GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יוחנן פלסנר:
שתומך בהתנחלויות- -
אלכס מילר:
אנחנו חיים כך 62 שנה, כל פעם אומרים: בפעם הבאה, בפעם הבאה.
אלכס מילר:
כשנגיע לפעם הבאה, נדבר.
אלכס מילר:
קודם כל תפתור את המצב שאליו הגענו עכשיו.
אלכס מילר:
אני הייתי מצפה מכם, מפלגה ציונית, רק עליכם שמענו לפני שנה, שדיברו כאן בוועדה, שכל קול לקדימה זה ירייה בילד פלסטיני.
אלכס מילר:
עליהם אתה מגן?
אלכס מילר:
על זה שאומרים לך: שים גבולות?
אלכס מילר:
מה הבעיה לשים גבולות?
אלכס מילר:
מה הבעיה לבוא ולהצהיר?
אלכס מילר:
בזה זה נגמר.
יוחנן פלסנר:
אני מגן על הדמוקרטיה, עליך.
אלכס מילר:
אם היית מגן על הדמוקרטיה, לא היית מרשה לנבחר ציבור לעשות הכול כדי לפגוע בדמוקרטיה הזו.
אלכס מילר:
איך אתה מגן על הדמוקרטיה ואתה לא מגן על אלה שנפגעים מניצול הדמוקרטיה הזאת?
אלכס מילר:
למה אתה לא מגן עליהם?
אלכס מילר:
כאשר היועץ המשפטי של הכנסת אומר שצריך לחשוב על הדברים שיכולים לקרות בעתיד, אז אני כן חושב על הדברים שיכולים לקרות בעתיד.
אלכס מילר:
כאשר מצהירים כאן, והם כבר לא מיעוט – כאשר אתה מתייצב מאחוריהם, הם כבר לא מיעוט, הם הרוב.
אלכס מילר:
הם יכולים לעשות מה שבא להם, ואתה תעמוד מאחוריהם.
אלכס מילר:
אין פה קואליציה-אופוזיציה.
אלכס מילר:
יש פה עניין עקרוני, לשים גבול.
אילן גילאון:
הם חברי כנסת בדיוק כמוך.
אלכס מילר:
נכון, אבל אף אחד לא פועל בצורה שיטתית כדי לפגוע במהות של מדינה.
אילן גילאון:
למה לא? יש שר החוץ שפועל בצורה שיטתית כדי לפגוע במדינה, אז למה לא?
אלכס מילר:
עם כל הכבוד.
אלכס מילר:
אדוני היושב-ראש, לסיכום, אני חושב שההחלטה שלנו זה הולך להיות מסר חד-משמעי - לא רק סנקציה נקודתית - שפה אנחנו שמים האנד ברקס, פה אנחנו שמים את הגבולות לאותם אלה שבצורה שיטתית מנצלים את הדמוקרטיה של מדינת ישראל כדי לפגוע בה.
יריב לוין:
הישיבה הבאה תתקיים ביום שני בשבוע הבא בשעה 09:30 בסוגייה הזו, ונקיים דיון פרטני בכל אחד מחברי הכנסת הנוגעים בדבר ולאחריו הצבעה ביחס לאותו חבר כנסת.
יריב לוין:
אני מאוד מבקש את הנוכחות של מי שהיה כאן היום, כדי שנוכל לקיים הצבעה בפורום ראוי.
יריב לוין:
מי שהיה פה למעלה ממחצית הדיון, כשיר, ויוכל להצביע.
יריב לוין:
יש כאן רישום מדויק, וכל אחד יכול באופן אישי לברר את זכותו אחר כך.
יוחנן פלסנר:
גם מחצית מהדיון הבא.
יריב לוין:
לא, זה מחצית מכל דיון בפני עצמו.
יוחנן פלסנר:
מה זה, אבי לוזון קבע את הכללים?
יריב לוין:
רבותיי, אני מודה על הדיון הענייני והמעמיק.
יריב לוין:
תודה רבה, הישיבה נעולה.
יריב לוין:
בוקר טוב.
יריב לוין:
אני פותח את ישיבת ועדת הכנסת.
יריב לוין:
הנושא הראשון שעל סדר-היום: פניית יו"ר ועדת הפנים והגנת הסביבה בדבר קביעת ועדה לדיון בנושא: "כללים לעניין הזדהות מאבטח, בהתאם לסעיף 13 לחוק הגנה על עדים, התשס"ט-2008.
עידו בן-יצחק:
סעיף 13 לחוק הגנה על עדים קובע שהשר לביטחון פנים באישור ועדה מוועדות הכנסת, שישיבותיה בעניין זה יהיו חסויות, רשאי לקבוע בכללים הוראות לעניין הזדהות מאבטח, בנסיבות שבהן הוא מפעיל סמכויות.
עידו בן-יצחק:
הוועדה שדנה בנושא הזה ובתקנות על-פיו, ובכלל ברשות להגנת עדים היא ועדת הפנים והגנת הסביבה, שהיא הוועדה שמפקחת על המשרד לביטחון פנים.
עידו בן-יצחק:
לכן הוועדה סבורה שהיא זאת שסבורה לדון בכללים האלה.
עידו בן-יצחק:
אגב, השר כבר כתב ואישר את הוועדה.
יריב לוין:
ולכן מה שמתבקש שבעצם אנחנו נסמיך את ועדת הפנים.
יריב לוין:
אני רוצה להבין דבר אחד.
יריב לוין:
ההסמכה שאנחנו נותנים עכשיו היא מכאן ולהבא או שהיא נקודתית רק לשלב הזה?
יריב לוין:
אם מחר יבקשו לעשות תיקונים בכלל, מה קורה?
