GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יריב לוין:
גם עכשיו ראש הממשלה כבר הסכים לבוא הנה ביום שלישי כמחווה ליושב ראש הכנסת במצבים שהוא יכול לעשות את זה.
יריב לוין:
נשאיר את זה פתוח.
יריב לוין:
אין שום היגיון להגיד פתאום שנכפה את הדיון הזה- -
רוחמה אברהם-בלילא:
לא לכפות.
יריב לוין:
- - שלא יהיה ביום שני.
יריב לוין:
לא נראה לי סביר.
רוחמה אברהם-בלילא:
כפי שדיונים של אי אמון מתחילים בימי שני ב-16:00, זה קבוע.
רוחמה אברהם-בלילא:
אז מה הבעיה לנו להחריג ולהגיד, ובלבד שלא ייקבע ביום שני?
רוחמה אברהם-בלילא:
אתה לא מוסיף תשעה יום, אתה אומר, עד 21.
יריב לוין:
לא, אז אתה חייב להוסיף את תשעת הימים, כי אז מרחב התמרון מצטמצם.
יריב לוין:
זה לא יהיה, גם אם נוסיף 9 ימים.
רוחמה אברהם-בלילא:
אז תשאיר את המצב הקיים.
יריב לוין:
אתם רואים את זה ככה.
יריב לוין:
בעיניי, זה לא חשוב.
רוחמה אברהם-בלילא:
אני חושבת שכן.
יריב לוין:
אני לא רואה איפה הבעיה אם מחליטים בפעם מסוימת שהדיון יתקיים ביום של ה"אי אמון".
סהר פינטו:
זה יהפוך להיות קבוע.
סהר פינטו:
זה ייתר את זה.
רוחמה אברהם-בלילא:
תשאיר את זה ככה.
יריב לוין:
נחזור לפורמולה הקודמת.
ארבל אסטרחן:
אז נשאיר את זה ל-(ב).
ארבל אסטרחן:
הוא אומר שמלכתחילה זה לא ייקבע ליום שבו נקבע דיון בהצעה להביע אי אמון – זה אם כבר יודעים שיש אי אמון.
ארבל אסטרחן:
אבל אם קודם קבעו 40 חתימות, ואחר כך הגישו אי אמון ונקבע לאותו יום שבו קבעו מלכתחילה את הדיון של 40 חתימות גם אי אמון, אז היושב ראש יוכל להזיז את 40 החתימות, ויש לו 30 יום במקום 21.
ארבל אסטרחן:
פסקה (5): "בתום הדיון תצביע הכנסת על העמדה שהציג ראש הממשלה".
ארבל אסטרחן:
בישיבה הקודמת התחלנו לדבר על חובת הנוכחות.
ארבל אסטרחן:
סעיף היום קובע רק חובת נוכחות של ראש הממשלה.
ארבל אסטרחן:
זה סעיף מאוד ייחודי, אין לנו הגדרה כזאת בתקנון.
ארבל אסטרחן:
חוץ מזה כתוב שבכל ישיבה תמיד יהיה שר, אבל פה כתוב לנו במפורש שראש הממשלה ישתתף בכל מהלך הדיון.
ארבל אסטרחן:
אז נשאלה השאלה האם לדרוש חובת נוכחות של גורמים נוספים.
ארבל אסטרחן:
למשל, של ראש האופוזיציה, של 40 החותמים או של נציגיהם- -
רוחמה אברהם-בלילא:
מה קורה אם מישהו מהם יוצא למקום חשוב?
ארבל אסטרחן:
אז אולי "חלק מהם"?
איל ינון:
כמו שקורה כשראש הממשלה יוצא למקום חשוב.
יריב לוין:
זה קורה, אף אחד לא קשור לכיסא.
יריב לוין:
אני אגיד לכם משהו שאמרתי גם בישיבה הקודמת: בעיניי, זה נכון שזה יהיה ככה אם רוצים לקיים דיון מכובד שגם ראש הממשלה נמצא בו.
יריב לוין:
אני הבנתי שהעמדה של סיעת קדימה היא שהם מסכימים לכלל, רק מבקשים להחיל אותו מהכנסת הבאה.
יריב לוין:
לדעתי, זה יותר טוב מאשר לא לקבוע את הכלל בכלל, אבל אתם תעשו יותר נכון אם - - - זה תלוי בכם- -
רוחמה אברהם-בלילא:
- - -
יריב לוין:
כפי שאמרתי בהתחלה, אנחנו לא נכפה כאן שום דבר.
רוחמה אברהם-בלילא:
גם לי הפריע מאוד שראשי ממשלה שאני הייתי בממשלה שלהם הגיעו, והכנסת הייתה ריקה ולא הייתה נוכחות.
רוחמה אברהם-בלילא:
תמיד אמרתי.
רוחמה אברהם-בלילא:
עליתי תמיד על הדוכן ואמרתי, איפה אותם אנשים שחתמו על הכינוס הזה.
רוחמה אברהם-בלילא:
זה צורם.
יריב לוין:
עזבי את החותמים, לפחות יושבת ראש האופוזיציה.
רוחמה אברהם-בלילא:
אני לא רוצה לנקוב בתפקידים כרגע.
רוחמה אברהם-בלילא:
היו"ר יריב לוין: ליושב ראש האופוזיציה מוקנה מעמד מיוחד, כולל בדיון הזה עצמו- -
רוחמה אברהם-בלילא:
ברמה העקרונית אני רוצה להחמיר עם זה.
