GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יריב לוין: אני חושב שההסדר הזה נותן שני דברים: אל"ף - הוא נותן מגבלה כפולה, גם כשזה בתחום משרדו, וגם כשיש צורך באישור של יושב ראש הכנסת; ובי"ת – הוא נותן כלי בידי האופוזיציה, שבהנחה שהיא מגישה שתי הצעות בשני נושאים שונים, באופן אוטומטי סגן שר יכול לכל היותר - - -
רונית חייקין-יעקבי: אז יבואו שני סגני שרים שונים.
יריב לוין: אם במקרה נפלו שתי הצעות ושני משרדים שבהם שני סגני שרים, מאה אחוז, אבל במצב הסביר והרגיל, התוצאה תהיה קודם כל שהממשלה צריכה להעלות שני אנשים במקום אחד להשיב - זה כבר היא צריכה לעשות.
רונית חייקין-יעקבי: השרים פשוט לא יבואו כבר.
יריב לוין: לא, למה הם לא יבואו?
רונית חייקין-יעקבי: גם ככה יש זילות של האי-אמון.
יריב לוין: אבל אני אגיד לך מה השאלה שאני שואל.
יריב לוין: בואי נאמר שהוגש אי-אמון בנושא ששייך למשרד הביטחון.
יריב לוין: הממשלה יכולה להעלות להשיב על הנושא הזה שר בלי תיק.
יריב לוין: היא יכולה, אין לה שום קושי.
יריב לוין: להגיד שבגלל זה השרים לא יבואו?
יריב לוין: אם שר הביטחון לא יענה, הבעיה שלו היא לא אם יש לו סגן שיכול לעלות במקומו.
יריב לוין: בינינו, אם מתן וילנאי יענה במקום אחד השרים בלי תיק, אני לא בטוח אני לא בטוח שזה פחות טוב.
רונית חייקין-יעקבי: זה עדיף.
יריב לוין: אני לא רוצה להגיד עדיף, אני לא אקבע אם זה עדיף או לא.
יריב לוין: אני לא בטוח שזה פחות טוב.
ארבל אסטרחן: באי-אמון שעניינו ביטחון.
יריב לוין: כן, באי-אמון שעניינו נושא ביטחון.
יריב לוין: אם איציק כהן יענה באי-אמון שנוגע לפעולות של משרד האוצר, אני לא יודע אם זה פחות טוב מאשר שיבוא כל שר אחר בממשלה, בכיר ככל שיהיה, ויענה במקום שר האוצר.
רונית חייקין-יעקבי: אני אומרת לכם שאם זה יתקבל, מעתה ואילך שרים שזה נוגע למשרדם ויש להם סגני שרים, ישלחו רק סגני שרים.
יריב לוין: לא בטוח, יש הרבה מאוד שרים בהרבה מאוד מצבים כאלה, שרוצים לבוא ולומר את דברם.
אתי בן-יוסף: כמה סגני שרים יש?
רונית חייקין-יעקבי: יש לא מעט.
ארבל אסטרחן: תשעה.
שלמה מולה: אתה צובע את זה רק לאגודת ישראל, כי רק הם - - -
יריב לוין: את זה אנחנו לא יודעים, כי זה יכול לקרות לא רק שם.
יריב לוין: לא בהכרח, לא נכון, למשל במשרד לענייני גמלאים יש סגנית שר שאין שר מעליה והיא לא מיהדות התורה.
רונית חייקין-יעקבי: אבל בדרך כלל לא מגישים אי-אמון בנושא שלה.
יריב לוין: לא חשוב, זה לא נקודתי בעניין מפלגתי כזה או אחר.
יריב לוין: אני חושב שזה ההסדר הנכון.
יריב לוין: הרי בסוף, אם יוגש אי-אמון ושר האוצר לא רוצה להשיב, אין לו בעיה, הוא שולח את השר המקשר שיענה במקומו.
יריב לוין: אין לו קושי לברוח מזה, אם הוא רוצה לברוח מזה.
יריב לוין: אני חושב שאם כבר הוא רוצה לברוח, יותר טוב שייתן לסגן שר האוצר, זאת תהיה תשובה יותר רצינית.
יריב לוין: אני חושב שברוב המקרים הבעיה הזאת לא קיימת, בטח כאשר הממשלה בדרך כלל מעדיפה תשובה אחת לכל ההצעות כולן ולא להתחיל  לפצל את התשובות.
רונית חייקין-יעקבי: - - - בדרך כלל עונים אפילו פעמיים.
יריב לוין: לפעמים, הרבה פעמים לא.
יריב לוין: מהניסיון הקצר שלי פה בקדנציה הזאת, רוב הפעמים לא ענו פעמיים.
רונית חייקין-יעקבי: לא, כל נושא מקבל תשובה.
ארבל אסטרחן: גם כתבנו: תציג את תשובתה לאחר כל אחת מהן, אלא אם כן עסקו בנושא אחד".
רונית חייקין-יעקבי: אני חושבת שזאת טעות.
ארבל אסטרחן: אגב, זה היה על דעתו של רוני בר-און.
תמר כנפו: אבל זה רוני בר-און העלה את זה.
ארבל אסטרחן: הוא העלה את עניין סגן השר.
יריב לוין: אני חושב שרוני העלה דבר נכון.
יריב לוין: הסיטואציה שבה באופן אוטומטי מופיע סגן שר האוצר ועונה על הצעת אי-אמון בעניין מערכת הבריאות היא לא במקומה.
