GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דן אשבל: תודה, אני שמח על ההזדמנות להיות כאן וגם לומר כמה מילים כי  אני סוגר עכשיו  שנה שאני נמצא כאן ומהר מאד למדתי להעריך את העבודה אל מול חברי כנסת, גם אלה שיוצאים במשלחות רשמיות וגם אלה שיוצאים במשלחות לא רשמיות.
דן אשבל: אני יכול לומר שאם בשבועות הראשונים הרגשתי שאני צריך לרוץ אחרי, אני חושב שהיום נוצר מצב שבו גם חברי כנסת שיוצאים במשלחות לא רשמיות יודעים שאני ישנו ושואלים אם יש לי מה להגיד על זה, או אם יש לי מידע או אם אני יוכל להודיע לשגרירות.
דן אשבל: הדברים, כפי שציין יושב ראש הכנסת וכפי שציין סגן שר החוץ, בודאי נמצאים מיד ובלי שום בעיה מבוצעים.
דן אשבל: אני מרשה לעצמי לומר משפט, כי כאשר יושב ראש הכנסת שאל קודם כמה משלחות נסעו ואמרתי שפחות מידי, אני חושב שאחת הבעיות שלנו, ואני מודע לזה שאנחנו פרלמנט קטן וחלק מהפרלמנטרים לא פנויים לנסיעות כאלה, אני חושב שבחלק מהמקרים אנחנו מפסידים במות מאד חשובות מבחינתנו, בגלל חוסר היכולת של הכנסת ככזו, באמת להיות מיוצגת בכל אותם פורומים בהם היא חברה, לא שהיא מוזמנת אליהם באופן חד פעמי, אלא שבהם היא חברה.
דן אשבל: אני מודע לבעיה, זוכה לשיתוף פעולה יוצא מהכלל מיושב ראש הכנסת, מחברי ועדות וכן הלאה, אבל בסיכומו של דבר אנחנו מוצאים את עצמנו עם חוסר, וחבל, ציין את זה סגן שר החוץ, שבמסגרות האלה יש לנו פשוט מקום שהוא שלנו, אנחנו שם, אנחנו נמצאים שם מתוקף חברותנו בארגון, מתוקף מעמדנו בארגון, אם זה במועצת אירופה, אם זה באסיפה הפרלמנטארית של אבש"א, אם זה באסיפה הפרלמנטארית של הים התיכון, בכל הגופים האלה אנחנו שם וככל שנהיה שם יותר , לכל אחד מאתנו יקר מעמדה הבין לאומי של ישראל, יש לנו אפשרות לעבוד אל מול האנשים שעוסקים בזה ביום יום.
דן אשבל: באשר לנסיעות שאינן נסיעות בשליחות הכנסת אני מניח שבחלק מהמקרים, כפי שציין גם היושב ראש, חבר כנסת גם לא מעוניין, הוא לא מעוניין אפילו שהשגרירות תדע.
דן אשבל: כששרתתי כשגריר, כיוון ששרתתי במדינה קטנה, באוסטריה, ידעתי גם מאותם אנשי ביטחון שמלווים אותי על כל מיני חברי כנסת היו מגיעים למדינה בלי שהם רצו שאני אדע על כך.
דן אשבל: קיבלתי את המידע, שמרתי אותו אצלי, לא רוצה, לא צריך.
דן אשבל: ברגע שהרצון ישנו, כפי שציין יושב ראש הכנסת, כדי לנסות לזכות בפיס, ופה זה לא פיס, צריך לקנות כרטיס.
דן אשבל: להרים טלפון ולא להגיד לי שהיום אחר הצהרים אני נוסע לטשקנט מה אתה יכול להגיד לי, כך יהיה לי קשה לתת לך.
דן אשבל: אבל אם אתה יודע שבוע מראש, כמה שיותר מוקדם יותר טוב, שאתה מתכונן לנסוע, הזמין אותך גוף כזה וכזה, אתה תהיה במדינה כזו בזמן הזה ומעוניין לפגוש את השגריר או לסייע אם יש צורך.
דן אשבל: על שנייה דברים יכולות לבוא גם תשובה שלילית.
דן אשבל: אם חבר כנסת אומר שבתאריך מסוים הוא נמצא במדינה מסוימת ורוצה לפגוש את השגריר והשגריר במקרה באותו יום לא נמצא במדינה, אז זה לא יוצא.
דן אשבל: בעיקרון אין שום בעיה, ככל שאני יודע מוקדם יותר, או בטלפון או בדואר האלקטרוני, הכתובת שלי ומספר הטלפון שלי מופיעים במדריך של הכנסת, אין שום בעיה להגיע אלי, והתיאום אחר כך נעשה ועובד בלי בעיה.
דן אשבל: אני אפילו לא רואה מקום, וזו החלטה בודאי שלכם, ליצירת טפסים מיוחדים, אפשר פשוט לומר לחברי כנסת, אם אתה נוסע, אתה רוצה קשר עם הנציגות במקום, תרים טלפון ליועץ המדיני ותקבל ממנו את השירות.
שלמה מולה: קודם כל אין לנו מדינה אחרת, רק מדינה אחת, גם כשאנחנו באופוזיציה וגם בקואליציה, גם אם יש ויכוח בתוך הבית הזה מוטב שננהל אותו פה בבית.
שלמה מולה: חבר כנסת הוא לא אדם פרטי בסופו של דבר, לא משנה איזה ארגון מזמין אותו, הוא חבר כנסת שמיצג את אזרחי ישראל ומדינת ישראל.
