GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ארבל אסטרחן:
א אמרנו שבסעיף (ז) נאמר שאם חבר הכנסת נעדר, לא ימסור השר את תשובתו.
ארבל אסטרחן:
"(ח)
ארבל אסטרחן:
חבר הכנסת השואל רשאי, אחרי ששמע את התשובה, לשאול מהמקום המיועד לכך באולם המליאה שאלה נוספת במסגרת זמן שלא תעלה על דקה אחת, ובלבד שתא נובעת מתוכן התשובה".
רונית חיקין:
אני רוצה להוסיף משהו בסעיף (ז).
רונית חיקין:
יוצא שבאותו שבוע, בעצם, אם השר לא ייתן את התשובה, יהיו בעצם רק שלוש שאילתות.
רונית חיקין:
זה יוצא כאילו ש - -
יריב לוין:
צודקת.
יריב לוין:
מה נעשה, אבל?
יריב לוין:
מה נעשה?
ירדנה מלר-הורוביץ:
גם היום זה קורה, שאנחנו מתוכננים ל-4 או 5 כי נדחף משהו מהשבוע שעבר - -
רוחמה אברהם-בלילא:
אני לא מסכימה עם העיקרון שכל שר יכול להקריא כל שאילתה.
רונית חיקין:
למה לא?
ירדנה מלר-הורוביץ:
אני אגיד לך למה לא- משום שאם אתה רוצה שאלה נוספת, והוא לא בקיא – הוא יגיד: אני יודע לקרוא את מה שכתוב לי.
רוחמה אברהם-בלילא:
רק השר הרלוונטי - -
ארבל אסטרחן:
פה, אגב, לא התייחסנו למצב שבו השר לא מגיע.
ארבל אסטרחן:
"(ט) לאחר שחבר הכנסת השואל השמיע את השאלה הנוספת, רשאי יושב ראש הישיבה לאפשר לשני חברי כנסת אחרים, שיהיו, ככל שניתן, אחד מסיעות הקואליציה ואחד מסיעות האופוזיציה, לשאול מהמקום המיועד לכך באולם המליאה שאלה נוספת באותו נושא, במסגרת זמן שלא תעלה על דקה אחת לכל אחד מהם.
ארבל אסטרחן:
(י) השר ישיב לשאלות הנוספות במסגרת זמן שלא תעלה על דקה אחת לכל שאלה, ואולם רשאי הוא לסרב מהטעמים האמורים בסעיף 2" – שזה שאילתה פסולה.
ארבל אסטרחן:
"(יא) חרג חבר הכנסת או השר ממסגרת הזמן המוקצבת לו או מהוראות פרק זה, יפסיקו יושב ראש הישיבה, ויכול היושב ראש להורות לשר שלא להשיב על השאילתה או על שאלה נוספת".
עמליה רבינוביץ:
אבל בפועל זה לא קורה.
ארבל אסטרחן:
יש כלל כללי שחבר הכנסת צריך לפעול במסגרת – היו"ר אומר שיש לו דקה - -
רוחמה אברהם-בלילא:
זה לא משנה שזה לא רלוונטי, צריכה להיות איזושהי מסגרת שהיושב ראש יכול לנהוג בה, ושכתובה בתקנון.
רוחמה אברהם-בלילא:
אני יושבת לא פעם בישיבה ותמיד נשאלת על פי איזה סעיף בתקנון כאשר חבר הכנסת רוצה - - ואם זה קיים וקיים בצורה ברורה, זה עושה רק סדר.
רוחמה אברהם-בלילא:
זה על פי שיקול הדעת, ושיקול הדעת במקרה הזה – שייתן את המסגרת.
ארבל אסטרחן:
יש לנו את הסעיף הכללי שעשינו בפרק החדש, של ההתנהגות, שאומר:
ארבל אסטרחן:
חבר הכנסת ינאם ברשות יו"ר הישיבה ובמסגרת הזמן שהוקצבה לו.
ארבל אסטרחן:
זאת אומרת, יש בהוראה הכללית על התנהגות במליאה סעיף כזה, אז אני לא יודעת באמת אם צריך להגיד את זה גם כאן, כי גם בחקיקה יש הגבלות זמן, אז גם שם נגיד?
יריב לוין:
אני מסכים, אבל – זה מקובל עלייך?