יריב לוין: על זה אני לא מתווכח בכלל.
יריב לוין: מייד כשהוא פנה אליי, אמרתי לו: צודק מאה אחוז.
רונית חייקין-יעקבי: יכול להיות שרוני בר-און ראה מול העיניים את המקרה הספציפי של סגן שר הבריאות, שבאמת אין שר מעליו אלא ראש ממשלה, אבל לא חשב שזה גם יכול ליפול על סגן שר התעשייה, המסחר והתעסוקה.
יריב לוין: לא, זה היה בדיוק הפוך, ואני גם אתאר לך את התהליך.
יריב לוין: רוני בר-און בא ואמר לי: שמע, צריך לאסור על סגן שר באופן טוטלי.
יריב לוין: האמת, שכאשר הוא אמר לי את זה, זה היה נשמע לי גם נכון וגם הגיוני.
יריב לוין: אמרתי לו: יש בזה הגיון, אני אביא את זה לדיון ונעשה את זה.
יריב לוין: הכנו כבר אפילו איזשהו בסיס על העניין הזה, ואז כשישבנו עם יושב ראש הכנסת ראובן ריבלין, הוא אמר: אתם לא לוקחים בחשבון את המקרה של שר הבריאות וכן הלאה.
יריב לוין: אז הוא אמר לו: שמע, נכון, אבל – ואמר לו רוני בר-און: אתה צודק, ואז הם הגיעו לנוסחה הזאת, שבה הוכנס האלמנט שגם יהיה צריך באישור של היושב ראש, כלומר: זה רק בענייני המשרד ורק באישור.
יריב לוין: זה היה באיזושהי התדיינות ביניהם, זאת לא היתה ההצעה של רוני בר-און.
יריב לוין: עמדת הפתיחה היתה גורפת לגמרי, ואני אומר לך את האמת, היא גם נראתה לי נכונה בראייה הראשונית.
רוחמה אברהם-בלילא: אני חייבת לומר משהו בעניין הזה.
רוחמה אברהם-בלילא: אין לי הרבה ניסיון מכנסות קודמות, אבל זו הכנסת השלישית שלי.
רוחמה אברהם-בלילא: אני אומרת באופן אמיתי, שמאוד מפריע לי שאנחנו מרוקנים את הכנסת מהתוכן שבה, מאופן שקיפות הדיונים, מאופן השתתפות הממשלה בדיונים, מאופן העובדה ששרים היו נותנים לשרים תורנים להשיב לשאילתות של חברי כנסת בשם המשרד שלהם.
רוחמה אברהם-בלילא: שר עולה, הוא לא מבין על מה הוא עונה.
רוחמה אברהם-בלילא: הוא קורא את המכתב כמו תוכי.
רוחמה אברהם-בלילא: אני לא יודעת אם ראית כי באת אחר כך, אבל אתמול בדיון גם שר תורן אפילו כבר לא הגיע.
רוחמה אברהם-בלילא: תעודת עניות לכנסת.
רוחמה אברהם-בלילא: עכשיו מה אנחנו באים ועושים?
רוחמה אברהם-בלילא: יכול להיות מאוד שאנחנו מאפשרים לממשלה להיות יותר גמישה, אבל מצד שני, אנחנו כגוף מפקח לא יכולים להביא למצב שבו סגן שר עולה להשיב על אי-אמון.
רוחמה אברהם-בלילא: שמע, אי אמון זה אחד הכלים הכי חזקים של האופוזיציה, שלה יש יכולת התבטאות כל שבוע.
רוחמה אברהם-בלילא: כשאני הייתי יושבת ראש הוועדה, ראובן ריבלין תמיד ישב ואמר לי: רוחמה, תמיד תחשבי על היום שבו את תהיי באופוזיציה.
יריב לוין: אני לא חושב שמישהו חושד שאני עושה את זה מתוך מחשבה כזאת.
רוחמה אברהם-בלילא: אני לא אומרת לך את זה, אתה יודע שיש לי הערכה אישית אליך, לעבודה שלך ולאובייקטיביות שלך, אבל אני חושבת שזהו מהלך, שאם אנחנו ניתן את ידינו לכך שאנחנו מקבעים את עצם העובדה שסגן שר יכול לענות, זה יהפוך למשהו קבוע.
רוחמה אברהם-בלילא: השרים לא יבואו.
רונית חייקין-יעקבי: השרים לא יבואו, זה מה שאמרתי.
רוחמה אברהם-בלילא: עזוב את אישור יושב ראש הכנסת, הכול זה אמתלות ואצטלות.
רוחמה אברהם-בלילא: יושב ראש הכנסת פעם ראשונה לא יוכל להגיד לא ופעם שנייה לא יוכל להגיד לא, וגם בפעם השלישית הוא לא יוכל להגיד לא.
תמר כנפו: אז מה תעשי עם משרד שיש בו סגן שר?
יריב לוין: עד עכשיו סגני שרים ענו.
רוחמה אברהם-בלילא: יש פוזיציה של שר מקשר.
יריב לוין: עד עכשיו, אם לא נשנה זה יישאר שהסגנים עונים.
יריב לוין: זה המצב בפועל.
רונית חייקין-יעקבי: אם לדוגמה השר הוא ראש ממשלה - - -
יריב לוין: אבל אז את עושה הבחנה בין סגני שרים, שהיא בעייתית מאוד.