ארבל אסטרחן:
זה מה שאנחנו נקבע אבל אני חושבת שלפחות לעניין 13 - - -
יריב לוין:
לקבוע קביעה כוללת כל עוד היא לא תשתנה - - -
ארבל אסטרחן:
אם ועדת הפנים תסבור שזה לא מתאים לה, היא תשוב ותפנה.
יריב לוין:
זאת אומרת, ההחלטה שלנו צריכה להיות, שאנחנו קובעים שוועדת הפנים והגנת הסביבה היא הוועדה המוסמכת לקבוע כללים בהתאם לסמכות הקבועה בסעיף 13 לחוק הגנה על עדים, התשס"ט-2008, מכאן ולהביא.
ארבל אסטרחן:
צריך לשים לב שבאותו חוק הגנה על עדים יש סעיף אחר, שגם שם כתוב ועדה מוועדות הכנסת.
ארבל אסטרחן:
נדמה לי שאנחנו לא מדברים על סעיף 10ג', נכון?
ארבל אסטרחן:
יכול להיות שיצטרכו לבוא אלינו.
ארבל אסטרחן:
אנחנו לא מסמיכים את הוועדה כרגע לכל העניינים לפי החוק הזה אלא רק לפי סעיף 13.
עידו בן-יצחק:
יש גם 10ג'.
עידו בן-יצחק:
הוועדה כרגע לא גיבשה את העניין הזה.
ארבל אסטרחן:
מה הסמכות לפי 10ג'?
עידו בן-יצחק:
הוראות מיוחדות בדבר המשטר והמשמעת שיחולו ברשות.
ארבל אסטרחן:
זה גם עניין של ועדת הפנים.
יריב לוין:
אנחנו נדון כרגע רק במה שנתבקשנו.
יריב לוין:
אני לא בעד לשלוח לוועדות דברים שראשי הוועדות לא הודיעו לי שהם מסכימים לקבל אותם.
יריב לוין:
לא אחרוג מהנוהל הזה גם בעניין הזה.
יריב לוין:
אני מציע שאולי תשאל את יושב ראש ועדת הפנים אם הוא מעוניין.
יריב לוין:
יכול להיות שכדאי שאנחנו ביחד, בלי קשר להליך של עכשיו, נגיש הצעה לתיקון החוק, שתקבע את ועדת הפנים בחוק וגמרנו, במקום הקביעה הזאת שהיא מיותרת.
יריב לוין:
הנסיבות האלה שייכות לנחלת ההיסטוריה וכרגע העניין הזה לא מהווה בעיה.
יריב לוין:
אני ממנה אותך לשליח מצווה לעניין הזה.
יריב לוין:
אם זה יהיה מקובל על דוד – אתם ביניכם תתפעלו אותנו כדי להגיש את העניין הזה.
יריב לוין:
מי בעד הסמכת ועדת הפנים והגנת הסביבה?
יריב לוין:
הצבעה בעד – 3 נגד – אין נמנעים אין
יריב לוין:
3 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים – אושר.
יריב לוין:
הצעות לתיקון תקנון הכנסת
יריב לוין:
אני עובר לסעיף השלישי שעל סדר-היום.
יריב לוין:
ברגע שנקבל את תשובת מזכירות הממשלה, נעצור באמצע ובמידה ויהיה צורך נדון בסעיף הראשון.
יריב לוין:
כמו שאתם זוכרים, סיימנו במושב הקודם תיקון כל החלק הראשון של התקנון, שעוסק במנהל הכנסת.
יריב לוין:
הגענו בעצם אל החלק השני שעוסק בכלים הפרלמנטאריים.
יריב לוין:
לחלק הזה, מטבע הדברים, אנחנו נזדקק למעורבות ולקבלת עמדה של הממשלה באמצעות מזכירות הממשלה.
יריב לוין:
הזמנו לישיבה זאת את נציגי הממשלה באמצעות מזכירות הממשלה.
יריב לוין:
התבקשנו לדחות את הישיבה ולאפשר להם פרק זמן של שבועיים נוספים מהיום כדי לבחון את הדברים.
יריב לוין:
אני חושב שעדיף שנקיים את הדיון בינינו ונעביר אליהם נוסח שהוא נוסח שמקובל עלינו על-מנת שהם יחוו את דעתם ומהנקודה הזאת נמשיך.
יריב לוין:
כפי שעשינו במושב הקודם, הכוונה והמטרה היא שאנחנו חברי הקואליציה נגיע להסכמה עם שר, שהוא בא כוח האופוזיציה לצורך העניין הזה ונמשיך במסלול הטוב הלכנו בו, של גיבוש כללי משחק' מוסכמים ומקובלים על כולם.
יריב לוין:
הנושא של הכלים הפרלמנטאריים, שיסומן כחלק ד' מונח בפניכם.
יריב לוין:
הפרק הראשון בו אמור להסדיר את כל הנושא של תהליך הצעות אי-האמון, הבעת אי-האמון בממשלה.
יריב לוין:
אני מעביר את רשות הדיבור לארבל שתציג לנו את המסמך שמונח בפניכם.
אברהם מיכאלי:
עברנו על זה כבר?
יריב לוין:
לא, זה חדש.
ארבל אסטרחן:
כמו שאמר יו"ר הוועדה, בכנסת הקודם הוועדה הכינה והכנסת אישרה כבר 43 סעיפים חדשים.
ארבל אסטרחן:
אנחנו ממשיכים עכשיו ברצף הנושאים ומנסים לעשות סדר ולשים ככל האפשר סעיפים במקום המתאים להם.