יריב לוין:
כי הכנסנו סעיף כללי שנותן לכם את הכלי שם לקבל את כל ההחלטות האלה בכל מרווח שיקול הדעת.
ארבל אסטרחן:
ההבדל פה זה שהוא יכול להורות לשר לא להשיב על השאילתה.
ארבל אסטרחן:
זה, כאילו, חידוש.
ארבל אסטרחן:
אבל תמיד היו"ר יכול לקרוא לחבר כנסת - -
יריב לוין:
אני מציע להוריד את זה.
יריב לוין:
זה לא נכון שיהיה הסדר פרטני למה פה הוא כן יכול ולמה שם לא.
יריב לוין:
לא הגיוני העניין.
ארבל אסטרחן:
אז זה ירד, ואני רק מזכירה שבנושא של השאילתות הדחופות ירד גם הנושא, כמו שהזכירו פה קודם, ששאילתה אינה מותרת בפרסום - -
ארבל אסטרחן:
וגם היה לנו סעיף בשאילתות הדחופות שאין לקרוא קריאות ביניים בזמן המוקצב לשאילתות דחופות.
ארבל אסטרחן:
אז זה היה הסעיף של שאילתות דחופות, ועכשיו הסעיף של השאילתה הישירה.
ארבל אסטרחן:
היות ובאחרים התחלנו במספר המילים אז פה זה מתחיל בכך ששאילתה ישירה אינה מוגבלת במילים.
ארבל אסטרחן:
ומה שהציע היו"ר – שחבר הכנסת רשאי לצרף אליה מסמכים שונים.
יריב לוין:
זה, למעשה, הופך אותה למכתב רשמי.
יריב לוין:
(א) אינה מוגבלת במילים.
עמליה רבינוביץ:
גם לשאילתה דחופה ורגילה אנשים נוהגים לצרף - -
ירדנה מלר-הורוביץ:
כן, "קראנו בעיתון...", "מהעיתונות עולה...", או – "הגיע לידיי..." .
ירדנה מלר-הורוביץ:
עמליה רבינוביץ: בגלל שהם כל כך מוגבלים במילים לפעמים ההסבר מאד חסר, ואז, כשאת מוסיפה איזשהו מסמך שמבהיר את העניין - -
ארבל אסטרחן:
אז אולי צריך לעשות הוראה כללית שמותר לצרף לשאילתה מסמכים.
יריב לוין:
זה קצת בעייתי.
יריב לוין:
אני מציע, תראו: אם אדם צירף מסמך והשר אומר שהוא מוכן לקבל את זה עם המסמך המצורף, אין בעיה.
יריב לוין:
הכלל יהיה שלשאילתות הרגילות והדחופות, אין מסמכים.
יריב לוין:
אני יכול להגיד שהגשתי כמות של שאילתות ולא צירפתי מסמך לאף אחת מהן, הבינו מה רציתי, וענו לי.
ירדנה מלר-הורוביץ:
והבינו מה רצית וענו לך.
ירדנה מלר-הורוביץ:
היו"ר יריב לוין: חוץ מפעם אחת שבאמת היתה בעיה.
ירדנה מלר-הורוביץ:
עמליה רבינוביץ: אל"ף, זה עניין של ניסוח, וזו בעיה.
יריב לוין:
אני לא נגד שאפשר יהיה לצרף אבל אני לא רוצה לכפות את זה על השר.
עמליה רבינוביץ:
אם מגבילים אנשים במספר מילים - יש המון אנשים שבשבילם 50 מילים זו מיטת סדום ענקית.
עמליה רבינוביץ:
זה בעייתי, ובאמת ישנם נושאים שמאד מאד קשה להסביר אותם ב-50 מילים.
עמליה רבינוביץ:
הם חושבים שמדובר רק בדברי ההסבר, וזה לא רק דברי ההסבר אלא כל השאילתה כולה.
עמליה רבינוביץ:
תלוי את מי אתה שואל.
עמליה רבינוביץ:
עוד פעם לא נתקלתי במקרה שאמרו לי – אני לא מוכן לקבל את המסמך.
יריב לוין:
לא, בסדר גמור.
יריב לוין:
אז מי שירצה.