רונית חייקין-יעקבי: במקרה הספציפי הזה כן ניתן לסגן שר הבריאות להשיב.
רוחמה אברהם-בלילא: מה קרה עד עכשיו?
יריב לוין: זה מה שקרה, לכן אני אומר: בואו נצמצם את זה.
יריב לוין: זה לא שאנחנו פותחים את הפתח, אנחנו מצמצמים אותו.
רוחמה אברהם-בלילא: אנחנו לא מצמצמים, אנחנו מכשירים.
יריב לוין: אני לא יודע מה יש להכשיר.
יריב לוין: המציאות היום היא שאם יעלה סגן שר, חוות הדעת של הלשכה המשפטית היא שאין שום בעיה, הוא יכול להשיב בכל עניין, לא קשור למשרדו.
ארבל אסטרחן: שיושב ראש הכנסת צריך לשקול את זה.
יריב לוין: כן, לשקול, אבל מותר לו לאשר.
רונית חייקין-יעקבי: אבל סגן שר לא יושב בממשלה.
יריב לוין: אבל זה המצב.
יריב לוין: אנחנו צריכים לזכור דבר אחד - - -
רוחמה אברהם-בלילא: למה שלא נלך לחומרה?
רוחמה אברהם-בלילא: למה שלא נלך לחומרה ונאמר: מעכשיו סגן שר לא יכול להשיב על אי-אמון, אלא רק השר?
יריב לוין: יש שתי בעיות עם הליכה לחומרה.
רוחמה אברהם-בלילא: אלא אם הוא בחוץ לארץ או משהו כזה, ואז דוחים את הנושא.
רונית חייקין-יעקבי: את המקרה של ליצמן אולי כדאי להחריג.
יריב לוין: בעיניי יש שתי סיבות מהותיות, וסיבה אחת, שאני אקרא לה "טכנית".
יריב לוין: הסיבות המהותיות הן: אל"ף - בהרבה מאוד מצבים, בין הברירה שיענה איזה שר שאיננו בקי בכלל בענייני המשרד, בין אם זה השר המקשר או כל שר אחר, לבין זה שיענה סגן שר בדמותם של אנשים כמו מתן וילנאי או איציק כהן, אני באופן אישי מעדיף את הברירה השנייה, כי אני חושב שהם מצליחים לתת תשובה עניינית ואמיתית לעניין, והיא יותר טובה.
יריב לוין: בעולם האידיאלי, היינו קובעים שרק השר שהנושא בתחום משרדו הוא העונה.
יריב לוין: אם את שואלת אותי מה הכי נכון, בטח שזה הכי נכון.
יריב לוין: אגב, לאורך כל הקו.
רוחמה אברהם-בלילא: אז בוא נלך על זה, נלך על זה ונחריג.
יריב לוין: לזה לא תהיה הסכמה, ואת זה את יודעת, כי את היית שרה בממשלה.
רוחמה אברהם-בלילא: אצלי לא היה מצב כשרה מקשרת, ששר שאמון על משרדו לא יענה את התשובה, וגם אם זה היה כרוך בהסכמה של חבר כנסת לדחות את זה למועד אחר.
יריב לוין: אוקיי, יכול להיות.
רוחמה אברהם-בלילא: יותר מזה, אין מצב ששר לא היה מופיע במליאה, כשהוא צריך להופיע.
יריב לוין: אני לא יודע, אני לא הייתי אז כאן.
יריב לוין: אני רק אומר, שאני חושב שהטלת מגבלה מהסוג הזה לא תעבור מבחינת הממשלה.
יריב לוין: הממשלה לא תסכים, ולכן לא נוכל לעשות את זה.
רוחמה אברהם-בלילא: אני יכולה להעלות הצעה?
יריב לוין: קודם אשלים את דבריי.
יריב לוין: מצד שני, אני חושב שאנחנו נמצאים היום במציאות, שזה באמת פרוץ לכל רוח, והיא לא טובה.
יריב לוין: מכיוון שלא שמעתי את הצד של רוני בר-און, אבל ישבתי ושמעתי את הצד של ראובן ריבלין וגם ראיתי את ההתכנסות, אני חושב שהבעיה היא בעיה אמיתית.
יריב לוין: האידיאל לדעתי מוסכם על כולם, אבל אני חושב שזה מה שנכון להתכנס אליו, גם בשים לב לעובדה שבכל אופן גם יש סגני שרים שאין מעליהם שר.
יריב לוין: אני לא חושב שזה נכון לעשות הבחנה בין סגני שרים שונים.
יריב לוין: הנימוק ה"טכני" – לזה לדעתי אפשר להתכנס להסכמה.
יריב לוין: אני לא בטוח, שאם ננסה לעשות משהו יותר רחב - אני באופן אישי מוכן, אבל אני לא בטוח, ואני אומר שוב, אחרי ששמעתי את יושב ראש הכנסת קודם כל מהכיוון שלו, יש לי ספק אם הוא יסכים.
יריב לוין: את היית שם, אז את יכולה להעיד על זה גם.
יריב לוין: לכן אני חושב שהתוצאה הזאת היא בסך הכול תוצאה טובה, היא הרבה יותר טובה מהמצב הקיים.
יריב לוין: היא לא אידיאלית, אני מסכים.
רוחמה אברהם-בלילא: אני לא מסכימה עם התוצאה הזאת, וזה נכון שזה מצב קיים.