ארבל אסטרחן:
מוצע להתחיל חלק.
ארבל אסטרחן:
אחרי שהיה לנו חלק של הגדרות וחלק של ארגון הכנסת, שהיו בו פרטים על יו"ר הכנסת, הסיעות וחברי הכנסת, וחלק על עבודות הכנסת, דהיינו, סדר-היום וסדרי הדיון, עכשיו מוצע להתחיל בחלק של כלים פרלמנטאריים שבו יהיו לנו בהתחלה סעיפים של הבעת אי-אמון בממשלה ודיון בהשתתפות ראש הממשלה, שזה מה שמונח כרגע, ובהמשך יהיו הנושאים של השאילתות, הצעות לסדר.
דוד רותם:
למה לא עשית סדר?
ארבל אסטרחן:
יש סדר.
יריב לוין:
היום שמים את כלי הפיקוח על הממשלה בהתחלה.
אברהם מיכאלי:
שאילתה זאת הפצצה המתקתקת בסוף.
דוד רותם:
יש לגביו עמדה?
ארבל אסטרחן:
חכה, עוד 5 דקות נהיה שם.
ארבל אסטרחן:
יש לנו שאלות לדיון.
דוד רותם:
למה אתם לא כותבים ש"הביעה עמדה בכנסת".
דוד רותם:
אחר-כך, אם מישהו אמר משהו בממשלה או בוועדת שרים, זה כן או לא - - -
יריב לוין:
בשביל זה אנחנו פה.
יריב לוין:
אם היינו יודעים הכול - - -
דוד רותם:
רק אם הביעה עמדה בכנסת.
דוד רותם:
אם היא לא הביעה בכנסת שתלך הביתה.
ארבל אסטרחן:
הנושא הראשון שיהיה לנו בחלק הזה יהיה אי הבעת אמון בממשלה.
ארבל אסטרחן:
הנוסח שמונח כרגע הוא מאוד דומה לנוסח שקיים היום.
ארבל אסטרחן:
אני אגיד איפה ההבדלים ואני גם אעלה נושאים שעלו במשך הזמן ונראה אם צריך להסדיר אותם.
ארבל אסטרחן:
הסעיף הראשון הוא סעיף הגדרות ונגיד אותן כאשר ייעשה בהן שימוש.
ארבל אסטרחן:
בסעיף קטן ב' נאמר כך: "סיעה או סיעות שמספר חבריהן עשרה או יותר, רשאיות להציע הבעת אי-אמון בממשלה".
דוד רותם:
למה את קופצת בהגדרות?
ארבל אסטרחן:
אני אגיד את זה כשזה מופיע יחד עם הסעיף כדי שנראה את המשמעות.
ארבל אסטרחן:
אין טעם לקרוא את ההגדרות.
ארבל אסטרחן:
אולי לפני שנקרא את הסעיף בתקנון, צריך לזכור שהסעיף הזה הוא השלמה לסעיף 28 לחוק יסוד הממשלה שאומר: "הכנסת רשאית להביע אי-אמון בממשלה", "הבעת אי-אמון תעשה בהחלטה של הכנסת ברוב חבריה, לבקש מהנשיא להטיל את הרכבת הממשלה על ח"כ פלוני שהסכים לכך בכתב", לכן את הדברים האלה לא צריך להגיד בתקנון.
דוד רותם:
בחוק יסוד הממשלה שכתוב "שהסכים לכך בכתב"?
ארבל אסטרחן:
כן, זה בחוק היסוד.
אברהם מיכאלי:
איפה כתוב כל שבוע?
ארבל אסטרחן:
בתקנון.
ארבל אסטרחן:
כל מה שכתוב בחוק היסוד הוא שהכנסת רשאית להביע אי-אמון, שצריך 61 חברי כנסת, ושהמשמעות היא שהנשיא יטיל את הרכבת הממשלה על אחד מחברי הכנסת שיסכים לכך.
ארבל אסטרחן:
אחר-כך כתוב בחוק היסוד מה הנפקויות, כלומר, שאם היה רוב של 61 לפחות, רואים את הממשלה כאילו התפטרה והנשיא מטיל על אותו חבר כנסת.
ארבל אסטרחן:
עכשיו אני מקריאה את סעיף ב': "סיעה או סיעות שמספר חבריהן עשרה או יותר, רשאיות להציע הבעת אי-אמון בממשלה.
ארבל אסטרחן:
"סיעה המונה פחות מעשרה חברים רשאית להגיש לא יותר משלוש הצעות להבעת אי-אמון בממשלה בכל מושב של הכנסת באופן האמור בסעיף קטן (ג)".
ארבל אסטרחן:
תכף נראה שזה או נושא על סדר-היום או הצעה בסוף דיון.
ארבל אסטרחן:
בכל דרך שהיא, סיעה קטנה יכולה לא יותר משלוש.
ארבל אסטרחן:
ברור שמי שיכול לבקש אי-אמון זאת סיעה ולא חבר כנסת.
אברהם מיכאלי:
אז איך רע"ם תע"ל מגישים כל שבוע?
דוד רותם:
מה היה עד היום?
ארבל אסטרחן:
אותו דבר.
זאב אלקין:
יש פה אי בהירות, שבזמנו עלתה בוועדת הכנסת.
זאב אלקין:
קודם כל, התקנון לא כותב שהוא מאפשר את הצירוף אלא יש נוהג שמאפשרים את הצירוף של הסיעות.
זאב אלקין:
יכול להיות שצריך לכתוב מפורשות.
זאב אלקין:
הנקודה הבעייתית היא, שמה שקורה היום זה תרתי דסתרי.
