GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ארבל אסטרחן: סעיף 10 הוא סעיף 54 היום שמדבר על הודעה אישית: הודעה אישית 10.
ארבל אסטרחן: (א) חבר הכנסת רשאי למסור הודעה אישית לתיקון אי הבנה בקשר לדבריו בכנסת או בקשר להאשמה אישית שהושמעה כלפיו בכנסת.
אברהם מיכאלי: אם זה כלפי סיעה?
קריאה: זה גם כלפי סיעה.
ארבל אסטרחן: היום כתוב: "תיקון אי הבנה שחלה בדברי המבקש או בקשר לדבריו או להסרת האשמה שהושמעה בכנסת".
ארבל אסטרחן: היום בכלל לא כתוב ביחס למי.
ארבל אסטרחן: לכן זה מודגש.
אברהם מיכאלי: לכן זה מסייג.
אברהם מיכאלי: אני לא רוצה את הסיוג הזה.
יריב לוין: בסעיף 7 בהתחלה אנחנו אומרים "רשאי לקבל" כדי לשמור על אותה תבנית.
ארבל אסטרחן: "לתיקון אי הבנה או האשמה אישית- -
אברהם מיכאלי: לא "אישית".
יריב לוין: "אישית" יורדת.
ארבל אסטרחן: "שהושמעה כלפיו או כלפי סיעתו בכנסת".
יריב לוין: לא, "בקשר להאשמה שהושמעה בכנסת".
ארבל אסטרחן: אפילו לא כלפיו?
קריאות: כלפי סיעתו.
ארבל אסטרחן: לכן צריך להיות משהו מאוד רחב – האשימו את הציבור, למשל.
יריב לוין: "כלפיו או כלפי סיעתו".
נאזם בדר: זה מייתר את סעיף 88 בקשר להצעות לסדר היום כאשר מדובר בסיעה.
ארבל אסטרחן: לא, סעיף 88 אומר מי משיב להצעה לסדר שנוגעת לסיעה.
ארבל אסטרחן: פה זאת הודעה אישית.
נאזם בדר: - - - מהתשובה - - -
ארבל אסטרחן: אבל זה לא רק בהצעות לסדר.
ארבל אסטרחן: בכל דיון שיש האשמה נגד חבר כנסת או נגד סיעתו הוא יכול לבקש הערה אישית.
יריב לוין: זה מייתר אותו, למעשה.
יריב לוין: יכול להיות שצריך למחוק את הנקודה הזאת.
ארבל אסטרחן: זה משהו כללי שחל בפועל - - -
יריב לוין: אבל אז אין צורך בהסדרה נקודתית שם.
יריב לוין: אולי צריך לעשות שם תיקון כי אין בזה צורך.
יריב לוין: זה עניין טכני, לא חייבים לעשות את זה כרגע.
יריב לוין: אבל על פניו זה נכון, שאם כתוב שם הסדר ספציפי לא צריך אותו כי הוא מיותר.
סהר פינטו: שם הוא מדבר על כך שהנושא להצעה לסדר היה פעולה של סיעה.
ארבל אסטרחן: (ב) חבר הכנסת יעביר את תוכן הודעתו מראש ובכתב ליושב ראש הישיבה – זה גם קיים היום.
ארבל אסטרחן: (ג) הודעת חבר הכנסת תימסר בסיום הדיון בסעיף שבו הושמעו הדברים שבגינם התבקשה ההודעה, ואם הסתיים הדיון בהצבעה - אחרי ההצבעה, במסגרת זמן שלא תעלה על חמש דקות.
סהר פינטו: למה מראש ובכתב?
סהר פינטו: בפרקטיקה זה לא קורה.
אברהם מיכאלי: זה קורה.
יריב לוין: רק השבוע עשו את זה בכתב.
יריב לוין: אתם רוצים לוותר על דרישת הכתב?
יריב לוין: אפשר לוותר, אני לא רואה בה צורך.
רונית חייקין יעקבי: כן.
ארבל אסטרחן: זה היה השנה נגדם או נגד סיעתם?
ארבל אסטרחן: אז אתם אומרים שאפשר להוריד את זה?
יריב לוין: אפשר להוריד "בכתב",
ארבל אסטרחן: אז בכלל להוריד את ב'?
יריב לוין: לא, את ב' את לא מורידה.
אברהם מיכאלי: אבל מצד שני – אני עכשיו מגונן פה על התקנה הישנה.
אברהם מיכאלי: הרי כל אחד יחליט שהוא רוצה להחליט.
אברהם מיכאלי: כי אחרת יבואו 10 חברי כנסת ולהגיד שהם רוצים להגיב בשם הסיעה.
יריב לוין: איך הוא יעביר את התוכן?
