GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רז נזרי:
אם היתה אלימות על הספינה או לא, אני מניח שכל אחד מכם ראה את התמונות ויכול לענות לבד על השאלה.
רז נזרי:
השאלה הנפרדת היא, האם ניתן לקשור את הנחקר – בהקשר שלנו, חברת הכנסת זועבי- - -
רוברט אילטוב:
מה, היא לא היתה באונייה אחרת.
רוברט אילטוב:
דווקא באוניה הזאת?
מירי רגב:
למה אתה לא שופט אותה על סעיף 7?
רז נזרי:
חברת הכנסת רגב, סעיף 7 זה לא חוק פלילי.
יריב לוין:
תנו לו לסיים, תודה.
דב חנין:
הערה לסדר.
יריב לוין:
תנו לו לסיים, בבקשה.
דב חנין:
דקה.
יריב לוין:
חבר הכנסת חנין, אני לא מנהל אתך משא ומתן.
אילן גילאון:
לו היית משמיע אותו בהתחלה, לא היית צריך לקיים את כל הדיון.
מירי רגב:
להפך.
יריב לוין:
מה אתה רוצה, שוב לצאת?
אילן גילאון:
אתה יכול לקרוא אותי לסדר פעם עשירית.
רז נזרי:
בהקשר לאלימות על הספינה ולכל הנושא של המשט, אנחנו בוחנים את ההיבט הפלילי.
רז נזרי:
ההיבט הפלילי, כמו שאמרתי, מצוי בעיצומו; החקירה מצויה בעיצומה.
רז נזרי:
אחרי שהדברים יגיעו אלינו מהמשטרה, ויוחלט על הגשת כתב אישום, זה יגיע שוב לכאן- - -
אילן גילאון:
אסתטי- - -
מירי רגב:
מה אסתטי?
מירי רגב:
לא ראית את התמונות של החיילים?
אילן גילאון:
דיברתי על אסתטי – קפצת.
מירי רגב:
התמונות המושפלות האלה- - -
יריב לוין:
בבקשה, שוב להוציא אותו לחמש דקות.
אילן גילאון:
אותי?
יריב לוין:
תשתה מים, מה אני אגיד לך?
אלכס מילר:
אדוני היושב-ראש, לא פורטו פה השמות.
רז נזרי:
ההיבטים הציבוריים, תקראו לזה איך שתקראו לזה – אתי, מה שנאמר פה, ההתנהגותיים, זה נתון לפתחכם.
רז נזרי:
בהקשר הזה היועץ המשפטי לממשלה סבור שהשתתפות כזאת היא בהחלט דבר לא ראוי;
רז נזרי:
השתתפות של חברת כנסת במשט מהסוג הזה זה בהחלט דבר לא ראוי, וכך היועץ המשפטי לממשלה סבור, אבל מה משמעות ה"לא ראוי" הזה – האם אתם צריכים לנקוט בהליך שלילת כל הזכויות או לא – זה נתון לפתחכם, זה הסמכות שלכם.
רז נזרי:
ההיבט הפלילי יבוא לפתחנו.
שלמה מולה:
אפשר לשאול שאלה?
יריב לוין:
חבר הכנסת מולה, די.
דב חנין:
אדוני, אפשר הערה לסדר?
יריב לוין:
רבותיי, יש כאן למעלה מ-20 חברי כנסת.
יריב לוין:
אני רוצה לאפשר לכל אחד מהם לדבר בצורה מסודרת.
יריב לוין:
הזמן, כפי שאמרתי, מטבע הדברים הוא מוגבל, ולא נשב ונדון כאן לנצח נצחים.
יריב לוין:
אני חושב שזה גם כדי שהדיון יהיה תכליתי, צריך להתכנס להתייחסויות קצרות.
יריב לוין:
חבר הכנסת חנין, לא רוצה לשמוע.
יריב לוין:
אנחנו נעשה את הדברים כך: נקיים סבב קצר של דקה או דקה וחצי לכל חבר כנסת, ובמסגרתו יוכל להתייחס ויוכל גם להציג שאלה.
יריב לוין:
בסוף כל התהליך הזה נוכל לשמוע את התשובות, ואז נעבור להצבעה.
יריב לוין:
כולם ידברו, אבל רבותיי, דקה, כדי שכולם יספיקו לדבר.
יריב לוין:
אני עובר לחבר כנסת פיניאן, בבקשה.
מיכאל בן-ארי:
אני חושב שראוי שאני אתחיל.
יריב לוין:
אני מקבל את ההערה שלך.
דב חנין:
צריך להירשם?
יריב לוין:
דקה- - -
דב חנין:
זה דיון על שמירת זכויות?
דב חנין:
אתה רוצה שנמצה את הטענות בדקה?
יריב לוין:
שמעתי אותך.
מיכאל בן-ארי:
אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני רוצה לומר את הדברים בקצרה.
מיכאל בן-ארי:
בפעם שעברה, כשהגשתי את הבקשה, דיברתי על כך שאנחנו עדים בעשרות שנים האחרונות להידרדרות חמורה ביותר של נציגים בכנסת ישראל, במלחמה שלהם במדינת ישראל, בשותפות שלהם לטרור ובמעבר שלהם משלב של דיבורים לשלב של מעשים, ואם היינו צריכים ראיות, קיבלנו אותן אתמול בתמונות חטיפה של חיילי צה"ל, או כמו שאמר דיפלומט כוויתי: היו לנו כמעט עוד שלושה גלעד שליט.