שלמה מולה: ככזה, אני חושב שחבר הכנסת לא יכול לעשות מה שהוא רוצה, לכן יש את ועדת האתיקה שבודקת שלא יהיו ניגודי עניינים וכו'.
שלמה מולה: אני מתפלא למה הדיון הזה לא התקיים עד היום ואני מודה לך שאתה מקיים אותו.
שלמה מולה: דבר נוסף, גם עד היום חברי כנסת שפנו למירה או לדן, אני חושב שאף אחד לא נענה בשלילה, הם אנשים ראויים לשבח, לכן אני לא מבין למה זה לא עבד עד היום.
שלמה מולה: אם חבר כנסת אומר שהוא לא רוצה שידעו על פגישה מסוימת, זו פגישה פרטית, אין בעיה, אני לא חושב שמישהו ירצה לדעת עם מי הוא נפגש ולמה כי אלה נסיבות שלו.
שלמה מולה: אבל אם למשל הזמינו אותי לעוד שבועיים, לניו יורק וביקשו ממני להופיע באוניברסיטה שהיא מאד עוינת לישראל,  אמרתי שאני מוכן, אין לי בעיה עם זה, אפילו ביטלתי פגישה שנקבעה לי וביקשתי להזיז אותה כי זה חשוב.
שלמה מולה: אם הראיה שלנו תהיה יותר ממלכתית אפשר יהיה תמיד למצוא את עמק השווה.
שלמה מולה: הנקודה שצריכים להיות ערים אליה היא שבמידה רבה, גם משרד החוץ, לא השגרירות, שלא יהיה מלשינון של פגישות של חברי כנסת.
שלמה מולה: אם חבר כנסת לא אומר על פגישה מסוימת, אם הוא מגיע לניו יורק ושינגטון או לאחת ממדינות סקנדינביה, אני לא חושב שיש לו מה להסתיר.
שלמה מולה: לכן אני דווקא חושב שיוצר ממה שמעוניין חבר כנסת, לא יכול להיות שזה יהיה רק אם הוא מעוניין או רוצה, אני אפילו הייתי מחייב אותו ליידע את מחלקת קשרי חוץ.
שלמה מולה: זה יחסוך לנו הרבה בעיות והרבה מבוכה, לא פעם חברי כנסת מגיעים למקומות מסוימים והשגריר לא מוצא חן בעיניהם, אנחנו לא עובדים אצל השגריר, השגריר הוא נציג של המדינה שלי ומהמפלגה הזו או לא, זה לא משנה, אתה לא הולך להיפגש עם השגריר אלא עם הנציג של המדינה שלך.
שלמה מולה: לכן לדעתי צריך ליצור מנגנון קצת יותר מוולונטרי, כדי ליידע את קשרי חוץ  לפחות יידוע שבימים האלה אני נמצא במקום הזה, יש לי שעות פנויות ואני מעוניין לתרום למדינה.
שלמה מולה: חבר כנסת הוא לא אדם פרטי, אם מישהו טוען שהגוף הזה שלח אותו , אבל בסופו של דבר בתקופה הזו שהגוף שלח אותך אתה מקבל משכורת, לא מקזזים ממך את השכר לתקופה הזו.
יריב לוין: גם הזמינו אותך כי אתה חבר כנסת.
ראובן ריבלין: השגריר בוושינגטון צריך לייצג אותנו כלפי ארצות הברית הוא לא יוכל לארח כל היום חברי כנסת.
ראובן ריבלין: יש פעמים שיש יותר חברי כנסת בוושינגטון מאשר בירושלים.
שלמה מולה: אני חושב שלא צריך להתקבל אצל השגריר, אפשר להסתפק בנספח של השגריר, במזכיר השגריר, בנציג השגריר, יש כל כך הרבה אנשים שיכולים להתאים מבחינתי, אני לא מחפש סטטוס.
יריב לוין: אין מספיק.
ראובן ריבלין: כשהייתי באופוזיציה ביקשה ממני הממשלה, שלא הייתה ממפלגתי, להתגייס להסברת מעמדה של מדינת ישראל בזמן עופרת יצוקה.
ראובן ריבלין: טלפנה אלי מנהלת קשרי חוץ ושאלה אותי, חבר הכנסת ריבלין, רוצים שתיסע לאוסלו ולשווייץ, עניתי לה שאני אסע רק אחרי שתשאל את השגרירים אם הם רוצים.
ראובן ריבלין: אחרי יום היא התקשרה ברעד ושאלתי אותה מה אמרו השגירים והיא אמרה שהם אמרו שהם לא רוצים.
ראובן ריבלין: אמרתי לה, את רואה, אומר השגריר בשווייץ, מה אתם מבלבלים במוח, זה לא יעזור, אף אחד לא ייקח אותו, זה לא מעניין אותם.
שלמה מולה: אני אומר ליידע את קשרי חוץ, ברגע שהם יעשו את הבדיקה ויגידו שהם רוצים את חבר הכנסת, אם הם יגידו שחבר הכנסת יזיק להם זה גם בסדר.
ראובן ריבלין: לא אמרו לי שאני מזיק...
ראובן ריבלין: הם חשבו שלא מתאים להכניס את העניין הזה בכוח למערכת השווייצרית.
ראובן ריבלין: כל מה שאני ביקשתי זה לשאול את השגריר.