יריב לוין:
אלא אם כן אתם אומרים לי שאתם מוכנים שייכתב בכל השאילתות שאפשר לצרף מסמכים מראש.
פרח לרנר:
יש הרבה שאילתות שכתוב: "פורסם ב...." ויותר נוח שמצרפים את זה.
ארבל אסטרחן:
אז אפשר בהוראה כללית.
יריב לוין:
כן, אפשר לעשות הוראה כללית שאפשר לצרף מסמכים.
ליאור נתן:
שיצויין בגוף השאילתה שיש פה צירוף.
ארבל אסטרחן:
אז יצורף מסמך וזה יצויין בגוף השאילתה, וזה לא יוקרא במליאה, כמובן.
יריב לוין:
ברור שלא.
ארבל אסטרחן:
אגב, לא מצוין כאן שבשאילתה יש דברי הסבר.
עמליה רבינוביץ:
לא, השאילתה עצמה מחולקת בצורה כזו – שיש פתיח, וזה דברי ההסבר.
עמליה רבינוביץ:
יש כותרת ויש את השאלות עצמן.
ארבל אסטרחן:
אז שאילתה ישירה אינה מוגבלת במילים.
ארבל אסטרחן:
"(ב) השר הנשאל ישיב בכתב על שאילתה ישירה או יודיע על סירובו להשיב, בתוך 21 ימים מיום קבלת השאילתה, ואם התקבלה השאילתה בתקופת הפגרה – בתוך 30 ימים; העתק התשובה יימסר ליושב ראש הכנסת באמצעות מזכיר הכנסת.
ארבל אסטרחן:
(ג) עבר המועד האמור בסעיף קטן (ב) והשאילתה לא נענתה, רשאי חבר הכנסת השואל לבקש מיושב ראש הכנסת כי ינהגו בשאילתה כבשאילתה רגילה, ויראו לעניין זה את המועד האחרון שבו היה על השר להשיב לשאילתה, כמועד שבו קיבל אותה; השאילתה תונח על שולחן הכנסת לפני המועד שקבע יושב ראש הכנסת למתן התשובה במליאה ללא המסמכים שצורפו אליה'/
יריב לוין:
זה יהיה בהוראה הכללית.
עמליה רבינוביץ:
אני יכולה לשאול משהו?
עמליה רבינוביץ:
זאת אומרת שיענו על השאילתה הישירה הזו במליאה, נכון?
עמליה רבינוביץ:
יש המון שאילתות, בעיקר שאילתות ישירות שיש בהן המון פרטים אישיים: שמות, תעודות זהות, מחלות – מה שאתה לא רוצה.
יריב לוין:
אז צריך לכתוב פה במפורש - -
ארבל אסטרחן:
אפשר אולי לתת סמכות מחיקה.
רוחמה אברהם-בלילא:
אני רוצה פה להעיר משהו.
רוחמה אברהם-בלילא:
העניין שלנו – מהקוד האתי, שפעם גם שוחחנו בעניין הזה, אנחנו מייצגים ציבור או בעיה כלל ציבורית.
רוחמה אברהם-בלילא:
אנחנו לא הולכים ומחוקקים חוק פרסונאלי, אנחנו מעלים בעיה אישית, כל שכן בשאילתות.
רוחמה אברהם-בלילא:
לפי מה שנאמר כאן, אני מבינה שחברי כנסת בוחרים לשאול שאילתה אישית את השר ולעשות את זה בצורה פומבית.
ירדנה מלר-הורוביץ:
זה לא פומבית.
ירדנה מלר-הורוביץ:
זה הולך ישר אליו – זה לא עובר את המליאה.
ירדנה מלר-הורוביץ:
רוחמה אברהם בלילא: אבל אני לא יודעת אם זה נכון לטפל בסוגיה כזו, בכלל.
ירדנה מלר-הורוביץ:
בשביל זה יש מחלקת פניות ציבור שיכולה לעשות את זה, זה יותר נכון לעשות את זה.
יריב לוין:
אני יכול לתת לך דוגמה.
יריב לוין:
אתה בא ואומר כך - -
רוחמה אברהם-בלילא:
אם זו בעיה פרטית שמצביעה על בעיה ציבורית --
יריב לוין:
בדיוק.