רוחמה אברהם-בלילא:
אולי כן יושב ראש אופוזיציה, כמות מינימלית של חברי כנסת שחתומים על ההצעה עצמה, ובלבד שזה ייעשה מהקדנציה הבאה.
יריב לוין:
רבותיי, מה שלא תסכימו שיהיה עכשיו, לא יהיה עכשיו.
רוחמה אברהם-בלילא:
לא מעכשיו, מהכנסת הבאה.
איל ינון:
זה בתנאי שראש האופוזיציה חתום על הבקשה.
איל ינון:
הוא הרי יכול להיות לא חתום בכלל.
זאב אלקין:
האמירה של יריב לא נובעת - - -
יריב לוין:
היא לא נובעת משאלת - - -
רוחמה אברהם-בלילא:
מעמד מיוחד.
זאב אלקין:
זכות כמו של ראש ממשלה שהוא מסכם את הדיון.
זאב אלקין:
למה ראש ממשלה מסכם את הדיון?
זאב אלקין:
כי הוא הקשיב לכולם, והוא עונה לכולם.
זאב אלקין:
יושב ראש האופוזיציה- - -
רוחמה אברהם-בלילא:
אין לי בעיה- -
זאב אלקין:
- - יש ליושב ראש האופוזיציה זכות לסכם את הדיון.
זאב אלקין:
הוא יכול להבהיר.
סהר פינטו:
דיברנו על זה קודם.
סהר פינטו:
הדיון הוא פעם בחודש.
סהר פינטו:
אתה מביא את ראש הממשלה כי אנשים פונים אליו.
סהר פינטו:
הוא צריך להתייחס לכל מי שדיבר לפניו.
סהר פינטו:
יושב ראש האופוזיציה יכול לא לדבר בלי רלוונטיות- - -
יריב לוין:
צריך להחליט: או שליושב ראש האופוזיציה יש מעמד מיוחד או שאין לו.
רוחמה אברהם-בלילא:
יש לו מעמד מיוחד- -
סהר פינטו:
זה לא רלוונטי לדיון הספציפי הזה.
זאב אלקין:
ודאי שזה רלוונטי, הוא מסכם אחר כך גם כן.
יריב לוין:
אם אני מבין את העמדה שלכם נכון היא שאתם מסכימים שזה יחול מהכנסת הבאה.
יריב לוין:
אין לנו ויכוח עקרוני.
רוחמה אברהם-בלילא:
מהכנסת הבאה, אין שום בעיה.
רוחמה אברהם-בלילא:
זה בסדר, זה נכון.
רוחמה אברהם-בלילא:
אבל מאוד מפריע שמכנסים 40 חתימות והכנסת ריקה.
לימור ברמן:
במקביל אם עושים תיקונים כאלה גם בכנסת הבאה מאחר ש-40 החותמים הם בדרך כלל הם מהאופוזיציה, אז במקרה כזה שיושב ראש האופוזיציה ויושבי ראש הסיעות מבקשים מהם לשבת שם, אז בבקשה, גם מספר מינימלי של חברי כנסת מהקואליציה צריכים לשבת.
זאב אלקין:
הם לא ביקשו שום דבר.
לימור ברמן:
מה לעשות?
לימור ברמן:
- - - דיון עם ראש הממשלה לא עם האופוזיציה.
רוחמה אברהם-בלילא:
לימור, הקואליציה לא מבקשת את זה.
רוחמה אברהם-בלילא:
שנית, אם לא מפריע לראש הממשלה אף על פי שהוא יודע מראש שהוא יושב לבד באולם עם 40 חברי כנסת רק מהאופוזיציה, וראש הממשלה לא מסוגל להגיד לחברי הכנסת שלו להגיע לדיון הזה, ולהגן עליו בצעקות, אז לראש הממשלה הזה יש בעיה.
רוחמה אברהם-בלילא:
לא צריך לחייב את זה.
סהר פינטו:
אם אין 40 חברי כנסת הדיון מתבטל?
יריב לוין:
אני לא מציע להגיע עד ל-40.
רוחמה אברהם-בלילא:
לא נכון לעשות את זה, אבל צריך להסתפק בשלב הזה במעמד המיוחד של ראש האופוזיציה.
יריב לוין:
- - - נסתפק בראש האופוזיציה.
ארבל אסטרחן:
לא רק אם הוא חתום?
ארבל אסטרחן:
אם הוא בחו"ל?
זאב אלקין:
אם הוא לא היה אין לו זכות לדבר אחרי ראש ממשלה.
זאב אלקין:
זה צריך להיות המנגנון.
לימור ברמן:
אבל זה בימים מיוחדים.
לימור ברמן:
פה הדיון - - -
יריב לוין:
הכלל יהיה שראש האופוזיציה, כמו ראש הממשלה, צריך להיות.
יריב לוין:
מה שחל על ראש הממשלה בדיון הזה חל עליו.
יריב לוין:
זה הכול.
סהר פינטו:
אני באמת חושב שזה לא רלוונטי.
סהר פינטו:
הדיון הזה נועד לראש הממשלה- -
יריב לוין:
אז למה יש לו זכות לנאום, לפי השיטה הזאת?
סהר פינטו:
למה יש גם לכל שר לעלות- -
יריב לוין:
לא- - -
סהר פינטו:
- - גם אם הוא לא רלוונטי להצעת החוק שנדונה?
סהר פינטו:
אלה כללים מסוימים שקיימים.
יריב לוין:
אבל לכלל הזה יש היגיון.
יריב לוין:
ההיגיון אומר שלאיש יש מעמד מיוחד.