שלמה מולה: לכן אני חושב שהדיון חשוב צריך למסד את דרכי הפעולה.
שלמה מולה: זה טוב לכבוד הכנסת, טוב לכבוד חבר הכנסת וטוב ליחסי החוץ שלנו.
יריב לוין: חברת הכנסת מיכאלי בבקשה.
אנסטסיה מיכאלי: תודה לכבוד יו"ר הוועדה, יו"ר הכנסת ראובן ריבלין, לסגן שר החוץ חבר הכנסת דני איילון ולכל האנשים מקשרי חוץ של הכנסת שהגיעו לדיון, השגריר לשעבר באוסטריה דן אשבל וגברת רצאבי שמשתפת פעולה אתנו ותמיד נותנת לנו הרבה חום ואהבה כשאנחנו נשלחים עם המשלחות לחו"ל ומייצגים את המדינה בחו"ל.
אנסטסיה מיכאלי: אני רוצה להגיד שהמערכת במסגרת שלה כנסת עובדת, מבחינת הנתינה, מבחינת הרצון לתרום ולעזור לכל חברי הכנסת בכל הנסיעות, גם הפרטיות וגם בנסיעות של המשלחות.
אנסטסיה מיכאלי: אמנם אני לא חברה בוועדה הכנסת אבל הדיון הזה חשוב כי במסגרת הפעילות שלי אני עושה רבות למען הסברה של מדינת ישראל, אני משתפת פעולה בכל הנושאים ובכל הדיונים ויצאתי כבר עם שתי משלחות ואני מודה על כך ליושב ראש הכנסת שתמך בנו ועזר לנו.
אנסטסיה מיכאלי: משלחת אחת יצאה ללונדון וגם לטייוואן, שם הייתי יו"ר המשלחת.
אנסטסיה מיכאלי: יש לנו הרבה חברי כנסת שיש להם מה לומר בבמה הבין לאומית.
אנסטסיה מיכאלי: יש כמה נקודות שהעלינו בדיון, הנושא הטכני, מבחינת הפרוטוקולים איך אנחנו עושים את זה.
אנסטסיה מיכאלי: אם זו משלחת פרטית או משלחת מהכנסת, יש כאן משהו שלדעתי צריך לבדוק עם מנגנון.
אנסטסיה מיכאלי: כפי שציין חבר הכנסת שלמה מולה, אנחנו נציגי מדינת ישראל, קודם כל אנחנו נציגים של המפלגה, אנחנו מגיעים לכנסת בזכות המפלגה, ואחר כך אנחנו הופכים להיות נציגים של המדינה.
אנסטסיה מיכאלי: כשאנחנו מדברים על טכנולוגיות בעולם המודרני, עם כל האפשרויות של האינטרנט, והיכולת להיות בקשר עם כל העולם בלחיצת כפתור ומספיק גם להדפיס כמה מילים, יש כמה דברים שעוד לא העלינו כאן בסוגיה של אותה נסיעה.
אנסטסיה מיכאלי: אני רואה חשיבות רבה בפעילות באינטרנט, זה גם מעין נסיעה ונציגות שלנו שם.
אנסטסיה מיכאלי: כשהעליתי את הנושא של הלשכות הפרלמנטאריות, יש תקציב שנקרא "דף לבוחר" שהוא מיועד לכל חברי הכנסת וחבר הכנסת בוחר איפה הוא רוצה להשקיע את התקציב הזה, יש גם תקציב בנפרד ללשכה פרלמנטארית שאנחנו בונים את הלשכה בתוך העיר בשביל להיפגש עם הבוחרים שלנו.
אנסטסיה מיכאלי: אמרתי שכאן צריכה להיות נקודת מחשבה איך התקציב של לשכות פרלמנטאריות יכול להיות אותו תקציב של בניית לשכה באינטרנט.
אנסטסיה מיכאלי: ככה זה ייצר לנו יותר אפשרויות להיות בקשר עם כל העולם, לא רק במסגרת של בוחרים שנמצאים כאן, אלא גם אנשים מסביב לעולם.
אנסטסיה מיכאלי: לפתח את זה לא רק בשיחה בעברית אלא גם בכל השפות האפשרויות.
אנסטסיה מיכאלי: זה דבר שצריך לשקול גם מבחינה חקיקתית, או מבחינת התקנון, לתת אפשרות לחבר כנסת להשקיע בתקציב של הלשכה ללשכה באינטרנט.
אנסטסיה מיכאלי: דבר נוסף, כשהיה הסיפור של המשט פניתי ללשכה של סגר שר החוץ חבר הכנסת דני איילון ושאלתי במה אני יכולה לעזור, איזה מסר אחיד אנחנו מעבירים, כדי שאוכל לעזור עם הקשרים שלי שקשרתי גם בזכות הנסיעות האלה וגם בזכות העובדה שהגעתי מרוסיה ואני חושבת שיש חשיבות רבה להעביר את המסר גם ברוסית לכל כלי התקשורת, לכל הפוליטיקאים.
אנסטסיה מיכאלי: מיד היו לנו מסרים אחידים, דני העביר לי מסר באנגלית, תרגמנו את זה לעברית, הלכתי למחלקת השפות ושאלתי אותם כמה שפות הם יכולים לתרגם, הייתה חסרה השפה הצרפתית, למה אין צרפתית?
אנסטסיה מיכאלי: מסר אחיד כזה יכול לעזור בהרבה מקומות בעידן המודרני.