מיכאל בן-ארי:
מדובר בחטיפה של חיילים.
מיכאל בן-ארי:
מדובר בשלב שעברנו מן הדיבורים אל המעשים.
מיכאל בן-ארי:
התפקיד שלנו כחברי כנסת וגם הסמכות שלנו, כפי שאמר היועץ המשפטי, זה להוציא כרטיס צהוב, להוציא אזהרה, לומר: דמוקרטיה – כן, השמדת מדינת ישראל – לא.
מיכאל בן-ארי:
ההתבטאויות הקשות ביותר ששמענו מפי חברת הכנסת חנין זועבי ומפי אחרים - אגב, נדון גם באחרים; גם במורים נעסוק, גם באחמד טיבי, גם בזחאלקה, גם בברכה, שהם המורים הטובים של הגברת הזאת, ומכל מקום, התמונות האלה של חיילים מוכים, מושפלים, וכשהיא יורדת, היא לא מתנערת.
מיכאל בן-ארי:
היא אומרת: אני לא שייכת לזה.
מיכאל בן-ארי:
היא לא אומרת: אני מתנגדת לזה; היא ממשיכה להצדיק את זה.
מיכאל בן-ארי:
היא לא ראתה אלות.
מיכאל בן-ארי:
היא ראתה רק את מה שהיא רוצה לראות, והיא ממשיכה להסית נגד מדינת ישראל בצורה מאוד קשה.
מיכאל בן-ארי:
אני חושב שקודם הראינו, ואני לא צריך לחזור, על הסדרתיות, כמו שבית המשפט העליון מדבר.
מיכאל בן-ארי:
צריך שורה של מעשים.
מיכאל בן-ארי:
ראינו את זה.
מיכאל בן-ארי:
אני מבקש שבפני הוועדה יהיה גם סרט שהצגתי, כי על-פי דרישת בית המשפט העליון, צריך יותר מאשר קטעי עיתונות, והבאנו יותר מאשר קטעי עיתונות – הבאנו את הדברים האלה כדי שהדברים לא ייגמרו בשלב של דיבורים, וזה יעמוד גם כן במבחן הבג"ץ, כפי שהוא דרש בפסק דין מיעארי, שלמדנו ממנו, כיצד יש להרחיק את חברי הכנסת.
מיכאל בן-ארי:
עכשיו אני רוצה לפרט, בבקשה, את הבקשות שלי, למה ניתן לשלול על-פי סעיף 13, מה ניתן לנו כחברי כנסת.
מיכאל בן-ארי:
הייתי מצפה שהיועץ המשפטי שבסמכותו לשלול חסינות בפני חיפוש, כי שמענו, וגם זה ראינו בסרט, שמהאונייה הזו ירדה אשה אחת, שהסתירה כרטיסי זיכרון במקומות מוצנעים, והיא היחידה שלא עברה בדיקה, ואומרים שם כבר – היחידה שלא עברה בדיקה זאת הגברת חנין זועבי, חברת הכנסת.
יריב לוין:
תתכנס להסביר בקצרה את פרטי הבקשה.
מיכאל בן-ארי:
אני רוצה להזכיר לכולנו את פרשת קפוצ'י, שהיה- - -
יריב לוין:
חבר הכנסת בן-ארי, לא.
יריב לוין:
אני מבקש שתתייחס, מה אתה מבקש- - -
מיכאל בן-ארי:
אני מבקש לשלול חסינות בפני דיון פלילי.
מיכאל בן-ארי:
לא ייתכן שאם היועץ המשפטי לממשלה יבקש להעמיד אותה לדין על המעשים שלה- - -
יריב לוין:
חבר הכנסת אלדד, בסוף נתייחס.
יריב לוין:
אני רוצה לאפשר לכל אחד לדבר.
יריב לוין:
חבר הכנסת בן-ארי, בקצרה.
מיכאל בן-ארי:
חופש התנועה בתחום המדינה, שהמשטרה תוכל להגביל אותה, לא להגיע לכל מיני מקומות, שבהם זה יכול להיות מקור של הסתה, מקור של פגיעה, כי היא סדרתית בעניין הזה, וראינו את זה.
מיכאל בן-ארי:
תעודת חבר הכנסת, שמקנה לה כניסה לכל מקום ויכולת להשתמש עדיין באצטלת החסינות ובאצטלה הפרלמנטרית כדי להסית נגד מדינת ישראל, שלא לדבר על יציאה לחו"ל, שלילת הדרכון הדיפלומטי שלה, וכמובן, לא ייתכן שאם יגישו נגדה תביעה, היא תבקש הוצאות משפטיות מהכנסת.
מיכאל בן-ארי:
לא ייתכן שמי שהיה שותף לחטיפת חיילי צה"ל עוד יקבל הוצאות משפטיות, שלא נחזור על פרשת עזמי בשארה, ואני אומר, כן – גם שירותי תקשורת יש לשלול ממנה, למי שמשתמש בזכויות הפרלמנטריות שלו כדי להילחם במדינת ישראל, כדי להביא אותנו שוב ושוב לתמונות הקשות האלה בחסות דיפלומטית ופרלמנטרית של מדינת ישראל, וכמובן, אם היא חוששת לחייה, אבטחה אישית – לא מהכנסת.
מיכאל בן-ארי:
עזמי בשארה יכול לממן לה – הוא מקבל מספיק כסף מהכנסת.