רוחמה אברהם-בלילא:
כמו שלאופוזיציה זה הכלי החשוב ביותר, ציבורית זה נכון.
סהר פינטו:
אני מסכים איתך.
רוחמה אברהם-בלילא:
לכן נדרשת אחריות מכל אחד מבעלי התפקידים, כמו שנדרשת מראש הממשלה אחריות להיות נוכח באולם.
סהר פינטו:
נחייב 120 בכל אחד מהדיונים.
יריב לוין:
לא, נו, באמת.
רוחמה אברהם-בלילא:
מהכנסת הבאה זה בסדר.
רוחמה אברהם-בלילא:
אנחנו מנסחים שחובת הנוכחות תהיה גם של יושב ראש האופוזיציה, והיא תחול מהכנסת הבאה.
רוחמה אברהם-בלילא:
אם תהיה נכונות שלכם לבטל את ההגבלה הזאת אני אשמח, אם לא – כך זה יישאר.
זאב אלקין:
למספר החברים אתה לא מציע להתייחס?
יריב לוין:
לא, אני לא מציע להתחיל עם זה עכשיו.
רוחמה אברהם-בלילא:
אפשר יהיה לעשות את זה בכל דיון שיהיה.
יריב לוין:
זה סיפור הרבה יותר רחב.
יריב לוין:
יכול להיות שכשנגמור את כל התהליך הזה צריך יהיה לעשות דיון על כל שאלת הקווטה הזאת בכל מיני נושאים.
רוחמה אברהם-בלילא:
דנתי בזה הרבה פעמים, זה לא יעזור לך.
יריב לוין:
יכול להיות.
יריב לוין:
אני לא רוצה להתחיל עם זה.
יריב לוין:
בזה סיכמנו את הפרק הזה.
יריב לוין:
מכאן אנחנו עוברים לפרק הבא שנוגע ל"שאילתות", ושם נידרש למעורבות שלכם בעניין.
יריב לוין:
אני רוצה לומר כמה נקודות בעניין הזה: הכנסת לוקה מאוד ביכולת שלה לבצע את התפקיד של הפיקוח הפרלמנטרי על הממשלה.
יריב לוין:
זה דבר שהוא לא טוב ולא נכון, זאת לא שאלה של אופוזיציה או קואליציה, אלא משטרית ומהותית זה דבר לא נכון.
יריב לוין:
אחד הכלים היחידים שיש כרגע לכנסת כדי לבצע את הפיקוח הזה זה הכלי של השאילתות, אבל הכלי הזה, כמעט אין מחלוקת שהוא עובד שלא כמו שצריך כמעט בשום היבט.
יריב לוין:
הנושא הזה מעורר כמה בעיות.
יריב לוין:
אני אתחיל דווקא מהצד של חברי הכנסת.
יריב לוין:
הכמות היא עצומה, והיא גורמת להצפה של המערכת שמתקשה להתמודד איתה.
יריב לוין:
גם כשכבר מגיעות תשובות חברי הכנסת לא נמצאים כדי לקבל אותן, והרבה פעמים, מכיוון שהכמות היא די גדולה, הנושאים הם לפעמים לגמרי אזוטריים ולא כל כך מתאימים.
יריב לוין:
מהצד של חברי הכנסת יש גם כמה בעיות: ראשית העובדה שאין שום כלי שמאפשר להציג נושא רחב עם צירוף של מסמכים מתאימים וכדומה.
יריב לוין:
זה מעקר במידה רבה את העניין, כי דווקא מי שרוצה להעלות נושא רציני, מגובה במסמכים ולהגיד, רבותיי, אני רוצה תשובה והתייחסות, למעשה, האפיק הזה חוסם אותו בתצורה הקיימת שלו.
יריב לוין:
המועדים לתשובות הם בחלק מהמקרים ארוכים מדי, בעיניי, וגם בהם לא עומדים; נשאלת גם השאלה במקרה שלא ניתנות תשובות.
יריב לוין:
אני יכול להגיד לכם שהוצאתי דוחות על שאילתות שממתינות 400-300 לתשובות ולא מקרה בודד, אלא לפעמים עשרות שאילתות אצל שר מסוים שלא עונה למרות כל המכתבים והפניות והבקשות.
יריב לוין:
זאת תמונת המצב.
יריב לוין:
היו הצעות לבטל את השאילתות בכלל.
יריב לוין:
בעיניי זה לא נכון.
יריב לוין:
זה כלי חשוב.
יריב לוין:
הוא גם אחד הכלים החשובים ביכולת שלך לבטא פניות שמגיעות אליך מהציבור, כי אנשים מעירים.
יריב לוין:
יש בעיה ביישוב מסוים, בנושא מסוים – זה מאפשר להציף את הדברים.
יריב לוין:
על הבסיס הזה אני הצעתי, ובעזרת איל וארבל גיבשנו איזשהו נוסח מוצע כטיוטה ראשונית לדיון שמנסה לתת פתרונות מכל הכיוונים האלה.
יריב לוין:
מצד אחד לצמצם את הכמות, להטיל סנקציה של מחיקת השאילתה אם חבר הכנסת לא נוכח באולם כשמקריאים אותה, והיא לא עוברת לפרוטוקול, אלא פשוט נמחקת; מן הצד השני איזשהו צמצום פרק הזמן של המענה על השאילתות הרגילות כדי שיהיו יותר אפקטיביות; ויצירת מסלול שהופכת את השאילתה הישירה שמצד אחד הכמות שלה תצטמצם באופן ניכר, אבל מצד שני אפשר יהיה להפוך אותה למעין מכתב שהוא פשוט מכתב רשמי,שזה מה שזה צריך להיות.