אנסטסיה מיכאלי: מאד חשוב לבדוק אופציות לאפשרויות של חברי כנסת לא לתרגם מסמכים פרטיים לבוחרים שלנו אלא כשאנחנו מדברים על הסברה בין לאומית, צריך להיות לזה מענה.
אנסטסיה מיכאלי: כשאנחנו נוסעים לחו"ל אנחנו מייצגים את הפרלמנט הישראלי, יש הרבה משלחות גם שמגיעות לכאן, נציגים של תורמים שרוצים לפגוש אותנו, ומיני משלחות שונות מידי שבוע.
אנסטסיה מיכאלי: זה כמו נסיעה רק שלא צריך לקנות את הכרטיס, אתה מגיע לאדם, לוחץ לו יד, אתה רוצה להציג את עצמך, יש לך כרטיס ביקור שאתה יכול לתת ואחר כך מגיע שלב המתנות.
אנסטסיה מיכאלי: כשנסעתי לטייוואן הופתעתי מההשקעה של האנשים.
אנסטסיה מיכאלי: אני מבינה שהתקציב שלנו מוגבל אבל הראיתי את המתנות האלה בכוונה כדי להראות.
יריב לוין: למדתי לשים סיכה כדי שזה לא ייפול...
אנסטסיה מיכאלי: אני מזמינה קופסה מיוחדת ממני, אבל יש דברים שצריך לחשוב ולהשקיע בהם, שתקציב מ"דף לבוחר" יכלול גם אפשרות של חבר כנסת לקנות מתנות איפה שהוא רוצה, למשל 2,000 ₪ בשנה.
אנסטסיה מיכאלי: יש לי אמנית שמייצרת דברים בין לאומיים, ואמרתי שאני להשקיע מכספי הפרטי 2,000 ₪ בשנה רק כדי לקנות את המתנות הקטנות, המדליות המיוחדות, רימון או עץ זית, שיתנו לנו לתת את ההסברה שאנחנו רוצים לעשות בצורה המיוחדת.
אנסטסיה מיכאלי: לא צריך בכל פעם להיות מקבצי נדבות.
אנסטסיה מיכאלי: יש תמיד את התחושה הזו כשאני מגיעה למירי ואומרת לה שיש כאן משלחת אם תוכל לתת לי משהו כי מדובר באנשים מאד מיוחדים שעובדים עם שרים מאד בכירים מקבלי החלטות החשובות למדינת ישראל ואין מה לתת חוץ מהשקית הזו עם העט שזו ממש בושה.
אנסטסיה מיכאלי: בטייוואן משקיעים בקופסה גדולה ומרשימה.
יריב לוין: זה  גם הצורה שזה נעשה וגם הצורך שיהיו מתנות בסדרי גודל שונים, כדי שתתן לעוזר משהו אחר ממה שאתה נותן לשר, אחרת זה נראה נורא.
ראובן ריבלין: אנחנו נמצאים במדינה בה יש שני עמים, להם יש עם אחד עם שתי מדינות, זה הבדל גדול.
ראובן ריבלין: אפשר לתת את העט, אפשר לתת את הדגל ואפשר לתת גם את שאגאל.
יריב לוין: זה צריך להיות מעוגן.
ראובן ריבלין: אחרי זה יתברר לך שכמה אחוזים מעטים מחברי כנסת מתבלבלים ונותנים לבני משפחתם מתנות שהיו צריכים לתת לאורחים מחו"ל.
יריב לוין: זה צריך להיות מעוגן על ידי הכנסת והמתנות צריכות להיות צנועות כך שבני משפחה לא יעריכו כל כך אם הם יקבלו אותם, אבל הן יכולות להיות עטופות קצת יותר טוב, נוחות יותר לנשיאה וקצת יותר מגוונות כדי שאפשר יהיה לתת משהו שונה לאנשים בדרגים שונים, אלה בעיות קטנות אבל הן כל כך מביכות.
יריב לוין: אתה שואל את עצמך מה אני אעשה עכשיו, אתן לעוזרים עט ולא סיכה, אתן לו עט וסיכה, זה מגוחך ולא נעים.
אנסטסיה מיכאלי: משפט אחרון, כשאנחנו יוצאים לחו"ל, אנחנו מתמודדים עם בעיות מאד קשות עם הסברה של מדינת ישראל במובן שאנחנו מתמודדים מול המערכת המשומנת של ההסברה של אנשים שלצערי לא בעד מדינת ישראל.
אנסטסיה מיכאלי: כשאנחנו יוצאים לחו"ל צריך להיות מסר אחיד וברור.
אנסטסיה מיכאלי: הבעיה שכשנסענו עם המשלחת ללונדון מצאתי את עצמי במבוכה כאשר ישבו כמה חברים מכל מיני מפלגות מול אנשים שונים, נציגי פורומים וכשהתחלנו להציג את עמדתנו כל אחד אמר את העמדה שלו, שהיא שונה לחלוטין מהעמדה של חברו.
יריב לוין: תיסעי עם חברת הכנסת זוארץ, היא הצליחה להשתלב בתוך העמדות, בלי לוותר על העמדות שלה, זה היה מפגן דיפלומטי.
ראובן ריבלין: זו עוצמתנו יותר מהעטים והדגלים.
אנסטסיה מיכאלי: זו דמוקרטיה, זה נכון, אבל צריך להיות גוף שבודק מה המסר האחיד שלנו מבחינת התקשורת.
