב לוין: אני מניח שאתה בא לדון עניינית ולא לנהל ויכוח הזה עכשיו.
יריב לוין: לא פלא שהוא הוגש ללא מגבלת זמן.
יריב לוין: נושא מגבלת הזמן, יהיה משכו אשר יהיה, הוא אילוץ מסוים מכיוון שאנחנו באמת קשובים למה שאומרים לנו כאן, והוא בהחלט לא היה חלק מהמטרה המקורית של החוק.
יריב לוין: הדבר הזה נובע מכך שמי שעשה בחירות בשטח, ואני מתכוון שהוא לא עשה אותן ברמה של ניהול מחוז או תפקיד אחר ברמה הגבוהה, אלא מי שהיה מנהל הקלפיות ביישוב מסוים, והיה אחראי על כל הציוותים האלה ועל כל הארגון הזה, מבין כמה ההסדר הקיים היום מכביד ומקשה וגורם למצב שדווקא אנשים שיושבים בקלפיות לא מצביעים בסוף.
יריב לוין: המצב הזה מעמיס לוגיסטיקה וארגון, והרבה פעמים הוא גם יוצר מצב של טלפונים כי חסר חבר ועדה, כי אחד הלך כי הוא רוצה להצביע, והבעיה הזאת קיימת בעיקר במשמרות ערב.
יריב לוין: זה לא שמישהו בא עם גחמה, אלא אנשים הגיעו עם ניסיון שהם צברו בשנים ארוכות של עבודה בשטח ברמה "הנמוכה" – במירכאות – של השטח, ונתקלו בקושי עצום.
יריב לוין: כשנקבעו ההסדרים בקלפיות הנכים אני לא הייתי אז, ואני לא יודע למה הוחלט שאדם יכול להצביע בקלפי כזאת בלי שהוא צריך להוכיח משהו או להציג לפחות תעודה או משהו אחר שמעיד על כך שהוא אכן זקוק להצביע שם.
יריב לוין: אנחנו בעצם יצרנו מצב- -
זבולון אורלב: אני מניח שלא רוצים שיראו שחבר ועדת הקלפי הוא נכה נפש.
יהודה אבידן: אתה לא יכול לבקש רופא בכל קלפי.
יהודה אבידן: ההסדר מצוין, והוא עובד יפה.
יריב לוין: אני לא נכנס לסיבות, אנחנו לא דנים בזה עכשיו.
יריב לוין: בסופו של דבר נמצאנו בנקודת אבסורד שבה כאשר אדם מצד אחד הוא הגון וישר ומצד שני הוא רוצה לקחת חלק בתהליך עבודת הבחירות, הוא מוצא את עצמו מטורטר כי הוא צריך לרוץ ממקום למקום.
יריב לוין: זה, בעיניי, פשוט לא הגיוני.
יריב לוין: אם זאת נקודת המוצא צריך לאפשר את מקסימום הפתח שאפשר לתת מתוך ההיגיון הזה.
יריב לוין: השאלה היא איך אנחנו שמים את הסכר במקום שבו התחלפו חברי ועדת הקלפי בסרט נע כדי לאפשר לאנשים להצביע במקום לא להם, כביכול בדרך חוקית, לאלה שלא רוצים לעקוף את זה בדרך הלא חוקית.
יריב לוין: פה המבנה של מגבלת השעות הוא באמת הגיוני.
יריב לוין: אבל אין ספק שאת המטרה הזאת אפשר להשיג גם במגבלה של 5-4 שעות ולאו דווקא של 7.
יהודה אבידן: יתרה מכך, להבדיל מעיריות, כאן מקבלים כסף מוועדת הבחירות.
יריב לוין: רגע, יהודה, ברשותך.
יריב לוין: אני אאפשר לך, אני רק מנסה לכנס את הדברים למקום מוסכם.
יריב לוין: זאת אומרת אם זה ההיגיון אין ספק ש-7 שעות הוא לא קדוש בעניין הזה, כי 5-4 שעות משיג את אותה מטרה לחלוטין.
יריב לוין: החשש הנוסף שעלה פה, והוא אולי הסיבה היחידה להאריך את משך השעות, הוא החשש שהדבר יביא לריבוי מעטפות כפולות שיקשה על הספירה.
יריב לוין: אני מבין שזה בעצם מה שנשארנו אית- -
משה גפני: לא רק, אבל גם.
זבולון אורלב: גם ההערה של חבר הכנסת גפני בשאלת הנראות חשובה.