יריב לוין:
אז אפשר יהיה לצרף אליו ניירת ומסמכים ולקבל תשובות בצורה מסודרת.
יריב לוין:
כמובן, המספרים, הכמויות והזמנים הם עניין של הסכמה.
יריב לוין:
ברור שאין פה "שחור" ו"לבן" – בסוף נצטרך להגיע להסכמה על מועדים, וצריך לראות אם כל המבנה הכללי הזה הוא נכון אם רוצים לעשות בו שינויים כאלה ואחרים.
יריב לוין:
בבקשה, ארבל.
ארבל אסטרחן:
כמו שאמר היושב ראש, הנוסח כאן מבוסס בעיקרו על מה שקיים היום, רק צריך לזכור שהיום השאילתות מעוגנות בצורה מאוד לא מסודרת: יש לנו סעיפים בתקנון, יש לנו החלטה של ועדת הכנסת בנושא "שאילתות ישירות" והחלטה בנושא "שאילתות דחופות", וההחלטות האלה פורמלית כבר לא בתוקף בכלל.
ארבל אסטרחן:
אז יש פה ניסיון לעגן הכול בסעיפי תקנון ולנסות לעשות את זה ברור וגם לקבוע כללים אחידים ככל האפשר.
ארבל אסטרחן:
בהתחלה יש סעיף כללי: 1.
ארבל אסטרחן:
(א) חבר הכנסת רשאי להפנות לשר שאילתה מנוסחת בצורת שאלה, על עניין עובדתי שבתחום תפקידיו.
ארבל אסטרחן:
(ב) אלה הם סוגי השאילתות - (1) שאילתה רגילה - שאילתה שהתשובה לה תימסר במליאת הכנסת, כאמור בסעיף 3; (2) שאילתה ישירה - שאילתה שהתשובה לה תימסר בכתב לחבר הכנסת השואל, כאמור בסעיף 4; (3) שאילתה דחופה - שאילתה שיושב ראש הכנסת קבע כי יש לה חשיבות או דחיפות מיוחדים, והתשובה לה תימסר במליאת הכנסת בשבוע שבו הופנתה, כאמור בסעיף 5.
ארבל אסטרחן:
עוד מעט יהיו לנו סעיפים 3, 4, 5 – על כל אחת מהשאילתות.
יריב לוין:
אני רק רוצה להעיר הערה טכנית: נראה לי שכדאי להחליף את הסדר ולהצמיד את ה"דחופה" ל"רגילה", כי אלה הן, למעשה, שתי השאילתות שהן במליאה, להבדיל מהשלישית שהיא מחוץ למליאה.
יריב לוין:
אם כבר אנחנו עושים את זה, נראה לי שכדאי.
ארבל אסטרחן:
זה יהיה: רגילה, דחופה וישירה.
ארבל אסטרחן:
(ג) "לא היה ברור לחבר הכנסת השואל מי הוא השר שהעניין בתחום תפקידו, יפנה את השאילתה לראש הממשלה, שיקבע מי מהשרים ישיב עליה ויעבירה לידיו"; היום לגבי אחד מסוגי השאילתות כתוב: "שלא תוגש אותה שאילתה לכמה שרים", אבל כמה פעמים התעוררה בעיה שאותו עניין נמצא בסמכותם של כמה שרים, ואז תמיד הייתי אומרת להם שיציינו בשאילתה ששאילתה זהה עברה גם לשר אחר כדי שיוכל להיות תיאום בממשלה.
ארבל אסטרחן:
אז ניסינו לעגן כאן זה את הדבר הבא: "חבר הכנסת שהפנה בו זמנית שאילתה באותו עניין ליותר משר אחד, יציין זאת לצד השאילתה".
ארבל אסטרחן:
ברור שזה חייב להיות שר שזה בתחום תפקידיו, אחרת הוא יחזיר ויגיד שזה לא קשור אליו.
גלעד סממה:
זה קורה די הרבה, שמדובר בחקירה משטרתית שעברה לכתב אישום – אז מפנים לשר לביטחון הפנים ולשר המשפטים.
גלעד סממה:
זה קורה לנו הרבה.
ארבל אסטרחן:
חשוב שיהיה הציון כדי השרים יוכלו להגיב.
ארבל אסטרחן:
(ד) "שאילתה תוגש ליושב ראש הכנסת באמצעות מזכיר הכנסת, לצורך העברתה לשר שאליו היא מופנית; מזכיר הכנסת יסמן את השאילתות שהופנו לשרים במספרים לפי סדר קבלתן".
ארבל אסטרחן:
עכשיו המכסה: (ה) "חבר הכנסת יגיש בכל מושב של הכנסת לא יותר ממספר השאילתות המפורט להלן, ומכסה זו אינה ניתנת להעברה בין חברי הכנסת: (1) שאילתה רגילה - 7; (2) שאילתה ישירה - 40 ; (3) שאילתה דחופה – 2";
סהר פינטו:
היום זה 30, 80- -
תמי כנפו:
ממש ירידה דרסטית.
ארבל אסטרחן:
הצעתו של יושב ראש הוועדה, כמו שהוא אמר, על המספרים האלה אפשר לדבר.
ארבל אסטרחן:
יש כאן הקטנה של המספר, אבל גם שינוי של הטכניקות.
ארבל אסטרחן:
בכל מקרה, כרגע זה מה שמוצע.
יריב לוין:
המספרים הם הצעה.
רונית חייקין יעקבי:
כמה יש היום?