אנסטסיה מיכאלי: כשכמה חברי כנסת יוצאים לתקשורת וכל אחד אומר מה שבא לו זה לא נכון לדעתי.
אנסטסיה מיכאלי: משרד החוץ צריך להיות מעורב ולהעביר מסר לכולם.
ראובן ריבלין: צריך להיזהר עם זה.
יריב לוין: זו נקודה לא פשוטה אבל היא חורגת מתחום הדיון שלנו היום.
ראובן ריבלין: אני מתנצל שאני חייב לצאת, אנחנו מקיימים בשעה זו תרגיל על מצב שבו חלילה הכנסת לא יכולה לפעול ואז אנחנו עוברים מייד למקום אחר, אני צריך לעבור למקום האחר כי לפי סיפור המעשה, לפני מספר שעות הופגזנו ויש נפגעים ואני צריך לעבור מייד לקיים את ישיבת הכנסת בואן ליר.
ראובן ריבלין: אני מקבל בברכה את כל ההערות רק רוצה להגיד לחברת הכנסת אנסטסיה מיכאלי שגם בין הגופים היותר מבקרים אותנו בעולם ההערכה אלינו היא רק בגלל דבר אחד, שכל אחד בכנסת ישראל יכול לומר מה הוא חושב.
ראובן ריבלין: אם נאמר שאנחנו מגבילים את יכולתנו לומר דבר כזה או אחר, באותו רגע נכרות את הענף של העץ עליו אנחנו יושבים.
אנסטסיה מיכאלי: צריך ללמוד מארצות הברית, כשהילרי קלינטון הגיעה וביקשתי ממנה לברך ליום כיפור, היא אמרה, מסר אחיד יצא מברק אובמה לשנה טובה.
ראובן ריבלין: תשמעי אותה בבחירות...
יריב לוין: תודה רבה אדוני היושב ראש, תודה אדוני המנכ"ל, חברת הכנסת זוארץ, אחריה חבר הכנסת מיכאלי ואז ננסה להגיע לסיכום.
אורית זוארץ: חבל שיושב ראש הכנסת לא נשאר לשמוע עד כמה היה לי קשה לייצג את מדינת ישראל ועמדותיה בדיונים ואני מקווה שעשיתי את זה על הצד הטוב ביותר.
אברהם מיכאלי: ההבדל הוא ששם ייצגת את מדינת ישראל ולא את ממשלת ישראל.
אורית זוארץ: כשאתה עומד מול העולם ומדבר יש לך אחריות כלפי מדינת ישראל וכשאתה מבקר את ממשלת ישראל לפעמים זה נתפס בעיניהם כ"העמדה".
יריב לוין: גם לי לא היה קל לייצג תמיד את ממשלת ישראל ואני אגיד משהו שסגן שר החוץ לא יוכל להגיב לו, אני לא בטוח שגם לו זה תמיד הכי קל, זו המציאות שאנחנו פועלים בה.
אורית זוארץ: יושב ראש הוועדה, ידידי סגן שר החוץ, חברות וחברי כנסת, נציגים של מחלקת קשרי חוץ, אני חייבת לומר שמהיום שנכנסתי לתפקיד, יש לי ניסיון מצוין עם מחלקת קשרי חוץ, במקרה הזה היה פער שלנו כי נסענו בנסיעה פורמאלית, הוזמנו על ידי מדינה, ולא נסיעה פורמאלית שאורגנה על ידי הכנסת.
אורית זוארץ: אני חייבת לומר שבשתי הנסיעות  שנסעתי מטעם הכנסת, גם לאושוויץ וגם לקוראה, הייתה פה עבודה מערכתית מעמיקה רחבה, קיבלנו נתונים, קיבלנו מסרים, קיבלנו מידע על הגורמים שאנחנו אמורים להיפגש אתם וזה הפער שלי ואני לוקחת אותו למקום שאני חברת כנסת חדשה ויכול להיות שהייתי צריכה להיות יותר קונקרטית  גם בפנייה שלי ולכן אנחנו לומדים.
אורית זוארץ: גם במקרה של אגודת ידידים קיבלתי מענה מהמחלקה, גם מהשגריר וגם ממירה, אפילו מידע יזום שהם העבירו אלי ואני חושבת שזה מאד עוזר לנו למלא את משימותינו.
אורית זוארץ: המטרה שלנו היא באמת לא לסרבל את המערכת אלא ליצור איזשהו תהליך של עיגום משאבים וליין אפ שיהיה ברור, אני מדברת כחברת כנסת חדשה, אני מניחה שחבר הכנסת לוין גם שותף לבקשה הזו, אולי חברי כנסת יותר ותיקים להם יש דברים שהם קצת יותר ברורים, הליין אפ של האופציה שאני יכולה לפנות ולבקש ממקום של לייצג ולסייע.
אורית זוארץ: בארצות הברית ביקשתי להיפגש עם גורמים שעוסקים בסחר בנשים, הפגישות היו מצוינות, התוצרים מצוינים, אנחנו ממשיכים את העבודה עם סגן שר החוץ, אבל יחד עם זאת, במקום הזה שאפשרו לנו להיפגש עם גורמים שאנחנו רוצים, יכול להיות שסדר העדיפויות שלי היה משתנה אם הייתי יודעת שיש הצבעה חשובה.
אורית זוארץ: אחר כך נפגשנו עם המתאם שאמר שלגורם הזה תתנו חיזוק, הוא מאד תמך בנו באחד הדיונים ובאמת חבר הכנסת לוין נתן לו חיזוקים על זה.