יריב לוין: אף על פי שאני מוכרח לומר לחבר הכנסת גפני שבשאלת הנראות אני פחות מוטרד- -
יריב לוין: - - כי אני בדעה שאם אדם יושב בוועדת קלפי במשך כמה שעות – נקל עליו את החיים, לא נשלח אותו לעוד מקום.
משה גפני: אבל 4 שעות- - -
יריב לוין: לכן כאשר אנחנו מנסים לכנס את העניין, ויהודה אומר לי שכשעובדים בשלוש משמרות מגיעים לחמש שעות, השאלה היא אם אנחנו יכולים להתכנס לדבר כזה או שאנחנו- -
משה גפני: חבר הכנסת דנון הציע 6 שעות.
יהודה אבידן: אבל אם היו משמרות של 6 שעות, בסדר.
יהודה אבידן: הקלפי מתחיל לעבוד- -
משה גפני: אותי מה שמדאיג אותי זה הנראות.
משה גפני: אם לא הייתה מגבלת שעות, זה היה רע מאוד אבל בסדר.
משה גפני: אבל כשאנחנו נכנסים למגבלת שעות, ויש לנו סיבה להיכנס למגבלת שעות – אם אנחנו עושים 4 שעות או אפילו 5 שעות נקבל ביקורת ציבורית נכונה.
משה גפני: משום שאז יגידו שהכמות עושה את המהות.
משה גפני: אז יגידו שמישהו פה רצה להחליף חברי ועדות קלפי כדי להצביע.
משה גפני: ארבע וחמש שעות – עדיין אדם יכול להגיע הביתה, זה לא מפריע לו לשום דבר.
משה גפני: שש שעות – כבר מתחיל להיות הגיוני.
יהודה אבידן: ולמה חמש לא?
משה גפני: אתה יכול להגיד את זה על כל דבר – ולמה לא שלוש?
משה גפני: למה לא שמונה?
משה גפני: אדם יושב בקלפי - שש שעות זה שש שעות.
משה גפני: אני חושב שבע שעות, אבל אמר חבר הכנסת דנון – שש שעות?
משה גפני: שש שעות בנראות זה בסדר.
יהודה אבידן: כשרוצים לזרוק סתם מספרים אתה צודק.
יהודה אבידן: שש שעות, שבע שעות – כל מספר קולע.
יהודה אבידן: כשהסכימו לזה בוועדת שרים טענּו שזה צריך לעבור לאחר דיון לפני שבאים לכאן.
משה גפני: מי זה טענּו בוועדת שרים?
יהודה אבידן: מי שמתעסק עם - - -
יריב לוין: אנחנו לא באים לעשות חשבון היסטורי.
יריב לוין: הרי המטרה היא לא לכפות על מישהו משהו.
יהודה אבידן: בוועדת שרים לא הוגבל מספר השעות.
יהודה אבידן: כשמגבילים את השעות צריך לראות מה עומד מאחורי הרציונל של השעות.
אורלי עדס: יום הבחירות הוא בן 15 שעות, ולא נמנע ממך- - -
יהודה אבידן: אבל אם בפועל המפלגות נערכות למשמרות, אני לא אחזיר בן אדם שנוסע.
יהודה אבידן: היום ניוד הפעילים מעיר לעיר- -
משה גפני: מה לא תסיע?
משה גפני: אני אומר לך שוב: אני גר בבני ברק ואני קלפי ברמת-גן – מה אתה צריך להסיע?
משה גפני: אם אני יושב שש שעות אני יכול להצביע – אני חבר ועדת קלפי.
משה גפני: גם אם אני צריך לנסוע שש שעות זה גם נראה שאני חלק מ- - -
יהודה אבידן: הרב גפני, היום ניוד הפעילים מעיר לעיר הוא דבר מקובל- -
משה גפני: איפה תרוויח משהו?
משה גפני: תן לי דוגמה איפה תרוויח.
יהודה אבידן: אני אתן לך דוגמאות?
יהודה אבידן: לוקחים פעילים לבני ברק ומורידים אותם, למשל לחיפה.
משה גפני: כמה זמן הוא יושב - - -
יהודה אבידן: אז אני אומר לך: הפעיל הזה יושב 5 שעות בקלפי, והוא יכול לשבת 6 שעות, והוא נשאר בעיר לעבוד, אז הוא לא חוזר לעיר.