מיכאל בן-ארי:
שהוא יקבל לה את האבטחה האישית, תודה רבה.
יריב לוין:
אני עובר עכשיו לסבב.
יריב לוין:
נתחיל בחברת הכנסת מיכאלי.
אנסטסיה מיכאלי:
לא כרגע.
ציון פיניאן:
לפי מה שראינו בתמונות, ואתך התגובות שלה, כנראה, היא לא היתה במשט הזה, כי היא היא לא ראתה מכות, היא לא ראתה רצח בעיניים, ולא ראתה גרזנים ולא ראתה אלות, אז כנראה שהיא אולי לא היתה שם, אבל גם לשקר היא יודעת בצורה טובה.
ציון פיניאן:
לגבי כל המגזר, רוב המגזר רוצה לחיות בדו-קיום.
ציון פיניאן:
חנין זועבי מהווה איום קיומי לדו-קיום, ויותר מזה, אפשר לראות אותה כתופעה חריגה, שיש לעקר אותה מן השורש, ויש לה חבר טוב, הוא, כנראה, מורה טוב, עזמי בשארה.
ציון פיניאן:
טוב נעשה אם נשלח אותה גם לשם, זה הדבר הכי טוב שיהיה למדינת ישראל ולכל המגזר הערבי.
ציון פיניאן:
הא נמצאת במפלגה ששוללת את עצם קיומה של מדינת ישראל כמדינה יהודית.
ציון פיניאן:
זועבי אינה מייצגת את המגזר, ולכן מה שהיא עושה, וכדאי ורצוי, מה שאמר ידידי, מיכאל בן-ארי, לשלול את המימון של הייצוג המשפטי, לבטל את הדרכון הדיפלומטי, שירותי תקשורת וכן הלאה, וחייבים עכשיו, ויפה שעה אחת קודם.
יריב לוין:
תודה, ותודה על הקיצור.
זאב אלקין:
תודה רבה, אדוני היושב-ראש.
זאב אלקין:
אני רק אשאל שאלה את העוזר של היועץ המשפטי לממשלה, האם העובדה שחברת הכנסת חנין זועבי הוחזקה בתנאי מעצר שונים גם בזמן המעשה וגם למעשה עד היום, כי יש מעצר בית, אם אני מבין נכון, על האחרים שהיו על הספינה, נובעת מזכויות יתר שלה כחברת הכנסת, ואם כן, מאיזה?
זאב אלקין:
– זאת שאלה.
זאב אלקין:
על הנאום, היושב-ראש, אני מוותר, כי אני חושב שאנחנו נמצאים במצב שצריך או לנאום או להצביע.
זאב אלקין:
אני מעדיף להצביע, ואני קורא לשאר החברים שרוצים להצביע, לעשות אותו דבר.
מירי רגב:
יריב, אולי כדאי שידבר על מהן זכויות היתר, כי אולי זה יקצר.
יריב לוין:
רבותיי, הלאה.
יריב לוין:
חבר כנסת אלדד, בבקשה.
אריה אלדד:
תודה, אדוני היושב-ראש.
אריה אלדד:
מקובל עלינו שחופש דיבור במדינה דמוקרטית הוא ערך חשוב מאוד, שלפעמים גם גובר על הסיכון לפגיעה במדינה.
אריה אלדד:
מקובל עלינו גם שחופש ההפגנה הוא כזה.
אריה אלדד:
איפה אנחנו רצינו לשים קווים אדומים?
אריה אלדד:
במקום שבו אנשים עוברים מדיבור למעשה.
אריה אלדד:
הלא אנחנו לא מתרגזים על מה שהיא אומרת.
אריה אלדד:
אנחנו, לצערי, גם לא מתרגזים על זה שהיא משתתפת בהפגנה.
אריה אלדד:
הפעם אנחנו מתרגזים על זה שהיא הצליחה, כלומר היא באמת הצליחה לגרום נזק למדינת ישראל, שכל כוח צבאי או כוח טרור מסדר לעצמו משימות וכוחות, אז יש כוח שמוקצה להונאה, וחברת הכנסת זועבי לקחה על עצמה במשט הטרור הזה את תפקיד ההונאה כדי לתת לו דמות ותדמית של משט שלום, בשעה שמישהו מתחת לסיפון מכין את הסכינים ואת החטיפה.
אריה אלדד:
זה המעבר למעשים, ולכן אני אצטרף לדעת קודמי, שרצה אולי לצטט משפט קלאסי מסרט מסוים: if you want to shoot, shoot, don't talk.
אריה אלדד:
אנחנו פה לא משתתפים בהפגנה.
אריה אלדד:
אנחנו יכולים להצביע ולעשות מעשה.
דב חנין:
אדוני היושב-ראש, אני מציע לוועדת הכנסת לקיים את הדיון קודם כל באמירתו האחרונה של חבר הכנסת אלדד: if you want to shoot, shoot.
דב חנין:
אני חושב שזו אמירה חמורה ביותר, שמתחברת לאווירה של הסתה והתלהמות בחברה הישראלית.
דב חנין:
אני חושב שהכנסת צריכה לעשות חשבון נפש, וחברי הכנסת צריכים לעשות חשבון נפש, לא לעמוד בראש גל ההתלהמות וההסתה.
דב חנין:
זה הרגע לדיון דמוקרטי, רציני, אמיתי.
דב חנין:
יש ויכוח, בואו נקיים אותו בצורה ראויה.