אורית זוארץ: זו הייתה תחושה של הכרת תודה שלנו, כנציגים פורמאליים של מדינת ישראל, מעריכים את העבודה של הסנטור או איש הקונגרס, במילה הקטנה הזו של תודה  על תרומתך בוועדה פשוט שינתה את כל ההתייחסות שלו.
אורית זוארץ: כל זה לעומת פגישות ראשונות שעשינו, שישבנו עם הליין אפ של האמריקאים ללא הקשר למדינת ישראל וזה היה הפער שהיה חסר לנו.
אורית זוארץ: אני באמת חושבת שאפשר לגשר על הפער הזה ולמצוא פתרון.
אורית זוארץ: דבר נוסף שחשוב לי ואני רוצה להעלות כאן, שתהיה מערכת להעברת מסרים ברשתות גלובאליות שאנחנו מחוברים אליהם.
אורית זוארץ: אני מקושרת לויצו העולמי, אני נוסעת מטעם ויצו לאירועים בעולם, אני נפגשת עם נציגות הפדרציות גם בארץ וגם בעולם.
אורית זוארץ: הנציגות של ויצו מייצגות את האזרחים בחתך סוציו אקונומי גבוה באותן מדינות ובאותן קהילות והם פשוט ביקשו ממני, אם קורה אירוע דרסטי, כמו המשט, תשלחו לנו משהו שנוכל לדבר עליו, וזה בא מיוזמתם.
אורית זוארץ: במקרה הזו אני אומרת, תעזרו ברשתות האלה.
אורית זוארץ: הכול במייל, אני מעבירה את זה לנציגת ויצ"ו עולמי בתל-אביב, שיש להם קשר מצוין עם משרד החוץ, הגעתי למשרד החוץ בפעם הראשונה דרך ויצ"ו, עשו לנו תדריך איך להתייחס איך לדבר מה לומר לראשי הפדרציות.
אורית זוארץ: אותו ליין אפ מול הקונגרס הציוני העולמי.
אורית זוארץ: הייתה השנה התכנסות  ויש רשת חברתית מבחינת האינטרנט, הם מחוברים לקהילות לפדרציות במייל אחד פשוט ולא מסווג, זה הליין אפ של מדינת ישראל ולא משנה אופוזיציה וקואליציה.
אורית זוארץ: אנחנו מדברים על הקיום שלנו בישראל, עם כל הביקורת שיש.
אורית זוארץ: לגבי מתנות, חבל שיצא יו"ר הכנסת, אני לא רוצה לעשות את זה בקשר לבוחר, כדי שלא יתחילו להגיד לי שקניתי או לא קניתי.
אורית זוארץ: נסענו למשלחת פורמאלית, יש מתנות באגף לא צריך פה מחסנים אלא ספק של דברים שצריך לשמור על מדתיות.
אנסטסיה מיכאלי: לא יכול להיות ספק אחד, תנו לחבר הכנסת לבחור.
אורית זוארץ: אני מדברת על שלי, אני לא מדברת בשם אף אחד, משהו קטן, אחיד מידתי, חברת הכנסת מיכאלי נתנה דוגמאות מצוינות, שלא יהיה קשה לנסוע ולהיסחב אתם, נסענו עם העטים והסיכות ומצאתי מארז בד יפה וישבנו כמו "חוראנים" לפני כל פגישה והתחלנו לארוז ובכל פעם התנצלתי שמצטערת שזה כך כי לא יכולתנו לסחוב קופסאות.
אורית זוארץ: יצאנו מזה בכבוד אבל כשמגיעים לסנאטור שהוא אוהב ישראל ואנחנו בקשר אתם עכשיו, להוציא לו את זה היה מביך, למרות שניסיתי לעשות את זה בנועם.
אורית זוארץ: זו מחווה קטנה בשבילנו ובשבילם, קנית את עולמם.
אורית זוארץ: אם אני בנסיעות פרטיות יכולה לקחת מה"סטוק" הזה ולהוריד מהקשר לבוחר אני מעדיפה, כדי לא לקנות שום דבר.
אברהם מיכאלי: אדוני היושב ראש, זה באמת מרענן, זו קדנציה שנייה שלי, ועדת הכנסת מקיימת דיון בנושא הזה בפעם הראשונה, לכן זה לשבחך.
אברהם מיכאלי: לפני שבוע העלינו פה דיון על תקציב הכנסת ומשם שאלתי אותך שאלה ואמרת שאתה מקיים דיון.
אברהם מיכאלי: בלי שביקשתי כבר קיימת את זה וזה חשוב.
אברהם מיכאלי: יש לי בעיה שכן מתקשרת לוועדת הכנסת, תדמית חברי הכנסת, זה מתחיל מפה ומגיעים לשם.
אברהם מיכאלי: אני לא רוצה דיבור ציני שחברי כנסת, אם יעשו את זה מדף לבוחר עוד יאשימו אותם שלקחו הביתה.
אברהם מיכאלי: אם נתייחס לחברי הכנסת כמו חבורה של שנוררים קטנים שכל דבר עושים לטובת עצמם.
אברהם מיכאלי: חבר הכנסת מולה אמר את זה קודם, חבר כנסת מבצע את תפקידו במשלחת לחו"ל כחבר כנסת, הן במשלחת רשמית והן במשלחת לא רשמית שהוא מוזמן על ידי מישהו אחר.