יהודה אבידן: אז אם אני עושה לו משמרות - -
משה גפני: הוא נשאר לעבוד בעיר?
משה גפני: הוא יישאר בקלפי במסגרת העבודה שלו, עוד שעה.
יהודה אבידן: אז אתה רוצה לשנות את כל סדרי העדיפות של המפלגות.
משה גפני: איזה סדרי עבודה?
משה גפני: אתה- - -
יהודה אבידן: בוא - - - ונסתדר.
יהודה אבידן: אנחנו נסתדר גם בלי זה.
יהודה אבידן: המספר 5 שעות נבע מעבודה בשטח והיכרות עם איך שזה עובד - -
יהודה אבידן: יכול להיות שאצל גפני זה עובד אחרת – כל 7 שעות משמרת.
יהודה אבידן: בש"ס זה עובד כל חמש שעות.
יהודה אבידן: ברגע שאנחנו עושים את זה חיסלנו את האפשרות שבן אדם יבוא וייכנס כדי להצביע.
יהודה אבידן: זאת העבודה בשטח.
יהודה אבידן: אני רוצה להזכיר שוועדת שרים החליטה על אפס שעות- -
נסים זאב: - - - הצבעה?
יהודה אבידן: ועדת הבחירות זה הגוף הפוליטי שלא ייכנס - -
משה גפני: ועדת שרים זה הדבר האחרון שמעניין אותי.
נסים זאב: אני מציע שתהיה הצבעה.
דוד רותם: חבר הכנסת זאב.
נסים זאב: כמה מתפלפלים פה?
דוד רותם: אדוני היושב ראש, אני מבקש שתי הערות, ואם יהיה צורך אז הסתייגויות.
דוד רותם: ראשית אני מבקש שעתיים וחצי.
דוד רותם: יש מפלגות שיש להן הרבה מאוד פעילים, ואז מחלקים כל משמרת לשניים- -
יריב לוין: אני מציע שזה יהיה 10 דקות, אז אנחנו חוזרים לאפס, אז בואו נבטל.
יריב לוין: אתה מסכים עם אבידן שלא צריך מגבלת שעות בכלל?
דוד רותם: לא, אני לא מסכים עם אבידן, אני פשוט מביא את זה לאבסורד.
קריאות: תביא את זה בהסתייגות.
דוד רותם: אם אתה רוצה לדאוג לפעילים שנוסעים לעבוד בעיר אחרת אז למה אתה מגביל את - - - חברי ועדת הקלפי.
דוד רותם: אז בוא תגיד שכל פעיל שלא נמצא בעיר עובד במפלגה.
יריב לוין: חבר הכנסת רותם, אני מנסה לקיים פה דיון רציני, וזה מקשה עליי, אני אומר לך את האמת- -
דוד רותם: אז תצביע.
יריב לוין: עם כל הכבוד אני מנהל כאן את הוועדה, ואני לא אצביע עכשיו.
יריב לוין: אני רוצה לנסות להגיע להבנה שכולם יוכלו לחיות איתה בשלום.
יריב לוין: נדמה לי שכך זה צריך להיות וכך הגיוני לעשות, בטח כשמדובר בחוק של בחירות.
יריב לוין: זה לא "תצביע" כדי שברוב כזה או אחר תהיה פה החלטה.
יריב לוין: אני אומר לך באמת, מדובר במשהו שהוא לא שמישהו בא ורצה לשנות איזו אות בחוק כדי להגיד שהוא העביר הצעת חוק.
יריב לוין: יש כאן בעיה אקוטית, אמיתית שמתמודדים איתה כל פעם – מטרידה, קשה ומעצבנת – ומיותרת.
יריב לוין: יש הסכמה מקיר לקיר מקדימה ומפלגות השמאל בצד אחד ועד הימין בצד השני שהדבר הזה עוזר ומקל.
יריב לוין: יש פה רצון לעשות דבר טוב בלי שהוא ישבש את עבודת הספירה, בלי שיהיה פתח לכל מיני דברים לא תקינים.
יריב לוין: מנסים לעשות חשיבה משותפת כולם יחד ולהגיע לתוצאה נכונה.
דוד רותם: אתה הסכמת על 7 שעות, נכון?
יריב לוין: אני הסכמתי על 7 שעות.
יריב לוין: בישיבה הקודמת כאשר ניהלנו כאן הידיינות ושמענו את הדברים הגענו – מי שנכח כאן – למסקנה לצורך הקריאה הראשונה ש-7 שעות נראה סביר בנסיבות שראינו אז, לא כקביעה מחייבת.