דב חנין:
ואני רוצה כן לנסות לקיים דיון בצורה ראויה, ולהתחיל אותו בהערה לסדר.
דב חנין:
אמר נציג היועץ המשפטי לממשלה שחברת הכנסת זועבי נחקרה בשני עניינים.
דב חנין:
לגבי עניין אחד, שהוא מעורבות או לא מעורבות, קשר או אי קשר, ידיעה או אי ידיעה שלה על אלימות, אני מבין שאתה לא יכול לומר לנו שום דבר נוסף.
דב חנין:
אני חושב שמתחייב מכל נורמה של צדק טבעי שאני מכיר כעורך דין, שהדיון הזה ייפסק בשלב הזה.
דב חנין:
אי-אפשר להשאיר דבר כזה באוויר.
דב חנין:
אם יש האשמות כאלה, בואו נשמע און, בהחלט – שיבדקו, יחקרו.
דב חנין:
אם יש טענות על השתתפות באלימות, יביאו אותן בפני הכנסת בצורה מסודרת.
דב חנין:
אי-אפשר לזרוק כזה דבר באוויר, להשאיר אותו להשפיע על האווירה, להגיד: אנחנו נמשיך ונבדוק.
דב חנין:
אולי יסתבר שהיא לא היתה קשורה לשום דבר של אלימות?
דב חנין:
זו גם אפשרות.
יריב לוין:
חברת הכנסת רגב.
דב חנין:
את חקרת?
דב חנין:
את בדקת?
יריב לוין:
חבר הכנסת חנין, אל תענה לה.
דב חנין:
לכן, אדוני היושב-ראש, ההצעה שלי לסדר, שלא אישרת לי להשמיע, אני משמיע אותה עכשיו, היא שהדיון הזה לא יימשך כאשר בחלל האוויר ישנה האשמה חריפה אבל בלתי מוכחת בנושא הזה של השתתפות באלימות.
דב חנין:
אני אומר לך, אדוני היושב-ראש, אתה משפטן, ואתה יודע היטב שיש כללים מסוימים לדיון משפטי ולעבודה משפטית.
יריב לוין:
ואנחנו עומדים בהם אחד לאחד.
דב חנין:
ואתה ממש לא עומד בהם אחד לאחד.
יריב לוין:
לגופו של עניין יש לך הערה?
דב חנין:
לכן, אדוני היושב-ראש, אני עובר להערה המקדמית השנייה שלי, אני רואה טעם חמור- - -
יריב לוין:
חבר הכנסת חנין, את הדקה ניצלת.
יריב לוין:
אני אתן לך עוד דקה, אבל תסיים, תתייחס לגופו של עניין.
דב חנין:
אני לא מקבל את מסגרת הזמן של דקה.
יריב לוין:
כשאתה תהיה יושב-ראש הוועדה, תקבע אתה.
דב חנין:
- - - של זכותם וחובתם של חברי הכנסת לשמוע השקפה אחרת.
יריב לוין:
חבר הכנסת חנין, היה כאן דיון מעמיק בכל השאלות העקרוניות.
יריב לוין:
לא מצאת לנכון לבוא.
דב חנין:
גם למשפט שדה יש כללים.
יריב לוין:
חבר הכנסת חנין, יש לך משהו להוסיף לגופו של עניין?
דב חנין:
כן.
דב חנין:
אני רואה בחומרה, אדוני היושב-ראש, את העובדה שאתה מנהל את הדיון גם כקטגור וגם כיושב-ראש.
דב חנין:
אמרתי את זה, אני מקווה שתתייחס לזה.
דב חנין:
לגופו של עניין, ישנה אמירה, שאני מציע לכולנו, חברי הכנסת, לזכור אותה: hard cases make bad law, והמקרה הזה הוא מקרה שמעורר הרבה סערת רוחות, אווירה מאוד קשה, בהחלט - עם נגיעה גם לכנסת.
דב חנין:
זה בדיוק הרגע שבו צריך לחשוב בקור רוח, לנתח את הדברים.
דב חנין:
זה תפקידם של חברי כנסת.
דב חנין:
חברים, אנחנו בכנסת.
דב חנין:
אתם לא מתביישים מהאירועים שהיו במליאת הכנסת בשבוע שעבר?
מירי רגב:
אנחנו מתביישים שבשארה מקבל פנסיה- - -
יריב לוין:
חברת הכנסת רגב, אני קורא אותך לסדר פעם שנייה.
דב חנין:
אני אומר לכם, שאני לא רק מתבייש; אני מודאג.
דב חנין:
אני חושב שמשהו חמור קורה לדמוקרטיה.
דב חנין:
אומר הנשיא ברק: המבחן של הדמוקרטיה הוא לא ברגעים שבהם נאמרים דברים שכולם אוהבים אותם, דברים של חביבות ונימוס.
דב חנין:
המבחן של הדמוקרטיה, אומר הנשיא ברק, ואני מציע שנזכור את הדברים האלה, הוא כשנאמרים דברים שמרגיזים את הרוב, שמקוממים את הרוב.
דב חנין:
זה המבחן של הדמוקרטיה.
דב חנין:
ובמבחן הזה של הדמוקרטיה הכנסת הזו נכשלת.
דב חנין:
זה דבר מדאיג, זה דבר מצער.
דב חנין:
יש לנו אחריות על החברה הישראלית.
מיכאל בן-ארי:
לכן אנחנו נעצור- - -
יריב לוין:
חבר הכנסת בן-ארי.