זאב אלקין:
עד כמה שאני יודע, היום מאפשרים לסיעות גם להגיד שהם ביחד ואז לעשות כל שבוע וגם לנצל את המכסה של 3.
זאב אלקין:
זה נראה לי מאוד מוזר.
זאב אלקין:
סיעה צריכה לבחור מסלול.
זאב אלקין:
אם היא רוצה להצטרף ואז תמיד רצים ביחד, זה בסדר.
זאב אלקין:
אבל אם היא מנצלת את ה-3 זה נורא מוזר שהיא מצטרפת.
זאב אלקין:
מה המשמעות של ההצטרפות?
זאב אלקין:
שבאות שלוש סיעות ואומרות: לצורך האי-אמון תיראו בנו סיעה אחת.
זאב אלקין:
ברגע שהן אומרות את זה, נורא מוזר ששבוע אחרי זה הן באות: לצורך האי-אמון הזה, תיראו בנו סיעה נפרדת.
דוד רותם:
לא, כי הרי יש שתי אפשרויות.
דוד רותם:
לכל סיעה, לא משנה מספר החברים שלה, אם היא פחות מ-10, מותר לה להגיש 3 הצעות לסדר.
דוד רותם:
עכשיו באים 10 חברי כנסת מ-8 סיעות, מה זה חשוב, ואומרות: כולנו יחד רוצות.
זאב אלקין:
את זה אי-אפשר.
דוד רותם:
לצורך ההצטרפות כן צריך להכיר בזה.
זאב אלקין:
חבר כנסת בודד יתחיל להגיש אי-אמון?
דוד רותם:
שלושת הסיעות הערביות, בעצם פעם אחת הן 10 ופעם אחת הן 3.
זאב אלקין:
זאת בדיוק הבעיה.
איל ינון:
זאב, אני חושב שזה דווקא נותן איזון.
איל ינון:
זה שאתה מצרף אותם להיות ביחד מטיל עליהם כל מיני אילוצים ומגבלות כדי להגיע לאיזה קונצנזוס ביניהם סביב נושא.
איל ינון:
אז אתה גם רוצה לתת לסיעה קטנה מספר פעמים את ההזדמנות לבטא משהו שהוא בנישה של הסיעה עצמה.
איל ינון:
לכן מערכת האיזונים הפנימית היא דווקא טובה וגם הניסיון מראה שזה לא מכביד מאוד על סדר היום, השילוב הזה של הצטרפות וגם 3 פעמים בנפרד .
איל ינון:
כך זה גם נותן ביטוי - - -
זאב אלקין:
למגבלה הזאת אין שום משמעות.
זאב אלקין:
למגבלה של 10 אין משמעות.
דוד רותם:
זה עניין של דמוקרטיה ולתת לסיעות הקטנות ולאופוזיציה לעשות.
דוד רותם:
אתה לא יכול להגיד להן: חבר'ה, לא תגישו הצעות אי-אמון.
יריב לוין:
למגבלה של 10 יש משמעות.
יריב לוין:
למשל האיחוד הלאומי, אין להם כל-כך יכולת להצטרף, אז הם יכולים להגיש 3 במושב.
דוד רותם:
אתה יודע, לא תמיד אתה תהיה בקואליציה.
זאב אלקין:
אני יכול להיות גם בסיעה של 3.
זאב אלקין:
האם סופרים היום גם את המקרים האלה של הפיכה לאי-אמון במהלך הדיון?
ארבל אסטרחן:
אמורים לספור.
זאב אלקין:
אמורים לספור אבל לא סופרים.
זאב אלקין:
אייל אומר שלא סופרים.
ירדנה מלר-הורוביץ:
אייל, בוודאי שסופרים.
איל ינון:
אני לא אומר שלא.
רונית חייקין:
אנחנו סופרים ועוקבים.
איל ינון:
הוא מדבר על אלה שעולים תוך כדי תנועה.
זאב אלקין:
אני ראיתי שהוא עשה את זה בשם סיעתו ולא זכור לי - - -
אברהם מיכאלי:
אתם צריכים להיות עם חשבון - - -
ירדנה מלר-הורוביץ:
הם באו אלינו לראות שהם לא עברו את המכסה.
איל ינון:
ואם זה קורה תוך כדי תנועה?
איל ינון:
נגיד, טיבי קם ואומר שהוא רוצה להציע אי-אמון.
רונית חייקין:
הוא אף פעם לא יגיש לבד כי הוא לא ירצה לנצל מכסה.
דוד רותם:
אז הוא יבקש להגיש אי-אמון והוא יגיש באותו מושב 12 פעמים.
איל ינון:
אני מסכים איתך.
דוד רותם:
אתם יודעים שבמדינת ישראל עוד לא נפלה ממשלה באי-אמון?
דוד רותם:
אף פעם לא.
דוד רותם:
גם עם ה-אף16 לא נפלה ממשלה, התפטר ראש הממשלה.
דוד רותם:
הגישו את הצעת אי-האמון ואז הוא התפטר ותפס את אנשי הליבראלים העצמאיים.
יריב לוין:
בסך-הכול העניין הזה עובד די טוב.
יריב לוין:
עם טיבי לא היתה בעיה כי גם כשהוא עשה את זה בשם סיעתו, בכל הצעות האי-אמון ה"רגילות", את כולן נעשו כסיעות מאוחדות.
יריב לוין:
תגידי לי ירדנה, אני חושב שאתם מסוגלים לנהל את העניין הזה בלי קושי.
ירדנה מלר-הורוביץ:
אנחנו עושים את זה.
אברהם מיכאלי:
השאלה, איך זה קורה שפעם יש 4 הצעות אי-אמון ורוב הפעמים זה 2.