יריב לוין: יהודה אבידן בא והעלה את הטענות שלו, שלדעתי, יש בהן לפחות גם משקל וגם היגיון.
יריב לוין: בחוק כזה צריך להגיע להסכמה עד כמה שניתן ולא לחתוך את זה לפי מה שנראה כאילו הוא נוח למפלגה כזאת או אחרת.
יריב לוין: אני רוצה למצות את המאמץ הזה.
משה גפני: אדוני היושב ראש, אני מציע לעשות שילוב בין הדבר הזה, כפי שאמרתי קודם: תהיה מגבלת מרחק שתישאר בהצעת החוק המקורית, שבה אין מגבלת שעות.
משה גפני: כלומר אם בן אדם גר במקום מסוים, והוא חבר בוועדת קלפי בעיר במרחק של 150 קילומטר- -
יריב לוין: לא, לא, אני לא אסכים לזה.
יריב לוין: זה לא הרעיון.
יריב לוין: הרעיון הוא לא לטרטר אדם שיושב כבר במילא בקלפי ולשלוח אותו מגילה בירושלים להצביע ברמות.
משה גפני: אז אני מוריד את זה- -
יהודה אבידן: עזוב, לא שעה- -
משה גפני: רגע, אני באמצע רשות דיבור.
משה גפני: אם אתה לא מקבל את זה, ואתה רוצה להגיע להסכמה, אז אני מוריד את זה.
משה גפני: אני מדבר גם על נראות.
משה גפני: יש ערעורים ויש טענות על מערכות בחירות נגד מפלגות שונות, כל פעם מישהו אחר.
משה גפני: על-פי רוב זה החרדים, אבל זה יכול להיות על כל מפלגה.
משה גפני: אני לא רוצה להיראות לא יפה.
משה גפני: אני לא רוצה שכשיש פה דיון, ואנשי ועדת הבחירות אומרים, 7 שעות, שזה דבר סביר, אני לא רוצה להוריד את זה ל-4 שעות.
משה גפני: אז אם חבר הכנסת דנון מציע 6 שעות כפשרה, אז 6 שעות עדיין נראה סביר.
משה גפני: פחות משש שעות נראה רע.
משה גפני: אני לא רוצה להיראות רע.
יהודה אבידן: אני רוצה להציע פשרה: שאדם שמצביע בתוך העיר ויושב בקלפי זה יהיה 8 שעות, ומי שנמצא מחוץ לעיר, ויש לו מגבלת מרחק – זה יהיה 5 שעות.
יריב לוין: בסדר, נשמע הגיוני.
אורלי עדס: אולי פחות מסורבל זה להשאיר 7 שעות או- - -
יהודה אבידן: אם הוא לא בתוך היישוב שלו זה יורד ל-5 שעות, ומי שבתוך היישוב שלו – קחו 8 שעות, אין לי בעיה.
סהר פינטו: זה מקובל עלייך?
יריב לוין: גם אם שמונה שעות- - -
יהודה אבידן: לא משנה מגבלת מרחק; מחוץ ליישוב – 5 שעות, בתוך היישוב – 8-7 שעות, מה שאתם רוצים.
משה גפני: אבל איזו הצדקה יש לגבעתיים ורמת-גן?
רחל אדטו: אם הוא גר במבשרת ומצביע ב- - -
יהודה אבידן: מחוץ ליישוב.
יריב לוין: רבותיי, יש היגיון.
רחל אדטו: זה לא הגיוני מה שאתה אומר.
יריב לוין: אבל יש בזה היגיון אחד שאותו אני כן מקבל.
יריב לוין: בסוף אנחנו רוצים לעשות כלל פשוט שאנשים יוכלו לעבוד; שאנשים ישבו עם סרגל ויתחילו למדוד מרחקים, זה לא לעניין.
רחל אדטו: אבל אם הוא גר במבשרת, והקלפי שלו בארמון הנציב- -
יהודה אבידן: קבל את הפשרה שלי.
יריב לוין: לדעתי, זה סביר.
משה גפני: רמת גן וגבעתיים, נגיד שהם 5 שעות?
יריב לוין: הכלל צריך להיות פשוט להפעלה.
יריב לוין: להתחיל למדוד עם סרגלים את המרחקים, לא נצא מזה.
יריב לוין: אני מוכרח לומר לך שעם 6 שעות אני חי בשלום, אבל אומר לי יהודה שהם לא חיים עם זה בשלום.