אברהם מיכאלי: לכן לא יכול להיות שאין נוהל קבוע מהכנסת איך חבר כנסת אמור להתנהל מול כל הגורמים.
אברהם מיכאלי: השאלות ששאלת לגבי השגירות, אני בכלל לא מעלה על דעתי איך אפשר לבקר במדינה, אפילו כביקור פרטי, בלי ליידע את השגריר.
אברהם מיכאלי: כשאתה חבר כנסת מופיע באותה מדינה, אתה לא צריך להטריד אותו, לא צריך ממנו כלום, אבל שידע שאתה שם.
אברהם מיכאלי: אפילו בביקור פרטי שלך, בלי קשר לשום משלחת, אתה נמצא במקרה באותה מדינה ויכול אולי לנצל שעה שעתיים מהביקור הפרטי שלך לעזור לאותו שגריר על משהו שהוא צריך.
אברהם מיכאלי: לכן אני בכלל לא מעלה על דעתי שחבר כנסת לא צריך להיות לו נוהל שהוא מגיע לחו"ל, שהשגריר שלנו, נציג המדינה שלנו, לא יודע שאתה שם.
אברהם מיכאלי: מה תעשה אתו ואילך תעשה זה כבר סיפור אחר.
אברהם מיכאלי: אני חושב שהדיון שלנו גלש ונכנסנו לכל מיני דברים אחרים אבל צריך להמשיך ולהעמיק בנושא כי הוא באמת חשוב, בכל המשלחות שיצאתי הרגשתי, כמו שאמר סגן השר,  שזה נכס למדינת ישראל שחברי כנסת יוצאים במשלחות.
אברהם מיכאלי: אני אומר לך שכל מקום שהגעתי הרגשתי כמה אנחנו חסרים בשטח.
אברהם מיכאלי: אני אומר לך שמיש מתייחס לזה ברצינות, בשבילי לנסוע לחו"ל זה עונש.
אברהם מיכאלי: זה עונש לחבר כנסת שנוסע ליומיים, אורז את כל הדברים שלו, רץ לשדה התעופה, תחנה מרכזית של אוטובוסים, נדחף, עולה יורד, חוזר אחרי יומיים מותש.
אברהם מיכאלי: עם כל הציניות, לחבר כנסת יש מה לעשות פה בכנסת, אם אנחנו עוזבים ליומיים שלושה את התפקיד שלנו פה מישהו צריך למלא את מקומנו ויש הרבה בלגן.
אברהם מיכאלי: רק המחשבה על קיזוזים, כמה כאב ראש זה.
אברהם מיכאלי: אנחנו צריכים לחשוב כל הזמן שזה נכס שהמדינה בהחלט יכולה להשתמש בו.
אברהם מיכאלי: כשאני בא לשגרירים בחו"ל הם הרבה פעמים משדרים את החסר הזה, במיוחד באירופה.
אברהם מיכאלי: בארצות ברית מבקרים יותר ובאירופה פחות, למרות שזה קרוב אלינו במשך שנים הזנחנו את אירופה והאירופאים משדרים לנו את זה, אתם לא צריכים אותנו, יש לכם את האמריקאים, לכו אליהם.
אברהם מיכאלי: בדברים האלה אנחנו צריכים לא רק לעשות לנו טובה שאנחנו יוצאים במשלחת, אלא לתת תחושה שלחבר הכנסת באמת אכפת.
אברהם מיכאלי: נתקלתי לא פעם ולא פעמיים שמבקשים מחבר כנסת לצאת והוא לא יכול מסיבות כאלה ואחרות.
אברהם מיכאלי: יש לו במות שהוא מסביר שמאד חשוב להיות שם, אפילו ליום ורבע, יום אחד.
אברהם מיכאלי: אנחנו צריכים לדרבן את חברי הכנסת שייקחו את היום הזה מהעיסוקים שלהם ויצאו לשם.
אברהם מיכאלי: יש הרבה בעיות טכניות כאלה ואחרות, אבל אנחנו לפעמים חשובים על התקשורת, מה הם יכתבו, שחברי כנסת מטיילים ויש דוחות שיצאת לחו"ל בלי לשאול להיכן יצאת, לאיזו מטרה ומה עשית.
אברהם מיכאלי: אני קורא את הפסוק בתורה לגבי המרגלים, "ונהי בעינינו כחגבים וכן היינו בעיניהם" אנחנו כל הזמן מסתכלים על עצמנו כחבורה של שרלטנים שיושבים פה ולוקחים מקופת המדינה, איך שאנחנו מסתכלים על עצמנו כך אחרים מסתכלים עלינו.
אברהם מיכאלי: אני לא מתבייש לומר, ורציתי לומר זאת ליושב ראש הכנסת, לפעמים גם הוא משדר הערות ציניות ואני אומר לו שאם הוא ישדר את זה אז אוי ואבוי, אתה כיושב ראש הכנסת אמור לגבות אותי, אתה כיושב ראש הכנסת צריך לספר על הדברים הטובים שאנחנו עושים פה.
אברהם מיכאלי: אז, במשלחות שאנחנו יוצאים, תאמין לי, גם אם יש לפעמים אי נעימות עם כל מיני שגרירים, אני וחבר הכנסת מולה נתקלנו בזה כשיצאנו לאתיופיה, הייתה לנו מחלוקת עם השגריר, כי הוא ראה אחרת את הביקור של המשלחת.