יריב לוין:
בגלל הסעיף הזה.
יריב לוין:
אני לא רואה בזה בעיה.
אלכס מילר:
הדבר הזה הוא באמת לא בעיה.
ירדנה מלר-הורוביץ:
אם סיעה מציעה לבד אז בדיון יש סעיף שאומר שהיא לא משתתפת בדיון.
ירדנה מלר-הורוביץ:
אבל אם יש כמה הצעות, זה בעצם מאפשר לה את הקומבינה להשתתף בדיון.
ארבל אסטרחן:
מה שמופיע כעת בב' זהה לקיים, למעט התוספת שמסומנת בהדגשה, "שהמזכיר ינהל רישום של ההצעות", שזה גם מה שעושים בפועל.
ארבל אסטרחן:
ברור שהמגבלה של השלוש במושב חל על שני הסוגים של הצעת אי האמון, גם בנושא על סדר-היום וגם בסוף דיון.
ארבל אסטרחן:
סעיף קטן ג' אומר כך: "ג.
ארבל אסטרחן:
הצעה להביע אי-אמון בממשלה יכול שתהיה בדרך של הצעת סעיף לסדר היום" – זה מה שאנחנו מכירים מיום שני - "או כהצעה בסיום הדיון בכל סעיף העומד על סדר היום; להצעה תצורף הסכמה בכתב של חבר הכנסת שהכנסת תחליט לבקש מנשיא המדינה להטיל עליו את הרכבת הממשלה".
ארבל אסטרחן:
מפה אנחנו הולכים לסעיף ההגדרות.
ארבל אסטרחן:
קודם כל, מה זה סיום הדיון?
ארבל אסטרחן:
סיום הדיון זה אחרי שהסתיימה התשובה ולפני ההצבעה, ואם הדיון הוא בהצעת חוק בקריאה השנייה ובקריאה השלישית, בתום הקריאה השניה ולפני הקריאה השלישית.
דוד רותם:
זה בלתי אפשרי, אי-אפשר לעשות את זה.
דוד רותם:
אי-אפשר בטרומי.
איל ינון:
סעיף העומד על סדר היום.
זאב אלקין:
בקריאה ראשונה אפשר?
דוד רותם:
פעם הייתי סגן יושבת ראש הכנסת וניהלתי ישיבות.
דוד רותם:
כשהייתי גומר קריאה שנייה, מייד הייתי מודיע שאני עובר לקריאה שלישית ואז מישהו היה קופץ: אדוני, אחרת את המועד, הכרזתי כבר על הצבעה לקריאה שלישית.
דוד רותם:
זה צריך להיות "לפני הקריאה השנייה".
דוד רותם:
כשהיו מגישים לי את זה לפני הקריאה השניה בכתב, הייתי אומר: רבותיי, עוד לא הגיע הזמן.
דוד רותם:
חבר'ה, זה לא רציני.
אברהם מיכאלי:
איך לפני הקריאה השנייה?
אברהם מיכאלי:
לפני הקריאה השנייה יש הסתייגויות.
דוד רותם:
לפני הקריאה השנייה הם מבקשים לראות בקריאה השלישית הצבעת אמון.
דוד רותם:
אחרת אי-אפשר גם להתארגן.
דוד רותם:
אני גם רוצה לארגן את הקואליציה.
ירדנה מלר-הורוביץ:
אתה דוחה.
ירדנה מלר-הורוביץ:
אלא אם כן הממשלה אומרת - - -
יריב לוין:
לפני מה?
דוד רותם:
לפני ההצבעה בקריאה שנייה -- -
זאב אלקין:
יש הצבעה או על הסתייגות או על סעיף.
אברהם מיכאלי:
אם מישהו מקבל הסתייגויות מסוימת יושב ראש הוועדה יכול למשוך את החוק.
דוד רותם:
אני משחק עם זה, תאמינו לי.
ירדנה מלר-הורוביץ:
כמו שזה עכשיו.
איל ינון:
זה שאתה הכרזת על הקריאה השלישית, עוד לא התחילה ההצבעה, זה כן מאפשר.
דוד רותם:
אדוני, ברגע שהכרזתי על הקריאה השלישית, התחלנו.
איל ינון:
לא, צריך לפרש את זה אחרת.
ירדנה מלר-הורוביץ:
ההצבעה היא כפולה.
ירדנה מלר-הורוביץ:
אם אתה בעד האי-אמון - - -
דוד רותם:
אני לא אקבל את ההחלטה כי כבר הכרזתי על קריאה שלישית.
איל ינון:
זה תרגיל שעשית כסגן יושב ראש, כשרצית למנוע את זה אבל זה לא מחויב.
איל ינון:
אתה יכול לומר שזאת לא ההכרזה על הקריאה השלישית אלא עצם ההצבעה על הקריאה השלישית.
איל ינון:
אז זה מאפשר את הכמה דקות האלה.
איל ינון:
ברגע שאתה אומר: "אנחנו נעבור להצבעה בקריאה השלישית", קופת מישהו ואומר: "אני רוצה להציע אי-אמון".
איל ינון:
אתה פירשת, שברגע שאמרת את האמירה הזאת, הוא כבר לא יכול.
איל ינון:
אני אומר לך שאפשר לפרש זאת אחרת, להגיד שהקריאה השלישית היא ההצבעה עצמה.
דוד רותם:
אדוני הפרשן המוסמך, אני יכול להתווכח איתך?
דוד רותם:
אתה שוכח דבר אחד, כשנכנסת לתפקיד הסברתי לך את זה.
דוד רותם:
זה רק עד הטעות הראשונה, אחר-כך אתה מחוסל.