יריב לוין:
התקבלה פניה של אזרח על הטיפול בבן שלו במקום כזה וכזה – ומצורף החומר הרלוונטי – זה בדיוק מתאים למסלול של שאילתה ישירה, ואין ספק שזה באמת נכון, זה לא מתאים שזה יעבור למליאה.
יריב לוין:
אז לפי דעתי יהיה צריך לכתוב פה - לבקש מהיושב ראש כי ינהגו כבשאילתה רגילה, אבל הבקשה תאושר רק במידה והיא עומדת בכללים של שאילתה רגילה, שהגדרנו אותה.
ארבל אסטרחן:
שם שאפשר למחוק - -
יריב לוין:
אני לא רוצה להיכנס לזה, יהיה ויכוח מה מוחקים.
יריב לוין:
אני בעד שהחיים יהיו פשוטים.
יריב לוין:
או שאפשר לעשות את זה רגילה או שלא.
יריב לוין:
בלי דרכי ביניים.
יריב לוין:
יש לנו ברגילה את כל העקרונות, שהיא לא תכיל מידע פרטי וכל הדברים האלה.
יריב לוין:
אז זה ילך לשם בדיוק על פי אותו עיקרון.
ארבל אסטרחן:
אז אמרנו – פרטים אישיים - - לשאילתה ישירה.
ארבל אסטרחן:
כי ינהגו בשאילתה רגילה ובלבד שאין בו פרטים - -
יריב לוין:
- האסורים, לפי - - לא חשוב הניסוח, זה טכני.
רונית חיקין:
יש לי שאלה, אם הישירה הפכה לרגילה.
רונית חיקין:
גם הרגילה לא נענתה במליאה - היא תהפוך ל - -?
יריב לוין:
מה לעשות.
יריב לוין:
עד שיהיו תשובות.
יריב לוין:
אני מבטיח לכם: זה לא יקרה.
יריב לוין:
יהיה סשן אחד של מצעד שרים, יום רביעי הארוך, יקראו לזה, ובזה זה ייגמר.
יריב לוין:
אחר כך אני לא אוכל לבוא לישיבות סיעה ואחר כך זה ייגמר.
יריב לוין:
זה יעבוד יותר טוב, אין לי ספק בכלל.
יריב לוין:
מי בעד אישור הפרק השלישי בחלק ד' של השאילתות?
יריב לוין:
הצבעה בעד – 2 נגד – אין נמנעים – אין תודה רבה.
יריב לוין:
אושר פה אחד, והפעם – לא תרתי משמע, סוף סוף.
יריב לוין:
אין מתנגדים ואין נמנעים, לפיכך – אושר, כמובן- בכפוף לתיקונים שדיברנו עליהם כאן.
זאב אלקין:
חברים, אנחנו פותחים את הישיבה.
זאב אלקין:
היות שיושב ראש הישיבה מתעכב עם דיון בוועדת ביקורת המדינה, הוא ביקש ממני לפתוח את הישיבה בינתיים עם הסעיף שנוסף על סדר היום, ולכן כמצוותו אני פותח את הישיבה, ונדון כרגע רק על סעיף אחד על סדר היום, בקשת הממשלה להקדמת הדיון בהצעת חוק השאלת ספרי לימוד (תיקון מס' 5), התש"ע-2010, בקשה לפטור מחובת הנחה לפני הקריאה הראשונה.
זאב אלקין:
לאחר מכן, כשנסיים את הסעיף הזה, אכריז על הפסקה, ואז יחזור היושב ראש ויקיים את הדיון בסעיפים האחרים.
דני דנון:
יש חוק של אנסטסיה מיכאלי.
זאב אלקין:
היה לה חוק טרומי, והיה לה סיכום עם הממשלה, שיגיע גם חוק ממשלתי, לכן הממשלתי מגיע.
זאב אלקין:
בבקשה, תנמקו.
זאב אלקין:
אבקש מכם, אל"ף, בקצרה, ובי"ת, להתייחס רק לדחיפות, כי זה לא המקום לדון בתוכן של החוק - האם הוא טוב או לא ובנוסח שלו, אלא רק מה הסיבה שאתם מבקשים את הדחיפות ולאשר פטור מחובת הנחה.
דורית מורג:
אנחנו הגשנו בקשה לתקן את חוק השאלת ספרי לימוד.