יריב לוין:
חבר הכנסת חנין, משפט סיום, ואל תפריעו.
דב חנין:
משפט הסיום שלי הוא שיש לי המון טענות לגופו של עניין.
דב חנין:
אם תאפשר לי, אשמיע אותן.
דב חנין:
אם לא, רק אגיד שיש לי.
דב חנין:
לא רוצים לשמוע.
יריב לוין:
חבר הכנסת הורוביץ, בבקשה.
ניצן הורוביץ:
חבריי חברי הכנסת, אני חושב שהנסיעה של הח"כים הערבים ללוב היתה נסיעה מיותרת ומטומטמת ומטופשת, ואני חושב שההשתתפות של חברת הכנסת זועבי במשט הזה היתה לא ראויה, והדברים שצוטטו כאן מפיה היו לא ראויים, ואני מתנגד להם בכל לבי.
ניצן הורוביץ:
חבר כנסת ישראלי לא היה צריך להיות על המשט הזה, אבל השאלה העקרונית, האם היתה כאן עבירה על החוק?
ניצן הורוביץ:
אני לא שופט במדינה הזאת.
ניצן הורוביץ:
אני לא התובע הכללי.
ניצן הורוביץ:
אם היועץ המשפטי חושב שהיתה עבירה על בחוק, שיגיש כתב אישום, תישלל החסינות, או לא תועמד לה חסינות, ותעמוד לדין.
ניצן הורוביץ:
כל עוד לא היתה עבירה על החוק, המדובר כאן בדיון פוליטי, ואנחנו מדעה מסוימת, או אתם מדעה מסוימת, באים אליה על הדעה שלה.
ניצן הורוביץ:
בגלל זה יש לנו פרלמנט, בגלל זה יש כאן מפגלות שונות.
ניצן הורוביץ:
פעם זה היא, מחר זה אתם, מחרתיים זה אני ופעם זה הוא.
ניצן הורוביץ:
לכל אחד יש- - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ:
היא לא דיברה- - -
יריב לוין:
חברת הכנסת שמאלוב-ברקוביץ, די.
ניצן הורוביץ:
אני רוצה שתהיה מדינת ישראל מדינה יהודית דמוקרטית.
ניצן הורוביץ:
יש חברים בכנסת הזאת, שלא רוצים שזו תהיה מדינה יהודית, ויש חברים שלא רוצים שהיא תהיה גם דמוקרטית, ויש כאלה שלא רוצים - לא יהודית ולא דמוקרטית.
ניצן הורוביץ:
גם עבורם צריך להגן על הדמוקרטיה.
ניצן הורוביץ:
גם להם יש זכות ביטוי, כל עוד הם לא עוברים על החוק, וזה הדבר היחיד שאנחנו צריכים לשאול כאן היום – האם עברו על החוק, וזה קובע היועץ המשפטי לממשלה, או לא עברו.
ניצן הורוביץ:
אם לא עברו על החוק, זה בגדר ביטוי, כמה שהוא מכעיס אותי, כמה שהוא מרגיז אותי, כמה שהוא מקומם אותי כישראלי, כיהודי, כדמוקרט, כליברל, אני אאבק על הזכות של אנשים להשמיע את הביטוי הזה, כי זו המשמעות של דמוקרטיה, וזו המשמעות כנסת.
יריב לוין:
אנא, תנסו להתייחס לשאלה העיקרית שעומדת בפנינו, והיא, מה מידת המסוכנות לעתיד שבגינה אנחנו רוצים למנוע התנהגויות דומות, אם אנחנו רוצים למנוע אותן, וזה מה שעומד כאן על סדר היום, לא כל ההצהרות מצד כזה או אחר.
מירי רגב:
תודה, כבוד היושב-ראש.
מירי רגב:
אני לא אוסיף פה על הדברים.
מירי רגב:
דמוקרטיה, עם כל הכבוד לחברים, היא לא הפקרות, ובגלל פלג של אנשים שמדברים בסגנון שמדברים פה החברים שלי אנחנו משלמים פנסיה לחבר כנסת לשעבר, שנמצא בחיזבאללה ונותן הנחיות, כיצד לפעול.
מירי רגב:
הכנסת היא לא סוס טרויאני, והיא לא מקום לאלה שאומרות שהן מייצגות פה את העם הפלסטיני.
מירי רגב:
היא צריכה לייצג את אזרחי המדינה, שהם אלה שבחרו בה ולא את חמאס ולא את אל קעידה ולא את החיזבאללה, ולכן אני חושבת שמה שצריך לעשות, זועבי היתה בהכנות לקראת המשט הזה, זועבי ידעה בדיוק מה שקורה שם, היא, כנראה, גם הלכה והיתה באחד החדרים החשוכים, כי היא פחדה אולי להיפגע, כי היא ידעה שהולכת להיות שם אלימות.
מירי רגב:
יש לה זכויות יתר, שאנחנו צריכים לשלול לה את זכויות היתר.
דב חנין:
אז היא לא היתה קשורה לאלימות.
מירי רגב:
יש לה זכויות יתר- - -
יריב לוין:
חבר הכסת חנין.
מירי רגב:
היא ידעה מה שקורה שם, היא היתה שותפה לכל מה שקורה שם.
מירי רגב:
היא אמרה את זה.
אריה אלדד:
זה הדמוקרטיה שלך – להפריע?
מירי רגב:
אנחנו מחבקים מדי את חברי הכנסת הערבים שעוברים את הגבול.