רוחמה אברהם-בלילא: אנחנו צריכים לחשוב דווקא על חיזוק הפיקוח של הכנסת מול הממשלה, ואני רוצה להחריג את זה לכיוון הטוב, זאת אומרת: לא להתפשר ולהתחשב בעבודת הממשלה ובעבודת שר.
רוחמה אברהם-בלילא: אני הייתי שרה, ואני מדברת מהניסיון שלי.
רוחמה אברהם-בלילא: נכון שיותר בוער לך ואולי יותר מעניין לקיים דיון מקצועי במשרד מאשר לבוא לשבת בכנסת ו"לשרוף זמן".
רוחמה אברהם-בלילא: אני הייתי הולכת לכיוון השני ואומרת שעל אי-אמון ישיב שר, אלא אם כן יש נסיבות מיוחדות, שבאישור יושב ראש הכנסת ישיב במקומו סגן השר האמון על המשרד.
יריב לוין: אוקיי, אני לא מתנגד לזה.
ארבל אסטרחן: את מוסיפה בעצם נסיבות מיוחדות.
רוחמה אברהם-בלילא: אני מוסיפה נסיבות מיוחדות, אני מדגישה את השר, כי אז אני מקבעת את הסיטואציה שבה יש חובה של הממשלה מול הכנסת, זה הכלל.
רוחמה אברהם-בלילא: אם יש החרגות מקובלות, ופה אני לא נכנסת אפילו לנסיבות המיוחדות, לשיקולו של יושב ראש הכנסת - ראה יושב ראש הכנסת שיש נסיבות מיוחדות בהן השר חולה, יש לשר משבר במשרד, יש שביתה, יש נסיעה לחוץ לארץ, יש 1,001 סיבות -  מצא לנכון יושב ראש הכנסת לאשר לסגן שר להשיב במקום השר, הוא יכול לעשות את זה, אבל אנחנו - - -
יריב לוין: כמובן אנחנו משאירים את המגבלה, שזה מדובר רק בענייני המשרד הספציפי, שבו סגן השר מכהן.
יריב לוין: זה כמובן חייב להישאר.
יריב לוין: אני מסכים, אני רק צריך לראות שיושב ראש הכנסת מסכים.
רוחמה אברהם-בלילא: להפך, זו פריבילגיה.
רוחמה אברהם-בלילא: מבחינתו אני לא חושבת שזאת בעיה, זה יותר נכון.
יריב לוין: אני מסכים, אני לא רואה בזה בעיה, אבל צריך לראות שזה מקובל גם עליו בנקודה הזאת.
ארבל אסטרחן: זאת אומרת, אנחנו נגיד שהתשובה תוצג ככלל על ידי השרים, אבל היושב ראש יכול בנסיבות מיוחדות - - -
יריב לוין: ואולם יכול שתוצג על ידי סגן שר אם יושב ראש הכנסת אישר זאת בנסיבות מיוחדות, ובלבד שעילת ההצעה היא בענייני המשרד שבו מכהן סגן השר.
ארבל אסטרחן: - - - נסיבות מיוחדות, אישור מראש - - -
יריב לוין: במקום "שבו הוא מכהן", צריך להיות "שבו מכהן סגן השר", כדי שזה יהיה ברור שזה לא מכהן יושב ראש הכנסת, למרות שזה מובן מאליו כמובן.
ארבל אסטרחן: אנחנו רוצים להגיד מי יבקש מהיושב ראש?
יריב לוין: לא, הממשלה.
רוחמה אברהם-בלילא: השר עצמו יכול לבקש.
יריב לוין: כן, השר, הממשלה או מזכיר הממשלה, לא ניכנס לדקויות האלה.
רוחמה אברהם-בלילא: לא, לא ניכנס לזה.
ארבל אסטרחן: בסדר, נבהיר פה שהכלל צריך להיות השרים.
ארבל אסטרחן: דיברנו על סעיפים 2,1 ו-5.
ארבל אסטרחן: נחזור לסעיף 3.
יריב לוין: חברת הכנסת רוחמה אברהם, את מסונכרנת על סעיף 2?
יריב לוין: אולי נחזור עליו בקצרה.
ארבל אסטרחן: סעיף 2 מתקן את סעיף 27.
ארבל אסטרחן: זה סעיף שמדבר על הדיונים בכנסת, ואומר שהדיונים הם אישיים או סיעתיים וקובע רשימה סגורה מתי הדיונים הם סיעתיים, כאשר הוועדה הזאת צמצמה את המקרים שבהם יש דיון סיעתי, בדרך כלל הדיון יהיה אישי.
ארבל אסטרחן: כתוב לנו שהדיון סיעתי, כשיש כינון ממשלה או התפטרותה, הבעת אי-אמון ודיון לפי 40 חתימות וכתוב "הודעת הממשלה".
ארבל אסטרחן: פה התעוררה שאלה, האם למשל כאשר הממשלה מבקשת להעביר סמכויות משר לשר או דברים מהסוג זה, האם זה נחשב הודעת ממשלה?
ארבל אסטרחן: זה גם עלה בוועדת הכנסת.
רוחמה אברהם-בלילא: או שזה הופך להיות דיון אישי.
ארבל אסטרחן: נכון, הוועדה סברה שלא, שבמקרים כאלה זה לא רק הודעה של הממשלה, אלא זאת בקשה שלה, וצריך להיות דיון אישי ולאפשר לכל חבר כנסת לדבר.