משה גפני: אני מאוד מכבד את יהודה, בחור מאוד רציני- -
יריב לוין: אז הוא מציע פתרון שאפשר לחיות איתו.
רחל אדטו: הפתרון הזה לא הגיוני.
רחל אדטו: אני אומרת לך, תפתור לי את הבעיה של מבשרת ורמות- - - זה 10 דקות נסיעה במשך היום.
רחל אדטו: גם רמת-גן וגבעתיים, לדוגמה.
יריב לוין: בסדר, זה הרי יכול להיות- -
משה גפני: לכן 6 שעות זה הפתרון.
יריב לוין: רבותיי, זה יכול להיות תמיד.
יריב לוין: השאלה לאן אנחנו יכולים בסוף להתכנס פה.
יהודה אבידן: ההצעה שהעלינו עכשיו היא הצעה הגונה שעושה פשרה בין כולם.
יהודה אבידן: אין בעיה, תשאירו את זה ככה, אנחנו מסתדרים גם בלי החוק.
יהודה אבידן: הסתדרנו איתו עד היום יפה, ואנחנו יודעים את העבודה.
יהודה אבידן: אנחנו רצינו לעשות את זה בצורה הרבה יותר ממוסדת.
יהודה אבידן: מישהו כאן החליט להתביית על הנושא.
יהודה אבידן: אנחנו כל פעם לומדים מאגודת ישראל את העבודה בשטח.
יהודה אבידן: יכול להיות שיש דברים שאנחנו לא יודעים- -
יהודה אבידן: אנחנו נלמד מה מסתתר מאחורי ההערות של גפני, ואז נלמד את זה.
יהודה אבידן: אני מודה, לא הכול אנחנו יודעים מכם.
משה גפני: לאט-לאט, עם השנים.
משה גפני: בניגוד למה שאמר יהודה אבידן, שאני מאוד מכבד אותו – מה שאמרתי, לזה אני מתכוון.
משה גפני: אני לא רוצה להיראות גם כחבר כנסת חרדי וגם כמפלגה חרדית, שאני הולך לחטוף את כל העולם.
משה גפני: אני רוצה לקבל את העמדה שלהם.
משה גפני: רוצים לעשות פשרה בעניין הזה – בבקשה.
משה גפני: אני מכיר את הכתב באחד העיתונים שאני לא רוצה להגיד את שמו, ואני לא רוצה להגיד את שם העיתון, אבל זה כל העיתונים החילוניים שמחפשים אותנו בנרות; הם בטח יחשבו שאנחנו הולכים לעשות קומבינה עם 4 שעות.
משה גפני: זאת הסיבה האמיתית.
יריב לוין: אוקיי, שם אנחנו כבר לא נמצאים.
יריב לוין: אנחנו נמצאים עכשיו במקום אחר.
משה גפני: אני נמצא שם.
משה גפני: אני והרב מוזס שם.
מנחם אליעזר מוזס: מחר זה יהיה בעיתונות.
משה גפני: 6 שעות זה הגיוני, זה לא משבש את עבודת מערכת הבחירות.
משה גפני: יהודה אבידן עשה כמה מערכות בחירות – להערכתי, אני עשיתי יותר מערכות בחירות ממנו.
משה גפני: אני גם עשיתי מערכת בחירות כשש"ס קמה.
משה גפני: גם אז הייתי במערכת בחירות.
משה גפני: לא הייתי צריך 4 שעות.
נסים זאב: בואו נגמור כבר עם החוק הזה.
יריב לוין: אני לא אגמור אותו בלי הסכמה איתכם, שלא תהיה אי הבנה.
יריב לוין: יהודה, אנחנו יכולים להתכנס ל-6 שעות?
יריב לוין: יש פה הסכמה כללית.
יהודה אבידן: אני צריך לשאול את מנכ"ל המפלגה שלנו מה הוא אומר על זה.
יריב לוין: בחייך, מה הוא אומר?
יהודה אבידן: אני לא מקבל החלטה לבד.
יהודה אבידן: קיבלנו מנדט ל-5 שעות.
יהודה אבידן: רוצים לשנות אותו – אני צריך לקבל את המנדט חזרה.
יריב לוין: טוב, אני עושה הפסקת התייעצות של 10 דקות כדי לאפשר ליהודה לבצע את כל הבירורים.
יהודה אבידן: מה הפשרה שאתה מציע?
יהודה אבידן: שאני אוכל לשאול.