מירי רגב:
גם לי אין בעיה עם חופש הביטוי, גם לי אין בעיה עם קבוצות המיעוט, אבל יש לי בעיה עם חברי כנסת ערבים שחושבים שהם באים לפה לכנסת כדי להרוס ולחסל את מדינת ישראל.
מירי רגב:
לזה אני לא אתן יד, לזה אתה נותן יד, כנראה, ולא אנחנו ניתן יד, והגיע הזמן שהכנסת שיש לנו כיום כן תעצור את ההידרדרות הזו שקורית, שחברי כנסת אומרים: אם אנחנו נגביל את זכויות האסירים הפלסטינים, שעושים דוקטורט בכלא, אז אנחנו נעשה כך או אחרת.
מירי רגב:
זה לא יכול להיות, וזה לא יעלה על הדעת.
מירי רגב:
אני מבקשת ממך, יושב-ראש הוועדה, הדיון הזה הוא חשוב, היועץ המשפטי אמר את שלו.
מירי רגב:
אני מקווה שכמה שיותר מהר יהיה כתב אישום ויעמידו אותה לדין וישללו את החסינות שלה, והיא לא תוכל לשמש בכנסת, אבל כן עלינו מוטלת האחריות להסיר לה את כל זכויות היתר שהיא מקבלת כחברת כנסת.
ציון פיניאן:
ובא לציון גואל.
אברהם מיכאלי:
אדוני היושב-ראש, אני דווקא חוזר לתחילת הדיון שלך לגבי הפרוצדורה.
אברהם מיכאלי:
לדעתי, הדיון שהחל ב-24 במאי, אי-אפשר היה אז לדון בסוגייה של חברת הכנסת זועבי, כי אז העובדות לא היו ידועות בצורה שאנחנו יודעים היום, ולכן ההחלטה או החוק שבעצם לא נותן לכל חבר כנסת להשתתף ולהצביע בדיון הזה לגבי חנין זועבי, אני חושב שההחלטה הזו לא נכונה.
אברהם מיכאלי:
הדיון העיקרי התקיים בזה היום.
יריב לוין:
התשובה לא.
יריב לוין:
מי שהיה בישיבה הקודמת יודע שהדיון הקודם היה עיקרי וחשוב לא פחות.
אברהם מיכאלי:
מי שהשתתף בדיון הקודם, לא ב-20.4 אלא בדיון שנדחה, בדיון שהיום, לדעתי, כן צריך לאפשר, ויוכל להביע את דעתו בעניין הזה, כי אין מה לערב בין דיון של 20.4 לגבי הנסיעה ללוב לגבי המשט, שזה בעצם עיקר הדיון שהתקיים- - -
יריב לוין:
זה בדיוק אותו דיון.
יריב לוין:
אני מזכיר לכולם, ואני מבקש, מכאן ולהבא תתייחסו לעניין האמיתי, והוא שאלת המסוכנות לעתיד והרצון למנוע בעתיד את הישנות המקרים האלה.
יריב לוין:
זה התכלית שלשמה אנחנו מתכנסים כאן.
מירי רגב:
לכן צריך להסיר זכויות יתר.
מירי רגב:
זה יהווה הרתעה לגבי העתיד.
אברהם מיכאלי:
לכן הבקשה שלי, להפריד בין הדיון הקודם לבין הדיון היום.
יריב לוין:
לא ניתן.
יריב לוין:
חבר הכנסת אילטוב.
רוברט אילטוב:
אני בעד שלילת זכויות היתר של חברת הכנסת זועבי.
רוברט אילטוב:
אין לי שום ספק שהיא עברה את כל גבולות המותר, ואין לי שום ספק שהיא מתכוונת והיא תעשה ותעבור את כל הגבולות שמותר, והיא לא מתכוונת להפסיק.
רוברט אילטוב:
לכן אני חושב שבנוגע לסוגייה הזו, אין לנו מנוס אלא לקחת את זכויות היתר, מה גם שהיא הובילה והיא הצהירה שהיא מובילה את המאבק הזה ואת המהלך הזה.
רוברט אילטוב:
אין לי שום ספק שהמימון של המשט הזה, שנעשה על-ידי ה-IHH, הארגון שמקבל מימון מגופים איסאלמיים כאלה ואחרים, ואף גם גופים קיצוניים, מה גם - אפילו בטורקיה יש נגד הארגון הזה חקירות כאלה ואחרות, גם במישור הפלילי וגם במישור הביטחוני, וזה שהיא היתה דווקא באונייה ששם היתה- - -
יריב לוין:
רבותיי, שקט.
רוברט אילטוב:
ולא באונייה אחרת, ששם היו פחות או יותר פציפיסטים, שהצהירו שהם בעד השלום, אלא דווקא באונייה שמקושרת לכל התהליך שהיה שם, ואנחנו עדים לכך, אני חושב שזה לא מקרי.
רוברט אילטוב:
הגברת ידעה בדיוק איפה היא.
רוברט אילטוב:
דווקא באונייה הזאת היו עוד גופים כאלה ואחרים, שקשורים לפעולות טרור, פעילי טרור כאלה ואחרים, והדברים האלה כבר ידועים.
רוברט אילטוב:
זה לא מקרה שהיא היתה באונייה הזאת.
רוברט אילטוב:
היו עוד חמש אלטרנטיבות נוספות, להיות באוניות אחרות, והיא בחרה להיות שם, במוקד העניינים.
רוברט אילטוב:
יש פה קשר אחד ברור, גם לארגון ה-IHH, שמימן אך הדבר הזה.