ארבל אסטרחן: נכון, וכאן הוצע להבהיר, שכאשר מדברים על הודעת ממשלה, זו הודעה לפי – יש לנו סעיף של הודעות ממשלה.
רוחמה אברהם-בלילא: בנושא של העברת סמכויות ממשרד למשרד?
ארבל אסטרחן: העברת סמכויות זאת לא הודעת ממשלה, כי שם זו בקשה - - -
רוחמה אברהם-בלילא: אז את עושה הפרדה בין הודעת ממשלה לבין בקשת ממשלה.
יריב לוין: נכון, לבין משהו שהיא מבקשת אישור, ששם מן הראוי לקיים דיון אישי מסודר.
ארבל אסטרחן: עכשיו הדבר המשמעותי יותר באותו הקשר זה הסעיף של הודעות הממשלה.
ארבל אסטרחן: זה סעיף 32, ויש לכם נוסח שלו בשלמות.
ארבל אסטרחן: זה סעיף שאומר היום: "הממשלה רשאית בכל עת למסור בכנסת הודעה בלי שתיכלל מראש בסדר היום, ולפי דרישתם של 25 חברי הכנסת", יתקיים עליה דיון בישיבת הכנסת הרגילה הראשונה.
ארבל אסטרחן: יש לנו הודעת ממשלה ויש לנו – יכול לא להיות דיון, אבל 25 חברי כנסת יכולים לדרוש דיון.
ארבל אסטרחן: לא כל כך ברור מהסעיף הזה, האם בכלל צריך להצביע ועל מה מצביעים.
ארבל אסטרחן: אמרנו עכשיו שיהיה דיון סיעתי, אבל מה קורה בסופו?
רוחמה אברהם-בלילא: מצביעים על הודעות סיעה.
ארבל אסטרחן: אז מוצע להבהיר.
ארבל אסטרחן: האמת שלפי הנוסח שהכנו כאן, עוד פעם ההצבעה היא על הודעת הממשלה, אבל פה אפשר להחליט - - -
יריב לוין: אין בעיה לקבוע פה הודעות סיעה.
רוחמה אברהם-בלילא: לא, פה דווקא הייתי הולכת על הודעות סיעה.
יריב לוין: הודעות סיעה, אני אומר שאין בעיה.
רוחמה אברהם-בלילא: אלה נושאים שהם על סדר היום.
רוחמה אברהם-בלילא: זה משהו אחר, זה לא נושא תקופתי.
ארבל אסטרחן: זאת אומרת, כל סיעה תהיה רשאית להגיש הודעה, וההצבעה תיעשה על ההודעות.
ארבל אסטרחן: בעצם בכלל לא מצביעים על הודעת הממשלה, רק באמצעות הודעה של סיעות הקואליציה תתקבל הודעת הממשלה.
רונית חייקין-יעקבי: הודעת סיכום של סיעות הקואליציה.
רוחמה אברהם-בלילא: כן, שהיא בדרך כלל חופפת את הודעת הממשלה.
ארבל אסטרחן: אין בעיה עם זה שלא מצביעים בכלל על ההודעה עצמה?
יריב לוין: אפשר לקבוע אופציה כזאת, שהממשלה יכולה לבקש שיצביעו גם על ההודעה שלה.
יריב לוין: אפשר, לא בעיה.
ארבל אסטרחן: גם על הודעתה, אני חושבת שכדאי.
ארבל אסטרחן: בכל זאת היא מביאה איזו הודעה, היא רוצה את אישור הכנסת.
רונית חייקין-יעקבי: גם על ההודעה וגם על הצעות הסיכום?
רונית חייקין-יעקבי: זה כפל.
ארבל אסטרחן: הודעות הסיכום הן של הסיעות, הן לא של הממשלה.
רונית חייקין-יעקבי: אבל יש גם הודעת סיכום של הקואליציה.
רונית חייקין-יעקבי: זה נראה לי אבסורד, להביא גם הודעת ממשלה וגם הצעת סיכום של הקואליציה?
רונית חייקין-יעקבי: נו באמת.
ארבל אסטרחן: הממשלה הודיעה שהיא עשתה משהו ומבקשת מהכנסת להצביע על זה.
יריב לוין: הקואליציה יכולה להגיש הודעת סיכום, שאומרת שמאמצים את הודעת הממשלה.
רוחמה אברהם-בלילא: רונית, אני אתן לך דוגמאות מהכנסת הקודמת, שיש דברים שהם מאוד מהותיים ועקרוניים, ולא תמיד הקואליציה תומכת בהודעות ממשלה.
תמר כנפו: אז היא לא תצביע להודעת הממשלה, את נותנת פתח לחברי כנסת לא להצביע לממשלה.
רונית חייקין-יעקבי: שאולי הודעת הממשלה תיפול והודעת הקואליציה תתקבל?
תמר כנפו: זה אבסורד.
רוחמה אברהם-בלילא: אז אתה יודע מה?
רוחמה אברהם-בלילא: הן צודקות, תגיד שלא יהיו הצבעות על הודעות סיעות, אלא ההצבעות בסופו של דבר תהיינה לגבי הודעת הממשלה.
רונית חייקין-יעקבי: למה למנוע מהסיעות להגיש הצעות סיכום?
רוחמה אברהם-בלילא: כי אם את מגישה הצעת סיכום ואת לא מצביעה עליה, את מייתרת את ההודעה.