תמי כנפו:
30 רגילות.
ארבל אסטרחן:
ו-80.
יריב לוין:
אפשר להגיש כמויות בלי זה.
יריב לוין:
בסוף צריך לשאול את עצמנו שאלה אחת:
יריב לוין:
מה יותר טוב, 30 שמקבלים עליהם תשובה אולי אחרי 21 יום או שבעה שמקבלים עליהם תשובה אחרי שבוע?
יריב לוין:
זאת השאלה שצריך להכריע בה, כי אי אפשר להגיד להם, תענו תוך שבוע- -
רונית חייקין יעקבי:
צמצמתם.
יריב לוין:
אני יודע.
יריב לוין:
אבל צריך להבין את זה מהצד שלהם.
יריב לוין:
העומס שהדבר הזה מטיל עליהם, לענות תוך שבוע הוא לא סיפור פשוט.
יריב לוין:
אז צריך להחליט מה רוצים: רוצים כמות על חשבון האיכות או רוצים איכות.
יריב לוין:
זאת השאלה.
גלעד סממה:
במיוחד אם אתה מוסיף לזה עכשיו צירוף מסמכים.
יריב לוין:
לא, מסמכים זה בשאילתה הישירה.
יריב לוין:
בשאילתה הישירה אני רוצה דווקא להאריך את משך הזמן.
יריב לוין:
אני אומר שם שאפשר לעשות בדיקה רצינית ולתת התייחסות בהתאם.
יריב לוין:
אני רוצה לייצר כלים.
יריב לוין:
ה"רגילה" תהיה כלי כדי לקבל תשובה מידית בנושא חשוב שראוי שיבוא למליאה, וב"ישירה" תהיה אפשרות לבצע בירור עובדתי שמטבע הדברים מצריך איזשהו תהליך יותר ממושך.
גלעד סממה:
האם תהיה אפשרות לשר לבקש הארכה?
יריב לוין:
כן, אנחנו נעבור על זה.
ארבל אסטרחן:
כרגע אין.
יריב לוין:
צריך לייצר משהו כזה.
גלעד סממה:
אם כי לפעמים אנחנו פשוט לא רוצים להגיע למליאה ולומר - - -
יריב לוין:
אנחנו נראה.
יריב לוין:
אבל זה צריך להיות החריג, לא הכלל.
גלעד סממה:
בוודאי, אין ויכוח.
ארבל אסטרחן:
"מזכיר הכנסת ינהל רישום של מכסת השאילתות, שתתעדכן עם הגשת השאילתה על ידי חבר הכנסת".
יריב לוין:
שלא יהיה ספק, אני מאלה שמשתמש המון בכלי של השאילתה.
יריב לוין:
אני הגשתי כמות עצומה.
יריב לוין:
זה לא שאני כמעט לא משתמש בזה, אז תן לי שבע – יספיק לי ונוח לי.
יריב לוין:
להפך, אני הגשתי הרבה יותר.
יריב לוין:
עדיין אני אומר, שלו יש לי דרך לקבל תשובות מיידיות ולקבל תשובות שהנושא רלוונטי, אני מעדיף את זה על פני היכולת להציף בכמויות כמעט ללא תכלית.
תמי כנפו:
אבל פה אתה מדבר על מושב.
סהר פינטו:
צמצמת באופן ניכר, יריב.
יריב לוין:
נתווכח אחר כך על המספרים.
ארבל אסטרחן:
כתבנו שהמכסה תתעדכן עם הגשת השאילתה.
ארבל אסטרחן:
זה בעצם אומר שאם אחר כך קורה משהו, למשל, מחליטים שהשאילתה פסולה – המספר כבר עודכן.
ארבל אסטרחן:
זה משהו שצריך לחשוב עליו.
ארבל אסטרחן:
(ו) "יושב ראש הכנסת רשאי לשנות את נוסח השאילתה כדי להתאימה להוראות התקנון והתקדימים; שינה יושב ראש הכנסת את נוסח השאילתה, יודיע על כך לחבר הכנסת השואל, שיהיה רשאי לבקש מהיושב ראש עיון חוזר; החלטת היושב ראש תהיה סופית".
ארבל אסטרחן:
יכול להיות שפה גם צריך להגיד שהוא רשאי לבטל שאילתה בשביל להתאים להוראות התקנון והתקדימים, אבל אולי זה יהיה בסעיף של שאילתה פסולה.
ארבל אסטרחן:
כי הרי הסעיף הראשון אמר שהשאילתה היא בעניין עובדתי שבתחום תפקידיו, ולמשל, חבר הכנסת שואל משהו אישי נגד השר, והיושב ראש רוצה להגיד לו שזה לא בתחום תפקידיו, זה קשור לאשתו, ואני לא מאשר את זה כשאילתה.
ארבל אסטרחן:
פתאום חשבתי על זה ואני לא יודעת אם זה צריך להיות כאן או בשאילתה הפסולה.
ארבל אסטרחן:
(ז) "יושב ראש הכנסת יעביר את השאילתה לשר, אלא אם כן קבע כי היא פסולה לפי סעיף 2; פסל יושב ראש הכנסת שאילתה, יודיע על כך לחבר הכנסת השואל בהודעה מנומקת בכתב".
ארבל אסטרחן:
(ח) "שאילתה שנכללה בסדר היום של הכנסת למתן תשובה, תונח על שולחן הכנסת, והודעה על הכללתה בסדר היום תימסר לחברי הכנסת לפחות 24 שעות לפני פתיחת הישיבה".
ארבל אסטרחן:
סעיף (ח) הוא בעניין דחופה ורגילה.