רוברט אילטוב:
אני חושב שהיועץ המשפטי מחויב לבדוק את המימון ואת הארגון הזה ואת מימון המשט הזה.
רוברט אילטוב:
אני חושב שזה שחברת כנסת השתתפה במשט הזה, במימון של ארגון שהוא מוטל בספק, שהוא ארגון שלום, אלא יותר קרוב לארגון טרוריסטי, אני מבקש שהדבר הזה ייחקר לעומקו של דבר.
יריב לוין:
אנא תתכנסו לדקה.
יריב לוין:
אדוני יושב-ראש הוועדה לביקורת המדינה, אנחנו נצטרך בכל זאת לגנוב לך אולי איזה רבע שעה, אני מקווה שתתחשב.
יריב לוין:
חבר הכסת אורבך, בבקשה.
אורי אורבך:
יש לי קטע וידאו אחר שלא הצגתם פה, הוא מ-24 בפברואר 2009, ישבתי סמוך לחנין זועבי באותו אירוע - זה יום ההשבעה לכנסת, וכשהיושב-ראש הזמני קרא את המילים: "אני מתחייב לשמור אמונים למדינת ישראל", נדמה לי שחנין זועבי, חברת הכנסת החדשה, אמרה: "מתחייבת אני".
אורי אורבך:
אלא אם כן רק שפתיה נעות, וקולה לא נשמע, אבל קולה נשמע.
נסים זאב:
אבל שפתיה לא היו נעות.
אורי אורבך:
ואם מישהו חושב שמה שעשתה חברת הכנסת חנין זועבי בבואה למשט, שמראש ידוע שהוא הולך לעבור עבירה על החוק, ואחר כך גם עובר על החוק, זה נקרא לשמור אמונים למדינת ישראל, אז הוא חי בסרט, ואנחנו לא שותפים בסרט הזה.
אורי אורבך:
אנחנו לא בית משפט, אבל לנו יש הסמכות לדון בזכויות היתר שיש לחברי כנסת בכנסת ישראל.
אורי אורבך:
ואני אומר לחברי כנסת, יהודים וערבים, אם אנשים חושבים שדיבורים על השמדת ישראל או על חיסולה של מדינת ישראל זה מבחן לסובלנות- - -
מירי רגב:
מבחן לדמוקרטיה.
אורי אורבך:
הסובלנות שלנו צריכה להכיל את זה, אז אנחנו ניכשל בשמחה במבחן הזה.
אורי אורבך:
אם זה המבחן, לא נעמוד בו בכוונה תחילה, כי יש גבולות שהם סבירים.
דב חנין:
הראיות על ההשמדה הוצגו פה?
יריב לוין:
חבר הכנסת חנין, אתה נקרא לסדר פעם ראשונה.
אורי אורבך:
אנחנו לא בית משפט, ולכן אנחנו לא שוללים דברים שרק בית משפט יכול לשלול.
אורי אורבך:
אבל אנחנו כנסת ישראל, וזכויות יתר של חבר כנסת הן בסמכותנו, וזה המעט שאנחנו יכולים.
אורי אורבך:
אם יכולנו לעשות יותר, אין לי ספק שהיינו עושים יותר, אבל המשפט הזה, לשמור אמונים למדינת ישראל, האם חברת הכנסת חנין זועבי, אם המשט של האזרחים הטורקיים, שבאה לעשות עבירה, ועשתה עבירה, והיתה שותפה לאלימות קשה נגד חיילי צה"ל, זה במסגרת האמונים למדינת ישראל- - -
דב חנין:
הוצגו ראיות לזה?
אריה אלדד:
לא יכול לסבול דעה אחרת?
אריה אלדד:
דמוקרט גדול.
אריה אלדד:
אתה לא נותן לאנשים לדבר.
אורי אורבך:
אין שום ראיות, והטורקים שהתפרעו בזה, כתוב היה בצד הסרט: השחקנים אינם אמיתיים.
אורי אורבך:
בסדר?
אורי אורבך:
אז אנחנו לא דנים בראיות, אנחנו דנים ככנסת.
יריב לוין:
חבר הכנסת אורבך, תודה.
יריב לוין:
חבר הכנסת חנין, אני קורא אותך לסדר פעם שנייה.
יריב לוין:
די כבר.
יריב לוין:
לא מכובד.
אילן גילאון:
קודם כל, אני בהחלט מקבל דעות אחרות, ואני מוכרח להגיד, כמו שאני לא סובל את עמדתה של חברת הכנסת חנין זועבי בשום דבר, ושאני לא אגיד את זה יותר גרוע מזה – לא בהשתתפות שלה ולא במעמד שלה ואני חושב שהערך של הדברים שהם עשו, הם בדיוק משול לשום דבר, אבל אני לא יכול שלא להתבלבל פה בין מה הוועדה הזאת עושה.
אילן גילאון:
האם היא פסנתר או גמל, או זה גמל עם קלידים?
אילן גילאון:
אני לא מבין בדיוק.
אילן גילאון:
הרי ברור לאדוני, ועל כך התרעמתי מההתחלה, שהדיון הזה הוא פוליטי.
אילן גילאון:
הרי טוען פה מיכאל בן-ארי מה ושרץ בידו – הרי הוא מכיר טוב מאוד מה זה להיכנס לשטח צבאי סגור.