רונית חייקין-יעקבי: כשמגישים הצעות סיכום, תמיד מצביעים.
רוחמה אברהם-בלילא: או שאת מצביעה על הודעת הממשלה, או שאת מצביעה על הודעת סיכום.
רונית חייקין-יעקבי: זה מה שאמרנו.
תמר כנפו: מצביעים על הודעות סיכום.
רונית חייקין-יעקבי: הם אמרו להצביע גם על הודעת ממשלה וגם על הצעות סיכום.
ארבל אסטרחן: האם לאפשר גם לממשלה לבקש שיצביעו על הצעתה, או שלא צריך - - -
יריב לוין: התהליך הוא שהממשלה הגישה הודעה וחברי הכנסת אמרו: אנחנו רוצים לקיים דיון על הודעת הממשלה, כלומר: הצבעה על הודעת הממשלה בעיניי חייבת להיות, אפילו אם היא לא רוצה, כי זה מה שרצו חברי הכנסת, בשביל זה הם קיימו דיון.
רוחמה אברהם-בלילא: מה שאתה רוצה לאפשר זה גם הצבעה על הודעות הסיעה.
יריב לוין: לא אכפת לי לפתוח פתח שיאפשר – בעיניי הוא מיותר, אבל אם את רוצה אותו, אני מוכן לאפשר, אפשר לכתוב.
יריב לוין: בעיניי הוא מיותר, אני חושב שאפשר להסתפק.
רונית חייקין-יעקבי: זאת כפילות, זה לא נראה לי חכם.
יריב לוין: הרי באו חברי כנסת ואמרו: אנחנו רוצים דיון על הודעת הממשלה, על זה אנחנו רוצים לדון.
יריב לוין: כפו דיון והצבעה.
רוחמה אברהם-בלילא: זה או-או.
יריב לוין: אני אגיד לך מה אנחנו כן עושים פה, אנחנו מונעים מהממשלה אפשרות להתחמק מההצבעה על ההודעה שלה.
יריב לוין: הם כופים דיון והצבעה, זאת המשמעות, הם לא כופים סתם דיון.
יריב לוין: להלביש על זה הודעות סיעות?
יריב לוין: לא נראה לי נכון.
רונית חייקין-יעקבי: - - - או-או.
רונית חייקין-יעקבי: לכן עדיף להצביע על הודעת הממשלה, ולא שיהיו לה הצעות סיכום.
יריב לוין: בכל מקרה מצביעים על הודעת הממשלה.
יריב לוין: אם הממשלה תודיע: אני מושכת את הודעתי מהכנסת, השיגו 25 חברי כנסת את מה שרצו.
יריב לוין: מחקו את הודעת הממשלה, בזה הם עשו את שלהם.
יריב לוין: אם ההודעה ישנה, בוא נצביע על ההודעה בעד ונגד ונגמור, מה יש לנו להצביע על הודעות סיעות?
יריב לוין: זה לא הגיוני, הדברים לא מתחברים אחד עם השני.
רוחמה אברהם-בלילא: ולכן צריכה להיות הצבעה אחת.
יריב לוין: הצבעה אחת על הודעת הממשלה, אני לא רואה פה דרך אחרת.
ארבל אסטרחן: זה גם הנוסח שמופיע פה, זאת אומרת שייאמר בסעיף שאם ביקשו 25 חברי כנסת, יתקיימו עליה – כלומר על הודעת הממשלה – דיון והצבעה.
יריב לוין: שוב אני מזכיר, זה דיון שיוזמים חברי הכנסת על ההודעה הזאת, זאת לא הודעה שצריך לאשר באופן יזום.
רונית חייקין-יעקבי: זאת בעצם הודעת ממשלה, שמלכתחילה לא הכריחה דיון.
יריב לוין: נכון, לא הכריחה דיון.
רוחמה אברהם-בלילא: ו-25 חברי כנסת רוצים לקיים דיון בסוגיה.
ארבל אסטרחן: הממשלה מדווחת לכנסת על איזשהו נושא.
ארבל אסטרחן: האמת שצריך לחשוב מה זה כל הסעיף של הודעות ממשלה.
ארבל אסטרחן: זה סעיף שהיה קיים גם בעבר, על איזה התפתחות מדינית.
יריב לוין: יכול להיות שיתברר שאין, את זה צריך לבדוק.
יריב לוין: נניח שהממשלה אומרת - - -
תמר כנפו: התפתחות מדינית זאת ממש הודעת סיכום.
יריב לוין: זה הודעות סיכום, אבל זה לא פה.
רונית חייקין-יעקבי: הודעת ממשלה, למשל, זה מינוי על סגן שר.
ארבל אסטרחן: לא, זאת בקשה של הממשלה.
יריב לוין: זה מצריך אישור.
רונית חייקין-יעקבי: סגן שר מצריך הצבעה?
ארבל אסטרחן: סגן שר לא.
תמר כנפו: אבל יכולים לקיים דיון.
רונית חייקין-יעקבי: ואז אני יכולה לבוא ולבקש דיון?
תמר כנפו: אבל כתוב שחברים כן יכולים - - -
רוחמה אברהם-בלילא: ואז יכולה להתקיים על זה הצבעה.
יריב לוין: זה מכשיר שמחזק את הכנסת.
יריב לוין: שלא יהיה ספק, אני מבין בדיוק מה עושים פה, וזה טוב שעושים את זה.