אברהם מיכאלי:
לגבי השלב בין קריאה שנייה ושלישית.
אברהם מיכאלי:
הרבה פעמים אני שם לב שיושבי הראש לא מדגישים את הסיום של הקריאה השניה.
אברהם מיכאלי:
לכן יש בזה היגיון שעוברים ברצף לקריאה שלישית.
איל ינון:
ליושב ראש הנוכחי באמת יש דרך לעשות את ההפרדה הזאת.
איל ינון:
הוא שואל את יושב ראש הוועדה - - -
ירדנה מלר-הורוביץ:
הוא לא חייב.
ירדנה מלר-הורוביץ:
אבל הוא עושה את זה.
אברהם מיכאלי:
הרבה פעמים יש הבדל בקריאה ושלישית גם בקולות.
רונית חייקין:
כל דבר שיש בו הצבעה, חוץ מקריאה טרומית.
אלכס מילר:
יש גם פניה ליושב ראש הוועדה.
ירדנה מלר-הורוביץ:
היושב ראש עושה את זה אבל רק אם מתקבלת הסתייגות חובה לשאול את יו"ר הוועדה אם להמשיך.
ירדנה מלר-הורוביץ:
אם יושב ראש הוועדה אומר "לא", הוא גם יכול לקחת את החוק חזרה.
ירדנה מלר-הורוביץ:
זאת חלק מהפרוצדורה.
ירדנה מלר-הורוביץ:
אם לא מתקבלת ההסתייגות, לא חייבים לשאול אותו.
ארבל אסטרחן:
הם חייבים לעבור לקריאה שלישית.
ארבל אסטרחן:
אם הוא אומר: אל תמשיכו, אין לו שום סמכות לעצור את זה.
אלכס מילר:
יושב ראש יכול למשוך חוק.
ארבל אסטרחן:
רק בקריאה השנייה, לא כשהיא הסתיימה.
דוד רותם:
אם לא התחילה הקריאה השלישית, אז עוד לא הסתיימה הקריאה השנייה.
זאב אלקין:
אחרי אישור של הסעיף האחרון, למעשה נגמרה הקריאה השנייה.
ארבל אסטרחן:
אם הוא מסודר, החוק אושר בקריאה השנייה, אנחנו עוברים לקריאה השלישית.
ארבל אסטרחן:
זה השלב שבו הוא אמור - - -
סהר פינטו:
במצב שלא היה שינוי בחוק, לא צריך את האישור.
ירדנה מלר-הורוביץ:
יש לזה היגיון.
ירדנה מלר-הורוביץ:
אם, למשל, אם מתקבלות לא רק הסתייגות אלא גרסאות שונות, אז אתה צריך להתאים את זה בוועדה ולהביא את זה בנוסח הראוי.
ירדנה מלר-הורוביץ:
הוא יכול ולא יכול ולכן שואלים אותו.
ירדנה מלר-הורוביץ:
אם לא התקיימה הסתייגות לא צריך לשאול אותו ותמה הקריאה השנייה.
סהר פינטו:
בגלל זה אנחנו אומרים, לפני ההצבעה בקריאה שלישית.
ארבל אסטרחן:
לפני שהחלה ההצבעה בקריאה השלישית.
ארבל אסטרחן:
עכשיו יש לנו הגדרה שהיא יותר משמעותית.
ארבל אסטרחן:
אמרנו בסעיף קטן ג' שהצעת אי-אמון, יכולה להיות בדרך של הצעת סעיף לסדר-היום, בימי שני, או כהצעה בסיום דיון בכל סעיף העומד על סדר היום.
ארבל אסטרחן:
מה המשמעות?
ארבל אסטרחן:
הרי לכל אחת מהצעות האי-אמון האלו יש משמעות שונה.
ארבל אסטרחן:
הצעות אי-אמון של יום שני זה אומר שסיעה אומרת שהיא רוצה להביע אי-אמון בשל נושא מסוים שאותו היא קובעת.
ארבל אסטרחן:
בסוף דיון על סדר-היום, המשמעות היא שכאשר מובא נושא על סדר היום, והממשלה, למשל, תומכת בו, אומרת סיעה: אם הממשלה תומכת בנושא הזה, אני רוצה להביע בך אי-אמון.
ארבל אסטרחן:
או, אם את מתנגדת, אני סיעה שתומכת רוצה להביע אי-אמון.
ארבל אסטרחן:
לכן נדרשת לנו ההגדרה מה זה סעיף העומד על סדר היום?
ארבל אסטרחן:
על מה אפשר להביע אי-אמון?
דוד רותם:
פה נופלת גם קריאה טרומית.
איל ינון:
כתוב בהגדרה.
אברהם מיכאלי:
כתוב: בדיון מוקדם ובהצעה לסדר-היום.
ארבל אסטרחן:
אנחנו הוספנו פה שמתקיימת לגביו הצבעה.
ארבל אסטרחן:
זה לא כתוב היום אבל זה ברור.
סהר פינטו:
למה צריך את זה?
סהר פינטו:
מה עוד נשאר, איזה דיונים?
ירדה מלר-הורוביץ:
יש הודעות שהן לא מחייבות הצבעה.
יריב לוין:
למשל, הודעות שאני נותן כהודעות של ועדת הכנסת.
ארבל אסטרחן:
הודעות שהממשלה מודיעה.
ירדנה מלר-הורוביץ:
יש על-פי חוק יסוד הממשלה, שלא מחויב הצבעה.
אלכס מילר:
הודיעו על זה שמושכים חוק.
ירדנה מלר-הורוביץ:
הסעיף הזה לא מחייב הצבעה אלא הודעה.