ארבל אסטרחן:
(ט) "השר הנשאל או סגנו ישיב על השאילתה, ואולם בהסכמת חבר הכנסת השואל, או בנסיבות המצדיקות זאת ובהסכמת יושב ראש הכנסת - רשאי השר הנשאל להיות מיוצג על ידי שר אחר".
ארבל אסטרחן:
אלה הן ההוראות הכלליות.
ארבל אסטרחן:
עכשיו יש כאן סעיף על שאילתה פסולה ועל סירוב להשיב.
ארבל אסטרחן:
זה קיים היום אף על פי שהורדנו את זה מסעיפים אחרים.
ארבל אסטרחן:
אז צריך לחשוב אם רוצים את זה: 2.
ארבל אסטרחן:
(א) "שאילתה לא תכיל - (1) ויכוח, חריצת משפט, כינוי או ביטוי פוגע או גזעני או פגיעה בכבוד הכנסת"; בהתבטאויות השארנו רק את הפגיעה בכבוד הכנסת.
ארבל אסטרחן:
(2) "בקשה לחוות דעת כללית או לחוות דעת בשאלה משפטית מופשטת, או עניין היפותטי"; (3) שמו של אדם או פרטים אישיים אחרים שיש בהם פגיעה בפרטיותו של אדם או שפרסומם אינו הכרחי להבנת השאלה, ואולם רשאי חבר הכנסת לצרף פרטים אלה לשאילתה ישירה או להעבירם לשר בנפרד מהשאילתה".
ארבל אסטרחן:
היום כתוב "שמו של אדם".
ארבל אסטרחן:
אני הייתי מורידה את זה ומשאירה רק "פרטים אישיים שיש בהם פגיעה בפרטיות".
ארבל אסטרחן:
(ב) "יושב ראש הכנסת רשאי לפסול שאילתה העוסקת בעניינים שאירעו לפני תחילת כהונתו של השר שאליו מופנית השאילתה, באותו תפקיד, או באירועים שאירעו זמן ניכר לפני מועד הפניית השאילתה".
ארבל אסטרחן:
(ג) "סבר שר כי שאילתה המופנית אליו היא פסולה לפי סעיף זה, יודיע ליושב ראש הכנסת כי הוא מסרב להשיב עליה בשל כך; יושב ראש הכנסת יחליט בדבר, לאחר שנתן לחבר הכנסת השואל הזדמנות להשמיע את דברו; החלטת היושב ראש תהיה סופית".
ארבל אסטרחן:
(ד) "השר הנשאל רשאי שלא להשיב על שאילתה, אם יש בתשובה, לדעתו, כדי לפגוע" – היום רשום "בענייני המדינה", וחשבנו שאולי לא כל כך ברור מה זה "ענייני המדינה".
ארבל אסטרחן:
לכן להגיד: "בביטחון המדינה, ביחסי החוץ שלה או בעניין כלכלי חיוני שלה, או לשם הגנה על זכות או חיסיון שבדין".
ליאור נתן:
אולי גם פגיעה בצנעת הפרט.
ארבל אסטרחן:
"השאילתה לא תכיל פגיעה בפרטיותו של אדם"- -
גלעד סממה:
או "באינטרס חיוני אחר".
גלעד סממה:
זה נראה לי מצומצם מדי.
ארבל אסטרחן:
אולי אפשר להשתמש במונח של "פרטיותו של אדם".
ארבל אסטרחן:
בהמשך: "סירב השר להשיב, יודיע בכתב לחבר הכנסת השואל וליושב ראש הכנסת מהי הסיבה לסירוב".
יריב לוין:
זה לקוח מתוך העיקרון של הוועדות החסויות בכנסת.
גלעד סממה:
אני יודע, אני מזהה.
יריב לוין:
אני אומר שאם כבר עושים אז נלך במתווה אחיד, ולא בכל מקום נמציא פורמולה אחרת.
ארבל אסטרחן:
זה בעניין שאילתה פסולה והיכולת לא להשיב.
ארבל אסטרחן:
עכשיו יש סעיף על כל אחד מהסוגים: שאילתה רגילה 3.
ארבל אסטרחן:
(א) "שאילתה רגילה תכיל לא יותר מחמישים מילים".
ארבל אסטרחן:
(ב) "השר הנשאל יכין את תשובתו לשאילתה רגילה או יודיע על סירובו להשיב, בתוך שבעה ימים מיום קבלת השאילתה".
ארבל אסטרחן:
פה יש קיצור ניכר של הזמן.
גלעד סממה:
זה 21 ימים עכשיו?
יריב לוין:
הרעיון הוא לקרב את זה לשאילתה הדחופה.
גלעד סממה:
זה "טרייד אוף".
יריב לוין:
יכול להיות שה"טרייד אוף" צריך ליפול איפשהו באמצע, להפוך את זה לשבועיים ואת הכמות ל-14.
יריב לוין:
כדי שתהיו משוכנעים שזה באמת הרעיון אנחנו מוכנים לשלם מחיר כמותי כדי להגיע לתוצאה איכותית.
ארבל אסטרחן:
המשך הקראה: (ג) "כפוף לאמור בסעיף קטן (ב), יקבע יושב ראש הכנסת את המועד שבו ישיב השר על שאילתה המופנית אליו, ויודיע עליו לשר הנשאל ולחבר הכנסת השואל; השר רשאי לבקש מהיושב ראש לדחות את המועד למתן התשובה אם נבצר ממנו להיות בכנסת במועד שקבע היושב ראש בשל היעדרות מהארץ או בשל סיבה מוצדקת אחרת".