יריב לוין: אני נגד זה שימנו סגן שר מעל הראש של הכנסת, אני אומר לכם את האמת.
יריב לוין: אני מסכים, אני שם.
יריב לוין: אני אומר לך שאני לא חושב שזה נכון שימנו סגן שר מעל הראש של הכנסת.
יריב לוין: זה לא נכון, ולכן אני אומר שפה את מייצרת מנגנון, שמאפשר לך על ידי מהלך של 25 חתימות לכפות דיון עם אישור.
רוחמה אברהם-בלילא: אבל אז גם אם את כופה דיון, זה לא מונע את המינוי עצמו.
תמר כנפו: נכון - - -
רוחמה אברהם-בלילא: זאת השקיפות הציבורית, שזה בסדר וזה נכון.
יריב לוין: אם אתם שואלים אותי, אני הייתי קובע שסגן שר חייב לקבל אישור למינוי בכלל, אבל אנחנו לא שם ולזה לא נגיע, אני יודע מה המגבלות.
רוחמה אברהם-בלילא: אין סיכוי שתעביר את זה בממשלה.
יריב לוין: נכון, זה עובר עוד איכשהו, וזה טוב.
יריב לוין: אני חושב שזה דבר טוב, וטוב לעשות אותו, ויש הזדמנות שאני לא יודע אם תחזור, אז כדאי.
רונית חייקין-יעקבי: אם הודעת הממשלה לא התקבלה, סגן השר מתמנה או לא?
רוחמה אברהם-בלילא: בוודאי, זה לא קשור.
יריב לוין: זה הצהרתי, זה אותו דבר כמו אי-אמון.
רוחמה אברהם-בלילא: רונית, אל תחיי בפנטזיות, זה לא קשור.
רונית חייקין-יעקבי: אם ב-25 חתימות הכרחתי אותו לקיים דיון והצבעה, אין משמעות?
ארבל אסטרחן: אם לא היו חייבים הצבעה, אז אין.
רוחמה אברהם-בלילא: זה לא שסגן שר דורש את אישור הכנסת.
רוחמה אברהם-בלילא: כל עוד סגן שר לא דורש את אישור הכנסת, הכנסת יכולה לדבר על זה גם בכל דיון אחר.
רוחמה אברהם-בלילא: היא יכולה להגיש אי-אמון על המינוי של סגן שר, זה לא משנה.
יריב לוין: אגב, בדיוק כמו שבאי-אמון הקואליציה הפסידה בעצמה, אבל אין 61.
יריב לוין: יש החלטה הצהרתית, אין לה משמעות מעשית.
ארבל אסטרחן: התיקון האחרון לסעיף 36 – סעיף 26 מדבר על אופן ההצבעה, והוא אומר שהכלל הוא שחבר כנסת הצביע במערכת ההצבעה האלקטרונית, ואז סעיף (ב) אומר: "לפי דרישה בכתב של עשרים חברי כנסת לפחות או לפי דרישת הממשלה, תיערך הצבעה שמית", וזה כל מה שכתוב.
ארבל אסטרחן: לא כתוב דבר על הפרוצדורה.
ארבל אסטרחן: היות ונשאלו כמה שאלות, חשבנו שיש מקום להסדיר את זה, בהתבסס על מה שקיים היום בלי שינויים, אבל בואו תראו את הנוסח.
ארבל אסטרחן: אני רוצה שייאמר: "תיערך הצבעה שמית כמפורט להלן": "מזכיר הכנסת יקרא בשמות חברי הכנסת לפי סדר שם משפחתם, וכל אחד מחברי הכנסת, בזה אחר זה, יאמר בקול רם את הצבעתו, וכן רשאי הוא לומר שאינו משתתף בהצבעה"; "לאחר תום קריאת השמות, יקרא מזכיר הכנסת בשנית רק בשמות חברי הכנסת שלא הצביעו או שלא אמרו שאינם משתתפים בהצבעה, כדי שיאמרו את הצבעתם"; "יושב ראש הישיבה ישאל האם נמצא באולם המליאה חבר כנסת שהצבעתו לא נרשמה ויאפשר את הצבעתו, ומיד לאחר מכן יודיע כי ההצבעה הסתיימה"; "מזכיר הכנסת או סגן למזכיר הכנסת ירשום את תוצאות ההצבעה ויעבירן ליושב ראש הישיבה כדי שיודיען לכנסת" – פה התלבטתי אם צריך לכתוב את סגן מזכיר הכנסת, או שהוא פועל בשם המזכיר, אבל בדרך כלל כך עושים, אז אפשר לעגן את זה.
ארבל אסטרחן: "חבר הכנסת שאמר את הצבעתו או אמר שאינו משתתף בהצבעה, אינו רשאי לשנות את אמירתו לאחר שחבר הכנסת הבא אחריו נקרא להצביע או לאחר שהיושב ראש הודיע כי ההצבעה הסתיימה".
ארבל אסטרחן: זו הצבעה שמית.
יריב לוין: זה סעיף חשוב.
רוחמה אברהם-בלילא: לא קראו לו, אז הוא מבקש לשנות את ההצבעה שלו?
רוחמה אברהם-בלילא: קראו לך בשם, אמרת שאתה בעד או נגד ועברו לשם הבא.
יריב לוין: אני אומר לכם מה החשש.
יריב לוין: הרי בהצבעה אלקטרונית, יש לך כמה שניות.