סהר פינטו:
אם ראש ממשלה מביא מינוי של סגן שר.
סהר פינטו:
לא צריך הצבעה.
ארבל אסטרחן:
אז אי-אפשר להביע אי-אמון.
ארבל אסטרחן:
סגן שר לא צריך הצבעה.
תמי כנפו:
אם מבקשים דיון - - -
יריב לוין:
אתה לא מייצר פה מנגנון להצביע על הצעה שלא מחייבת הצבעה, זה לא הגיוני.
ארבל אסטרחן:
אז סעיף שמתקיימת לגביו הצבעה – אמרנו.
ארבל אסטרחן:
הממשלה הביעה עמדה לגביו – זה ברור, כי זאת העילה לאי-אמון.
ארבל אסטרחן:
ולמעט הצעת חוק בדיון מוקדם והצעה לסדר-היום.
ארבל אסטרחן:
זה גם מה שקבוע היום.
דוד רותם:
יש עם זה בעיה.
דוד רותם:
היה לי אירוע כזה, כשהממשלה בוועדת השרים דה בחוק מסוים והחליטה מה שהחליטה.
דוד רותם:
בכנסת הממשלה לא הביעה עמדה.
דוד רותם:
אני רוצה לדעת דבר אחד, איפה הממשלה הביעה לגביו?
איל ינון:
זאת שאלה גדולה שעולה בהרבה הוראות.
איל ינון:
מה זאת הממשלה בכלל?
דוד רותם:
אני חושב כאשר הממשלה מביעה עמדה בוועדת שרים או בישיבת ממשלה, זה לא צריך לעניין את הכנסת.
דוד רותם:
בקדנציה הקודמת הפרשנות היתה שזה כן.
דוד רותם:
היושב ראש היה חבר הכנסת יולי אדלשטיין והוא קיבל יעוץ משפטי.
איל ינון:
החלטת ממשלה או החלטת ועדת שרים לחקיקה זה משהו פנימי?
איל ינון:
היתה על זה הצבעה בממשלה.
דוד רותם:
מה זה מעניין אותי?
ירדנה מלר-הורוביץ:
היה פעם ויכוח בין ציפי לבני וחיים רמון.
ירדנה מלר-הורוביץ:
שניהם ייצגו את הממשלה והיה ויכוח ביניהם על עמדת הממשלה.
ירדנה מלר-הורוביץ:
אי-אפשר היה להשיג את ראש הממשלה.
ירדנה מלר-הורוביץ:
מזכיר הממשלה, ישראל מימון הגיע למליאה.
ירדנה מלר-הורוביץ:
זאת אחת הפעמים הבודדות שנתנו את הפלאפון ליושב ראש וראש הממשלה אמר להצביע עכשיו.
איל ינון:
חבר הכנסת רותם הביא דוגמה שלדעתי היא קלה בהרבה מהדוגמה שהובאה פה.
איל ינון:
ועדת שרים לחקיקה היא גוף פורמאלי של הממשלה, שמקיים דיונים אחת לשבוע, לצורך גיבוש עמדת הממשלה ביחס לחוקים.
איל ינון:
יוצא פרוטוקול החלטות שאומר גם מה עמדת הממשלה.
איל ינון:
מתקיימת הצבעה בממשלה.
איל ינון:
איך אפשר שלא לראות בזה - - -
דוד רותם:
הכנסת היא כנסת והממשלה היא ממשלה.
דוד רותם:
אם הממשלה רוצה להביע עמדה – נניח, קח הצעת חוק טרומית.
דוד רותם:
אני מגיש הצעת חוק בקריאה טרומית והממשלה לא מגיבה לא בעד ולא נגד.
דוד רותם:
יש ועדת שרים שהחליטה נגד.
איל ינון:
אבל הממשלה החליטה שהיא נגד.
דוד רותם:
סליחה, בדיון לא עולה שר להגיד שהוא נגד ואף אחד לא עולה להגיד שהוא נגד.
דוד רותם:
הם לא הודיעו לכנסת, אין תשובת שר.
איל ינון:
זה לא נכון.
איל ינון:
בדינאמיקה שמתרחשת בין הממשלה לכנסת, הממשלה כן מודיעה לכנסת.
איל ינון:
בהתחלה במסמך לא רשמי שהוא בכתב יד ואחר-כך במסמך.
יריב לוין:
הרי לפי זה נקבע אם אתה עולה לדוכן.
אברהם מיכאלי:
אני לא עולה לדבר מלמעלה.
יריב לוין:
כי אז זה כאילו לא בא על חשבון המפלגה, אלא אם החליטו לאפשר לך לנצל את המכסה כי מכל מיני סיבות חשוב - - -
דוד רותם:
לממשלה יש זכות לענות על כל חוק שעולה בקריאה טרומית.
דוד רותם:
אני רוצה שהממשלה תכבד את הכנסת ואם היא רוצה להתנגד שתעלה להתנגד ואם היא רוצה לתמוך שתעלה לתמוך.
דוד רותם:
העניין הזה, ששולחים לך את ועדת השרים ואחר-כך אף שר לא מתייצב ואתה מריץ את החוק הזה, ובניגוד לעמדת הממשלה הוא עובר בקריאה טרומית.
דוד רותם:
אז הוא בא לקריאה ראשונה ובסוף קריאה שנייה קופץ חבר כנסת ומבקש לראות בזה אי-אמון.
דוד רותם:
הממשלה לא דיברה בחוק הזה.
דוד רותם:
אף שר לא עלה לדבר בחוק.
דוד רותם:
אם לממשלה יש מה להגיד לכנסת, רק על הדוכן היא אומרת.