אברהם מיכאלי: אמרנו, עם כל הכבוד, קיימנו את זה ביציאה מראש, עם מחלוקת מראש, באנו לשם והצגנו את העמדה שאנחנו חשבנו שכך צריך לייצג אותה, זה מותר, זו לא תקרית דיפלומטית עם השגריר.
אברהם מיכאלי: צריך לבנות פה גם נוהל ברור כדי לעודד חברי כנסת, לא בגלל טיסה בעסקים או תיירים, זה הפך לקוריוז, אנחנו צריכים לדעת שאם יוצאים ליום, יומיים או שלושה ימים, זו באמת מטלה לא פשוטה לצאת, לכן צריכים לראות את כל המנגנון הזה ביחד.
אברהם מיכאלי: אני רוצה לציין לשבח את מירה והמחלקה שלה וגם את דן שנמצא אתנו, בכל פעם שפונים אלינו אנחנו משתפים פעולה אבל כמה שיש להם, אין להם אמצעים כמו שאנחנו התרגלנו.
אברהם מיכאלי: כשהגענו לטייוואן, אצלם זה טקס שלהם כל הנושא של היחס והמתנות, רק מסירת כרטיס הביקור זה טקס שלם.
אברהם מיכאלי: צריך לחנך אותנו לפני שאנחנו יוצאים איך להתנהל.
אברהם מיכאלי: לכן אני אומר, אדוני היושב ראש, הישיבה הזו לא צריכה להיות חד פעמית, צריכה להיות לזה ישיבת המשך וכמו שאנחנו מגבשים כללי אתיקה, לגבש כללי יציאה לחו"ל, זה חלק מהעבודה הבסיסית שלנו.
מירה רצאבי: יש שני מישורים, המישור הפורמאלי שאלה משלחות הכנסת שזה ממוסד והמישור השני של יציאות חברי כנסת כחברי כנסת, שמוזמנים מבחוץ, זה המקום למסד.
מירה רצאבי: לא רק בעניין היידוע, את זה אפשר לתרגם לכלים ואיך עושים את זה, גם הנושא של המתנות.
מירה רצאבי: אני שוקלת משיקולים כאלה ואחרים מתי אני כן יכולה לתת ומתי לא ואיך זה מוגדר.
מירה רצאבי: זה צריך להיות איך שזה היה בעבר, שבמחסן הכנסת יש מלאי של מתנות, היום דף לבוחר כבר לא נקרא דף לבוחר, הם הגדירו את זה הוצאות הכרוכות במילוי תפקיד והיה שינוי של ועדת גרונאו לחשוב מה מקצים מתוך זה, איך פורטים את זה למתנות ראויות במחסן הכנסת, חבר כנסת שנוסע יכול להחליט מה הוא לוקח וזה צריך להיות מתקציבו והוא יודע שהוא יוצא מצויד.
מירה רצאבי: מעבר לזה, תכנים, מה ששמעתי בעבר ולא עלה כאן, לגבי חומרים ותכנים ועם מי אנחנו נפגשים, ברגע שחבר הכנסת רוצה ויוזם, אנחנו גם מכוונים, וגם הרבה פעמים מביאים את החומרים.
מירה רצאבי: לגבי הכשרת חברי כנסת, ואני הולכת לכיוון של מה שפורסם היום בידיעות אחרונות, אין ספק שהכשרת חבר כנסת כחבר כנסת, הרי בסופו של דבר הוא עם הפנים החוצה כחבר כנסת, זה לא משנה מי שילם ומה שילם.
מירה רצאבי: בעבר היה לנו תקציב לזה, היו סדנאות במעגל סגור שעשינו לחברי הכנסת, צריך ליצור בכנסת מערך של הכשרת חברי כנסת, אם זה כלים, אם זה מינוחים באנגלית, להשתמש במינוחים המדויקים, ללא קשר ללימוד השפה,  שחברי הכנסת ידברו בשפה המדינית התואמת את המשרד החוץ.
מירה רצאבי: יש עולם ומלואו שאפ]שר לעשות.
מירה רצאבי: דברת על הכשרה של תרבויות, זה מה שאני עושה למחלקה שלי במשרד החוץ, אפשר לעשות דברים נפלאים, אנחנו נביא לפה.
מירה רצאבי: תתקצבו את עצמכם, אתם ראויים, אתם מייצגים, תקראו לכסף בשמו, אפשר לעשות עם הייעוץ המדיני, עם משרד החוץ עולם ומלואו.
אורית זוארץ: בזמננו פנינו למי שהעביר את ההדרכות ושאלתי למה אין ימי אוריינטציה לחברי כנסת בהיבטים המשפטיים.
אורית זוארץ: בשלטון המקומי למשל יש אוריינטציה לראשי רשויות, יש אוריינטציה לסגנים, יש אוריינטציה לחבר מועצה, זה כמה ימים מאד אינטנסיביים.
אורית זוארץ: פה זה היה יומיים, כמה שעות, כל אחד נכנס לשעה, וגם כך חצי מאתנו היו בהלם, רשמנו את מה שרשמנו אבל ברמה היישומית לא היה יום אוריינטציה לקשרי חוץ.
אורית זוארץ: מה זה אגודת ידידים?
אורית זוארץ: איך מתקשרים?
אורית זוארץ: אנחנו מקבלים כל מיני מינוים ולא ידעתי מה לעשות אז שאלתי, לא הייתי שם מעולם.