יריב לוין: לחצת על כפתור בטעות, לחצת לשנות, תוך כמה שניות זה נגמר - - -
רוחמה אברהם-בלילא: היושב ראש לא משנה את זה, אבל מודיע לפרוטוקול.
יריב לוין: הוא לא משנה, ככה זה וברור שזה גם נכון.
יריב לוין: בהצבעה השמית התהליך של לחץ על מי שמצביע יכול להיות אפילו עוד יותר מסוכן, כי הוא הצביע, אמר, בינתיים יש זמן, רואים פתאום שיש בעיות, צריכים עוד קול ולוחצים על אנשים.
יריב לוין: אני יכול להביא מצבים אפילו יותר קיצוניים, יבוא אדם ויגיד: אני משתתף בהצבעה, כי אני מאמין שאני אצליח לנצח בה.
יריב לוין: כשהוא רואה שהוא עומד להפסיד, הוא ואולי 20 כמוהו ימשכו את הצבעתם ויגידו: בעצם לא השתתפנו בהצבעה, כי אם הפסדנו, אנחנו מעדיפים לא להיות במשחק.
יריב לוין: ברור לגמרי שצריך לתחום את הנקודה שבה ההצבעה היא בלתי חוזרת.
יריב לוין: אני כן חושב, שקורה מצב שאדם אומר "בעד" ופתאום מישהו אומר לו "אנחנו נגד", והוא משנה את דעתו, הוא טעה ואומר "נגד".
יריב לוין: כל עוד לא קראו את השם הבא, זה בערך פרק הזמן של הלחיצות על הכפתור.
שמעון מלכה: תקביל את לאלקטרוני.
יריב לוין: ולכן אני חושב שזה יוצר את המכניזם הנכון, וזה גם מונע אחר כך מחלוקות, מריבות ולחצים.
רונית חייקין-יעקבי: אני רוצה להבין, אם מישהו אמר בסיבוב הראשון שהוא לא משתתף בהצבעה?
יריב לוין: גמרנו, הוא מיצה, זה כמו שהוא לחץ על הכפתור "לא משתתף".
יריב לוין: אם הוא לא אמר, אם הוא ישב במליאה ושתק, הוא יכול.
רוחמה אברהם-בלילא: למה שיהיה חבר כנסת אחד נתון לסיטואציה שבה קואליציה-אופוזיציה, הקול שלו קול מכריע והוא רוצה לחכות לסוף?
רוחמה אברהם-בלילא: אם יש לך עמדה, תאמר אותה מההתחלה.
ארבל אסטרחן: אין לו עדיפות.
יריב לוין: או תחכה, אבל אתה לא יכול להצביע - - -
קריאה: הוא יכול לצאת החוצה.
יריב לוין: אין בעיה, זה מותר.
יריב לוין: זה מותר, אבל זה לא מצב שבו הוא שינה את ההצבעה שלו אד-הוק לפי התוצאה.
רוחמה אברהם-בלילא: נקרא שמו ולא נכח במליאה, זה לא אומר שהוא אמר מה העמדה שלו.
רוחמה אברהם-בלילא: העמדה שלו היא בעד, נגד או לא משתתף.
יריב לוין: אני ממש מקביל את זה ללחיצה על הכפתורים, זה בדיוק אותו דבר, אני חושב שזה גם נכון.
יריב לוין: אחרת יהיו פה מחזות, שאסור שנגיע אליהם.
יריב לוין: אם כך, אני מציע לסכם שאנחנו למעשה מקבלים את הנייר בתיקונים הבאים: האחד הוא התיקון המילולי בסעיף 20(ב); השני מתייחס לסעיף 24, התיקון היותר מהותי, שהוספנו בעניין של הנסיבות המיוחדות.
יריב לוין: אני מציע שנאשר את זה, כפוף לכך שעד יום שני לא נניח את זה, ואם תהיינה הערות או בקשות, אני כמובן  גם אבדוק מול יושב ראש הכנסת.
יריב לוין: אני מבקש שתסמיכו אותי לעוד דבר אחד, שבהנחה שתהיינה הערות למרכיב אחד או לשניים, ואם מרכיבים אחרים - לא תהיינה הערות לגביהם, מה שיוסכם אנחנו נוכל להניח, את השאר אנחנו נחזיר לכאן למליאת הוועדה.
אתי בן-יוסף: ממילא יש 14 יום.
יריב לוין: אני רוצה להניח את זה להסתייגויות, כשזה מוסכם.
יריב לוין: אני לא אניח את זה להסתייגויות ואגיד: בואו עכשיו נסתייג, אני לא רוצה, אין סיבה.
יריב לוין: אבל אם יהיה מצב שנניח לדבר אחד תהיה הסתייגות וארבעה מוסכמים, עם הארבעה אפשר להתקדם ואת אותו אחד אפשר לבודד.
יריב לוין: אני מבין שזה מאושר פה אחד.
יריב לוין: 2. שעת שאלות לכל שרי הממשלה
יריב לוין: נעבור לנושא השני הכבד והמעניין.
יריב לוין: צר לי מאוד שלא נמצאו יותר חברי כנסת, שחשבו שזה מספיק חשוב.
רונית חייקין-יעקבי: הם בשדרות.
יריב לוין: יכול להיות, זה נכון, אבל היתה לי ישיבה אחרת היום, והיתה בה נוכחות הרבה יותר רצינית, אז עדיין זה עניין יחסי.