לימור ברמן:
אין הגבלה של זמן?
לימור ברמן:
הוא יכול לדחות אותה בחודשים.
ארבל אסטרחן:
לא, אבל זאת סיבה מוצדקת.
יריב לוין:
אם השר חולה או נסע לשבועיים לחו"ל, אז ברגע שהוא חזר אחרי שבועיים היושב ראש קובע את הדיון.
רונית חייקין יעקבי:
אז גם נגיע ל-21 יום.
יריב לוין:
אבל זה לא מה שיקרה כל הזמן.
יריב לוין:
הרעיון הוא שאם הגשת שאילתה ביום שלישי הוא צריך ביום שלישי הבא להתייצב במליאה ולתת לך תשובות.
רונית חייקין יעקבי:
זה לא יקרה כל הזמן, זה יקרה רוב הזמן.
רונית חייקין יעקבי:
אני רוצה להגיד עוד דבר: חברי הכנסת לא נמצאים פה.
רונית חייקין יעקבי:
אנחנו נשב- -
לימור ברמן:
על הדבר הזה, עם כל הכבוד לנציגים מטעם הממשלה- - -
יריב לוין:
אנחנו לא מצביעים היום.
יריב לוין:
קחו את זה לסיעות שלכם ותציגו את זה.
רונית חייקין יעקבי:
הם לא יבואו לפה.
יריב לוין:
מה לעשות?
יריב לוין:
אז בואי נפסיק את הכול.
יריב לוין:
קחי את זה לסיעה שלך.
רונית חייקין יעקבי:
לדעתי, אתה פוגע ביכולת של חברי הכנסת לעבוד.
יריב לוין:
למה?
רונית חייקין יעקבי:
מ-30 ל-7?
יריב לוין:
עזבי רגע את המספרים.
יריב לוין:
אני שואל אותך על העיקרון.
יריב לוין:
שימי את זה בצד, המספרים לא קדושים.
רונית חייקין יעקבי:
אתה יודע שאילן גילאון- -
יריב לוין:
אבל עזבי רגע את המספרים.
יריב לוין:
הרי אילן גילאון יכול גם לכתוב מכתב לשר, זה לא שהוא חייב רק להגיש שאילתה.
יריב לוין:
להפך, במקרים הפרטיים זה נכון שזה יהיה במכתבים ולא בשאילתות בכלל.
רונית חייקין יעקבי:
תבטל את מוסד השאילתות בכלל.
יריב לוין:
אבל אני שוב אומר – עזבי רגע את המספר.
יריב לוין:
יכול להיות ש-7 זה לא מספיק, זה צריך להיות 14, ויכול להיות שאי אפשר לעמוד בשבעה ימים, אלא צריך משהו אחר.
יריב לוין:
ברמת העיקרון הכלי היום לא עובד.
יריב לוין:
נגיד את האמת.
יריב לוין:
אני אומר את זה כמי שמשתמש בו כל הזמן.
יריב לוין:
בעיניי, זה כלי חיוני וקריטי, ואי אפשר להשתמש בו, זה לא שווה כלום.
יריב לוין:
אני כותב, אני שולח למקומונים בכל מיני מקומות- -
רונית חייקין יעקבי:
בגלל שהממשלה לא עונה אתה מטיל סנקציה על חברי הכנסת.
יריב לוין:
לא, לא, לא נכון.
יריב לוין:
זה פעמיים לא נכון: פעם אחת משום שגם אם היו עונים תוך 21 יום לגבי רוב הדברים זה כבר הופך אותם ללא רלוונטיים.
יריב לוין:
זה המצב, מה לעשות?
יריב לוין:
אנחנו חיים בעידן שבו 21 יום זה המון זמן.
יריב לוין:
פעם 21 יום זה היה מהר, היום 21 יום זה המון זמן.
יריב לוין:
שנית, את רואה את היחס של חברי הכנסת לשאילתות שהם מגישים.
יריב לוין:
השאילתות האלה תקועות בסוף סדר היום- -
תמי כנפו:
זה בזמן האחרון.
תמי כנפו:
כשהביאו אותם ב-16:00 וב-17:00 חברי כנסת נכחו.
יריב לוין:
גם בעבר זה היה ככה.
יריב לוין:
אני זוכר את עצמי פה כעוזר פרלמנטרי לפני כמעט 20 שנה, ואני אומר לך שגם אז חברי כנסת לא היו באים לשמוע את התשובות לשאילתות.
יריב לוין:
עזבי, אנחנו יודעים את זה.
יריב לוין:
הייתי כל פעם צריך להתחנן.
יריב לוין:
אני זוכר את זה.
רונית חייקין יעקבי:
זה לא נכון שחברי הכנסת ייענשו בגלל הממשלה- -
יריב לוין:
הם לא נענשים.
יריב לוין:
אם אני רוצה להגיד לממשלה שאני אציף אותה בהררים של שאילתות ושהשרים יענו תוך שבוע, אי אפשר.
יריב לוין:
העניין לא יעבוד.
יריב לוין:
עכשיו אנחנו צריכים להחליט – זאת החלטה שלנו.
יריב לוין:
הם לא אומרים לנו מה לעשות, זאת החלטה שלנו.
יריב לוין:
אנחנו רוצים להגיד להם, מאה אחוז, נקטין לכם את הכמות אבל תענו לנו מהר; או שאנחנו אומרים, העיקר שהגשנו – מה אכפת לנו התשובות.