אילן גילאון:
אני ראיתי את חבר מרעיו של בן-ארי מרביץ לחיילי צה"ל, כמו שחנין זועבי לא נגעה בהם- - -
מיכאל בן-ארי:
אתה משקר במצח נחושה.
מיכאל בן-ארי:
זאת תביעת דיבה.
אילן גילאון:
תתבע אותי.
מיכאל בן-ארי:
אני אתבע אותך.
מיכאל בן-ארי:
תסיר את החסינות, ואני אתבע אותך.
מיכאל בן-ארי:
תגיד שאתה מסיר את החסינות.
מיכאל בן-ארי:
אתה מגן על טרוריסטים.
אילן גילאון:
האיש הזה מנהל היום, אדוני, אותך, את הכנסת.
אילן גילאון:
אתם לא יכולים ללכת ולערבב את כל הדברים ביחד.
אילן גילאון:
אם בל"ד היא תנועה בלתי חוקית, צריך להוציא אותה מחוץ לחוץ, אבל היא לא כזאת.
אילן גילאון:
יש שיטות אחרות.
אילן גילאון:
למשל, חבר הכנסת בן-ארי – תנועתו הוצאה מחוץ לחוק, התנועה הכהניסטית - בצדק הוצאה, ומצאה טרמפ על כל מיני פראיירים אחרים שאתם הוא נכנס כסוס טרויאני לכנסת, אבל בוא נוריד את הדבר הזה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ:
הוא סוס טרויאני?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ:
ומה היא?
יריב לוין:
חברת הכנסת שמאלוב-ברקוביץ.
מיכאל בן-ארי:
אני נכה צה"ל, אני סוס טרויאני.
יריב לוין:
חבר הכנסת בן-ארי, אני אוציא אותך.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ:
אתה סוס טרויאני, והיא לא.
יריב לוין:
חברת הכנסת שמאלוב, את הבאה בתור.
יריב לוין:
חבר הכנסת בן-ארי, תתכנס לסיום.
משה (מוץ) מטלון:
חבר הכנסת בן-ארי הוא לא סוס טרויאני בכנסת.
משה (מוץ) מטלון:
ראוי שתחזור בך.
אילן גילאון:
מבחינת מה שהאיש הזה מסכן אותי ואת הילדים שלי, זה כאין וכאפס, מה שמאה פעמים- - -
יריב לוין:
משפט אחרון.
ציון פיניאן:
היא מסכנת את כל מדינת ישראל.
יריב לוין:
חבר הכנסת פיניאן, די.
אילן גילאון:
אני מבין שאי-אפשר פה לדבר, אבל אני אתן לכם רק חומר למחשבה.
אילן גילאון:
אתם משרד היחצ"נות הטוב ביותר שיכלה להזמין חברת הכנסת חנין זועבי.
אילן גילאון:
כל אחד מהם הוא פינקלשטיין שלה.
אילן גילאון:
זה התחיל בשבוע שעבר.
אילן גילאון:
תאמינו לי, היא לא צריכה להשקיע כסף.
אילן גילאון:
התחרות כאן היא לא מי יותר רשע, אלא מי יותר טיפש.
אילן גילאון:
בעניין הזה הצד שלנו מנצח ובגדול, ולפחות תחשבו על הנקודה הזו.
יריב לוין:
רבותיי, בקצרה.
יריב לוין:
מי שרוצה שתהיה כאן הצבעה היום, כדאי שיקצר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ:
אדוני היושב-ראש, מכובדיי, חברת הכנסת זועבי לא נמצאת כאן, כי היא שלחה לכאן סוללת עורכי דין בדמות דב חנין, חבר כנסת, ניצן הורוביץ, ידידי היקר- - -
אילן גילאון:
להגיד לי: עורך דין, זו הוצאת דיבה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ:
וחבר כנסת גילאון.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ:
לשמחתנו ולשמחת מדינת ישראל, גם בתחום הזה הם נכשלים.
ניצן הורוביץ:
מזל שאת קיימת.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ:
ודאי שמזל.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ:
אמרתי מההתחלה שנכנסתי לכנסת – מה שהיה כבר לא יהיה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ:
אני רוצה לפנות לאדוני, נציג היועץ משפטי, קודם כל, אני לא מבינה למה אנחנו עושים עניין מלוב.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ:
אז הם נסעו ללוב, הם נסעו לקבל ייעוץ משפחתי, ייעוץ מיני, כי קדאפי נפגש עם ח"כים ערביים, ואמר: פצצה אנושית חזקה מאטום?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ:
עשו ילדים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ:
זה ייעוץ משפחתי.
יריב לוין:
משפט סיכום, בבקשה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ:
אני רוצה בכל מקרה לשאול את נציג היועמ"ש שתי שאלות; אל"ף, האם העובדה שלוב סיפקה את מטוסו הפרטי של קדאפי לא אומרת שיש כאן כבר עבירה על החוק, ושתיים, כשאתה אומר- -
יריב לוין:
חבר הכנסת חנין, אתה סותם פיות סדרתי, ואתה לא תסתום פיות.
יריב לוין:
זה החמאס עושים, לא פה.
יריב לוין:
מספיק.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ:
ורציתי לשאול את היועמ"ש שאלה נוספת, כפי שידוע לי, בדין פלילי ניסיון לבצע עבירה פלילית זה כאילו ביצע עבירה פלילית.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ:
רציתי לדעת, ובמידה ויצא שהיא ביצעה עבירה פלילית, חברת הכנסת זובי – סליחה, זועבי – בבקשה תאמר לנו, מה העונש?