איל ינון:
בדוגמה שהבאת זה חוק שכבר היה בוועדה.
איל ינון:
לרוב, נציגי הממשלה מביעים עמדות בוועדה לגבי החוק.
ירדנה מלר-הורוביץ:
אני זוכרת שרצו לדעת מהי עמדת הממשלה אז אמרו, מה שהיה בקריאה הטרומית.
ירדנה מלר-הורוביץ:
אבל בקריאה הטרומית לא היתה עמדה, אז אין לה עמדה.
ארבל אסטרחן:
יכול להיות שהיא שינתה את דעתה.
אלכס מילר:
היה לי חוק שוועדת השרים התנגדה.
אלכס מילר:
זה היה חוק על האינטרנט.
אלכס מילר:
הלכתי לאטיאס, סיכמתי איתו שנעביר טרומית ואז הוא יעביר חוק ממשלתי ואז נתחבר.
אלכס מילר:
אז הוא הוריד את ההתנגדות המקצועית של המשרד.
אלכס מילר:
לא היה שינוי בעמדת ועדת השרים.
אלכס מילר:
הוא הודיע לקואליציה שהוא מושך את ההתנגדות המקצועית.
אלכס מילר:
הוא לא מתנגד כשר התקשורת.
אלכס מילר:
בוועדת השרים, כשמצביעים נגד, הם הביעו התנגדות בגלל שהיתה התנגדות של שר התקשורת.
אלכס מילר:
אז הקואליציה מחליטה שבגלל שאין התנגדות מקצועית, היא מעבירה חוק בטרומית.
אלכס מילר:
כך קרה שאף אחד לא עלה לנמק.
אלכס מילר:
שר התקשורת לא יעלה להגיד שהוא תומך בחוק, כי מבחינתו הממשלה מתנגדת.
אלכס מילר:
כך קורה שאני מתקדם עם החוק הזה והולך לקריאה ראשונה.
אלכס מילר:
אני יושב בוועדה ונציג הממשלה אומר שיש החלטת ועדת שרים שהממשלה נגד.
איל ינון:
זאת בעיה שהשר אטיאס לא מעדכן.
אלכס מילר:
הוא מעדכן.
אלכס מילר:
עכשיו היה לי אותו דבר בוועדת כלכלה.
אלכס מילר:
מה עשינו?
אלכס מילר:
לקחנו את החוק, החזרנו אותו חזרה לממשלה.
אלכס מילר:
עשינו דיון פורמאלי והם הצביעו בעד ושינו את העמדה.
איל ינון:
זאת הוכחה שוועדת השרים - - -
דוד רותם:
העברתי חוק בקריאה טרומית שבכלל לא הגיע לוועדת השרים.
איל ינון:
אין חובה.
איל ינון:
הוא לא עבר ועדת שרים בגלל שהיתה הסכמת ממשלה.
אברהם מיכאלי:
הקואליציה החליטה.
איל ינון:
הנהלת קואליציה היא לא בלתי קשורה לממשלה.
דוד רותם:
אתה תתפלא לשמוע.
דוד רותם:
אגיד לך יותר מזה.
דוד רותם:
אולי הנהלת קואליציה קשורה לממשלה אבל הממשלה לא קשורה להנהלת קואליציה.
דוד רותם:
בוועדה, כדי לא ליפול במה שאמרת, אני לא אפשרתי לנציגי המדינה,משרד המשפטים.
דוד רותם:
אמרתי להם שהם מביעים עמדה מקצועית ולא מביעים עמדת ממשלה, כדי שלא יוכלו לבקש אי-אמון על החוק הזה.
ארבל אסטרחן:
אנחנו לא אמורים לשאול במליאה מה אמר נציג ממשלה.
דוד רותם:
רבותיי, חייבים להוסיף פה "שהממשלה הביעה עמדה לגביו בכנסת".
דוד רותם:
לממשלה יש תמיד שר שמדבר בשם הממשלה.
ארבל אסטרחן:
מה שהיא אמרה בטרומית תופס לקריאה שנייה ושלישית?
דוד רותם:
כן, היא הביעה עמדה.
דוד רותם:
זה לא מעניין אותי אם העמדה היתה בעד או נגד.
אלכס מילר:
בוועדת שרים יש מצב שאותם תנאים לא עולים בכלל בעמדת הממשלה כאשר הם עולים בחוק טרומי.
אלכס מילר:
אז קורה שבא שר ואומר: יש סיכום שיהיה תיאום עם המחוקק.
אלכס מילר:
בוועדת שרים הם עשו שורה של תנאים.
אלכס מילר:
אני לא יודע את התנאים האלה עד שאני לא מגיע לוועדה.
אלכס מילר:
ואז פתאום מסתבר לי שיש בעיות.
אלכס מילר:
לפחות שנגיע למצב שאותם תנאים שהממשלה דורשת בתיאום, אם יש כאלו, שכאשר שר עולה לדוכן ועונה על החוק שהוא יפרט.
איל ינון:
זאת בעיה אחרת אבל היא לא קשורה לבעיית האי-אמון.
יריב לוין:
אני רוצה להגיד לך שאני לא בעד שהוא יפרט.
יריב לוין:
זה מגדיל לנו את מרחב התמרון.
אלכס מילר:
כאשר יש תנאי של תיאום היא מביאה לך את מה שכתוב בוועדת שרים לחקיקה.
אלכס מילר:
היא לא מביאה את מה שהשר אמר במליאה.
יריב לוין:
לי היה איתם ויכוח בחוק של האלכוהול.
יריב לוין:
הם אמרו אלף בוועדת שרים לענייני חקיקה, ובית במליאה.