יריב לוין:
דעתי בעניין הזה ברורה, וזה כמי שמשתמש בכלי הזה המון ועובר את המכסות הקבועות פה בהפרש עצום.
יריב לוין:
אני מעדיף להגיש פחות ולקבל תשובות.
גלעד סממה:
אני חושב שהגישה היא נכונה.
גלעד סממה:
אני בהזדמנות זו ממליץ ליושב ראש להפסיק לשלוח לנו שאילתות.
גלעד סממה:
אף על פי שאני מניח שהן שאילתות ששווה לענות עליהן.
יריב לוין:
יש תחושה ששואלים יותר.
גלעד סממה:
אני יודע.
גלעד סממה:
זה כלי טוב של שיתוף פעולה וגם פיקוח כלשהו על הממשלה באמצעות הכנסת.
גלעד סממה:
יש לי קושי עם סעיף 3(ג).
גלעד סממה:
בהרבה מקרים אנחנו קובעים כמה שאילתות יחד שהשר יענה עליהן במרוכז.
גלעד סממה:
אני מבין מה הרעיון פה.
גלעד סממה:
יושב ראש הכנסת יקבע לענות על שאילתה ביום שלישי, והשר שלי יצטרך להגיע בשביל שאילתה שהיא לפעמים מגוחכת, ואני חייב להגיד שיש כאלה, והוא ישנה את כל הלו"ז שלו ושל שרים אחרים בשביל להגיע לכאן בשביל שאילתה אחת.
גלעד סממה:
לפעמים חבר הכנסת יהיה כאן, לפעמים הוא לא יהיה כאן, לפעמים התשובה היא של שורה וחצי.
גלעד סממה:
לדעתי, לא נכון לקבוע את הדבר הזה, יש כאן התערבות מאוד בעייתית בלוח הזמנים של השרים.
יריב לוין:
מה הפתרון?
גלעד סממה:
אני מוכן לחשוב על הפתרון, אבל אין לי כרגע פתרון בראש.
גלעד סממה:
אבל לדעתי, צריך למצוא איזשהו פתרון.
יריב לוין:
אני אגיד לכם מה עוד אפשר לעשות- -
גלעד סממה:
- - אבל אני לא חושב שצריך לקבוע סיטואציה שיושב ראש הכנסת אומר שתוך שבוע השר צריך להגיע ולעמוד במליאה בשביל שאילתה כזו או אחרת.
גלעד סממה:
הגעה של שר בשביל שאילתה אחת ביום מסוים היא בעייתית.
גלעד סממה:
אני מוכן לחשוב על פתרון אחר.
יריב לוין:
אפשר גם לומר שהתשובה תינתן בשבוע שלאחר ההגשה ולעשות שם תיאום.
יריב לוין:
גם זה אפשרי.
יריב לוין:
בסוף הרעיון הוא שבמקום שהשר יבוא פעם בחודשיים עם 30 שאילתות, כמו שקורה היום – זה בדיוק מה שאנחנו רוצים לשנות.
יריב לוין:
אנחנו רוצים שהוא יבוא – לא יודע אם כל שבוע, אבל כל שבועיים באופן קונסיסטנטי לתת תשובות לשאילתות.
גלעד סממה:
אם זה בזמן שהשר נמצא כמו בימי רביעי, לדוגמה, זה דבר אחד.
גלעד סממה:
אבל לתת כאן אפשרות- -
יריב לוין:
מאה אחוז, אז יכול להיות שצריך לקבוע שהדבר הזה יהיה בימי רביעי או בתיאום.
יריב לוין:
אבל השרים צריכים להבין שהם יצטרכו לבוא כמעט כל שבוע לתת תשובות לשאילתות.
גלעד סממה:
אני בעד גישה להפוך את הכלי הזה לכלי יותר טוב, אבל המצב כרגע הוא ששר מחליט מתי הוא מעלה את השאילתה.
גלעד סממה:
עכשיו נוצר כאן מצב הפוך לחלוטין- -
יריב לוין:
אין ויכוח.
גלעד סממה:
- - אני משוכנע שלא רק השר שלי – אני משוכנע שכל השרים יתנגדו לזה.
גלעד סממה:
צריך לבחון את זה.
יריב לוין:
חבר'ה, אמרתי לכם, זאת סוגיה לא קלה.
יריב לוין:
אמרתי את זה מראש בתחילת הדברים.
יריב לוין:
אבל לדעתי, יש אינטרס לכולנו שזה יעבוד טוב; שלא ישאלו סתם שאלות, שלא יציפו אתכם בדברים לא נכונים, ומצד שני שלדברים האמיתיים יהיו תשובות בזמן, והעסק יעבוד.
גלעד סממה:
לעיקרון הזה אנחנו, כמובן, לא מתנגדים.
גלעד סממה:
אבל כשנכנסים לפרטים צריך - - - את הפרטים.
יריב לוין:
זה חומר למחשבה לכאן ולכאן.
רונית חייקין יעקבי:
אני רוצה לחזור אחורה ליושב ראש האופוזיציה.
רונית חייקין יעקבי:
נניח שיושבת ראש האופוזיציה לא בארץ, אז מבטלים 40 חתימות?
יריב לוין:
ברגע שאת מכניסה סעיף כזה משמעותו היא שיהיו מוכרחים לתאם את התאריך גם איתה.
רונית חייקין יעקבי:
ואם זה אחרי 30 יום?
יריב לוין:
מה זאת אומרת?
רונית חייקין יעקבי:
אם יושבת ראש האופוזיציה נסעה לחו"ל לשלושה שבועות, וזה הגיע ל-40 יום?