יריב לוין: שיהיו 6 שעות וגמרנו.
יריב לוין: (5 דקות הפסקה)
יריב לוין: אנחנו מסכמים שמגבלת הזמן תהיה 6 שעות.
יהודה אבידן: הדיווח הוא בפרוטוקול אצל מזכיר הקלפי באותה צורה.
יהודה אבידן: זה לא כולל משקיפים.
יריב לוין: לא כולל משקיפים, בוודאי שלא.
יריב לוין: אך ורק יושב ראש, סגנו והחבר השלישי.
יריב לוין: ארבל, הסיכום הוא 6 שעות במקום 7.
יריב לוין: עכשיו אנחנו צריכים לסכם גם את הסוגיה השנייה של אופן הרישום.
אברהם מיכאלי: במה זה שונה מהקודם?
יריב לוין: עוד רגע.
אברהם מיכאלי: הסידור הרי עבד קודם באישור מיוחד.
אברהם מיכאלי: אז איך היו מדווחים אז?
ארבל אסטרחן: אז זה היה משהו שניתן מראש בצורה מאורגנת על-ידי יושב ראש ועדת הבחירות המרכזית; עכשיו זה משהו שיהיה בכל קלפי.
ארבל אסטרחן: אני אומר מה קיים היום ומה מוצע: יש לנו היום סעיף 116יט שעניינו הצבעת חברי ועדת הקלפי, וסעיף קטן (א) בו אומר כיום כך: "יושב ראש ועדת הבחירות המרכזית, בהתייעצות עם סגניו רשאי לקבוע כי חבר ועדת קלפי יצביע בקלפי שבה הוא משמש חבר, אם נוכח כי קיימות נסיבות מיוחדות הקשורות למילוי תפקידו אשר בשלהן נבצר מחבר ועדת הקלפי להצביע בקלפי באזור מגוריו".
ארבל אסטרחן: היה צורך גם בהחלטת יושב ראש הוועדה וגם נבצרות.
ארבל אסטרחן: אני אציין שהסעיף הזה נמצא לצד הסעיף של הצבעת המזכיר שיכול להצביע כבר היום במעטפה כפולה בכל קלפי שבה הוא משמש, כי בדרך כלל המזכירים יושבים יום שלם.
ארבל אסטרחן: כאן מסתמן שאותו סעיף קטן (א) שאותו הקראתי עכשיו יוחלף, ובמקומו ייאמר: "חבר ועדת קלפי רשאי להצביע בקלפי שבה הוא משמש חבר, ובלבד ששימש חבר באותה קלפי לפחות 6 שעות רצופות שבהן הייתה הקלפי פתוחה להצבעה".
ארבל אסטרחן: זה אמור ליצור איזון בין הסטייה מהמנגנון הקיים היום שאדם יכול להצביע רק בקלפי שבה הוא רשום לבין הרצון לאפשר לאנשים- -
יהודה אבידן: זה יתרום לרישום יותר מסודר.
אורלי עדס: עובדים על זה תמיד.
סהר פינטו: מה שכן, יכול להיות שצריך להכניס את סמכות יושב ראש ועדת הבחירות במקרים שבהם אדם לא מגיע ל-6 שעות- -
סהר פינטו: לא, כי פה אנחנו עושים החלפה.
ארבל אסטרחן: נכון, מבטלים את זה.
סהר פינטו: בעצם לא להחליף, אלא להפוך את זה לסעיף (ב) שהיושב ראש רשאי לתת גם למי שלא עומד בזה במקרים מיוחדים.
אורלי עדס: נכון, כמו ביישובים מעבר לקו.
ארבל אסטרחן: נראה איך נעשה את זה, אבל נשאיר את מה שקיים היום כ-(א), נוסיף את התוספת של 6 שעות.
ארבל אסטרחן: זה לא יחליף את (א), אלא יתווסף.
ארבל אסטרחן: בנוסף, היום כתוב בסעיף שחבר ועדת קלפי שמצביע כאמור ישים את מעטפת ההצבעה בתוך מעטפה חיצונית, וועדת הקלפי, למעט החבר המצביע תציין על פני המעטפה החיצונית את שמו, את מספר זהותו במרשם אוכלוסין ואת מענו, והוא יטיל את המעטפה לעיני חברי ועדת הקלפי הנותרים בתוך הקלפי, והספירה תהיה כפי שמקובל לגבי הקלפיות של אנשים עם מוגבלות.