דורית מורג:
חוק הגשת ספרי לימוד הוגש לכנסת כבר בשנת 2000 ונדחה מעת לעת בחוק ההסדרים.
דורית מורג:
שר החינוך מבקש לא לדחות אותו יותר, אלא לקיים את החוק כבר לקראת השנה הבאה.
דורית מורג:
כדי שנוכל לקיים את החוק, הוצעו מספר שינויים בחוק עצמו, שברובם הגדול מקלים על ההורים.
דורית מורג:
עיקרו של החוק זה הסדר תוכנית להשאלת ספרי לימוד במוסדות החינוך כדי לסייע ולהקל על מוסדות החינוך עד כמה שאפשר, שלא לרכוש ספרים חדשים אלא לאפשר לקיים תוכנית השאלה.
דורית מורג:
הגשנו בחוק הזה מספר תיקונים, שחלקם מקלים על התלמידים, למשל במקום 90 אחוז של כלל הורי התלמידים, שהיו צריכים עד עכשיו לבקש, תיקנו ל-60 אחוז, והיו תיקונים גם שבמקום רק תוכנית בסיוע ראשוני, נוכל לתת סיוע יותר רחב, וגם ביטלנו, במקום שיהיו עד עכשיו צווים, ביטלנו את נושא הצווים, ואפשרנו להתקדם בחוק הזה בהדרגה, לפי הסכמת מנכ"ל משרד החינוך כדי להתחיל בתוכנית הזו כבר השנה.
אברהם מיכאלי:
כלומר תשע"א?
דורית מורג:
כן.
אברהם מיכאלי:
איך תספיקו?
אברהם מיכאלי:
ההורים כבר קנו ספרים חדשים.
דורית מורג:
לא כל ההורים קנו ספרים חדשים.
דורית מורג:
יש בתי ספר שמבקשים מהמשרד כבר השנה לקיים את תוכנית ההשאלה.
דורית מורג:
תוכנית ההשאלה היתה קיימת וקיימת במשרד החינוך גם שלא במסגרת החוק.
דורית מורג:
עד עכשיו, מאחר שהחוק עצמו, נדחתה הפעלתו, יש הפעלה שמתקיימת היום, ובתי הספר רוצים ומחכים להיכנס כבר בשנת תשע"א.
דורית מורג:
כדי שהחוק יוכל להיות מיושם כבר בתשע"א, נוכל להתקין תקנות, לכן הדחיפות.
זאב אלקין:
אני חושב שהדחיפות ברורה.
זאב אלקין:
זה דומה מאוד להצעת החוק שהיתה כאן לפני שבוע - הדחיפות מבחינת השר והמשרד נובעת מכך שרוצים את תהליך החקיקה עד סוף המושב, כדי שזה ייכנס לתוקף כבר לתחילת שנת הלימודים הקרובה.
אברהם מיכאלי:
אני מציע לכם, תוציאו הודעת תקשורת אחרי קריאה ראשונה, שההורים לא יקנו ספרים.
אברהם מיכאלי:
חבל.
זאב אלקין:
יש בזה היגיון.
זאב אלקין:
חברי הוועדה, אני מביא את בקשת משרד החינוך לפטור מחובת הנחה לקריאה ראשונה בלבד, כפי שנהוג על ידי יושב ראש הוועדה.
זאב אלקין:
מי בעד בקשת משרד החינוך?
זאב אלקין:
הצבעה בעד – 7 נגד – אין נמנעים – אין הבקשה אושרה.
זאב אלקין:
בעד – 7.
זאב אלקין:
אין נגד, אין נמנעים.
זאב אלקין:
הבקשה אושרה, היה קוורום, תודה רבה.
זאב אלקין:
אנחנו עוברים לסעיף הבא על סדר היום.
זאב אלקין:
בבקשה, אדוני היושב ראש.
זאב אלקין:
הצעת חוק הכנסת (תיקון – אישור על ידי ועדת משנה חסויה), התש"ע-2010 (פ/2426/18) – הכנה לקריאה ראשונה היו"ר יריב לוין: קודם כל, אני מתנצל בפני כולם, הייתי בישיבת הוועדה לביקורת המדינה בדיון מהיר, ורציתי להיות שותף לגיבוש החלטת הסיכום שם, ולכן התעכבתי.