אברהם מיכאלי: התוכן פחות חשוב לי- -
נאזם בדר: התוכן לא מוגש בכתב למרות שאישרו את התקנה הזאת- -
אברהם מיכאלי: אז את התוכן כדאי אולי להוריד.
ארבל אסטרחן: אולי לא מילה במילה- -
יריב לוין: "את תמצית הודעתו", אפשר.
ארבל אסטרחן: להגיד שהוא רשאי למסור או שהיושב ראש רשאי לתת לו למסור?
ארבל אסטרחן: כלומר יש לו זכאות או עדיין ליושב ראש יש שיקול דעת במסירת הודעה?
יריב לוין: מה המצב היום?
ארבל אסטרחן: זה לא כתוב במפורש.
נאזם בדר: אין ליושב ראש שיקול דעת.
יריב לוין: אם הוא תמיד נותן אז שיהיה ככה קבוע.
ארבל אסטרחן: אז זה רשום כזכות.
אברהם מיכאלי: באמת פעם היה לי ויכוח על הודעה, לפי תקנה 54.
אברהם מיכאלי: הוא אמר, אז מה קורה, אתה עולה ומגיב, מותר גם לו להגיב שוב?
ארבל אסטרחן: אם נשמעת האשמה כלפיו מותר לו.
ירדנה מלר הורביץ: - - -
יריב לוין: אם נגיע לזה מצבנו טוב.
ארבל אסטרחן: אם כל חברי הסיעה מבקשים?
ארבל אסטרחן: כתוב שיש להם הזכות הזאת כי לא נתנו שיקול דעת ליושב ראש.
ארבל אסטרחן: אז אולי כן צריך שיקול דעת.
יריב לוין: אני מציע שהכלל יהיה שיש לו זכות.
יריב לוין: נכתוב שהוגשה בקשה באותו עניין על ידי יותר מחבר כנסת אחד, יהיה היושב ראש רשאי להתיר לאחד או יותר, על-פי שיקול דעתו את העניין הזה.
רונית חייקין יעקבי: ואם הוא דיבר פעם על אילן גילאון ופעם על מישהו אחר?
ארבל אסטרחן: אז יש להם זכות אישית להגיב.
יריב לוין: אם אילן גילאון אומר שהוא רוצה להגיב על מה שהוא אמר עליו, והשני אומר שהוא רוצה להגיב על מה שהוא אמר עליו, זה לא אותו נושא.
ארבל אסטרחן: אז אולי צריך להגיד "בשל האשמה כלפי הסיעה".
נאזם בדר: "חבר הכנסת רשאי למסור הודעה אישית לתיקון דבריו או בקשר להאשמה אישית שהושמעה כלפיו, אולם הושמעה האשמה כלפי הסיעה, ידבר בשמה או תימסר הודעה על ידי אחד מחברי הסיעה".
ארבל אסטרחן: יש סעיפים שאנחנו מוחקים לגמרי ונשארו כמה ספיחים, אז צריך לעשות סדר.
ארבל אסטרחן: אני עוברת לפרק של ההצעות לסדר בהמשך, ואני רוצה לשלב לתוכו דברים מסעיפים שנמחקים כאן.
יריב לוין: זמנית כדי שנשאיר את המצב הקיים עד שנגיע לשם ונתקן את זה.
ארבל אסטרחן: היום סעיף 94 מדבר על הצעות לסדר אחרי שהכנסת כבר הצביעה לכלול נושא בסדר היום.
יריב לוין: זה תיקון מהותי.
ארבל אסטרחן: היום כתוב: "החליטה הכנסת לכלול בסדר יומה הצעה לסדר יום ייכלל הנושא בסדר היום של הכנסת, והיושב ראש, לאחר התייעצות עם הממשלה יקבע את מועד הדיון".
אברהם מיכאלי: וזה יכול להיות בעוד שנתיים.
ארבל אסטרחן: נכון, פה אין מועד.
יריב לוין: ואז מבקשים וזה לא עולה.
יריב לוין: זה מצב לא תקין, אין בכלל ספק.
קריאה: חד משמעית הייתה התשובה, הנושא הזה לא יעלה על סדר היום.
יריב לוין: דבר אחד הוא בוודאי לא תקין, שנושאים ישכבו סתם לאורך תקופה ארוכה.
יריב לוין: אין בזה היגיון.
ארבל אסטרחן: אני אגיד מה קיים היום, זה שילוב של כמה סעיפים.
יריב לוין: יש עוד דבר שבעיניי לא יכול להיות: שאם המליאה כבר החליטה שהנושא יהיה בסדר היום, הרי זה כמו החלטה שכולם מבינים שזה לא יידון אף פעם.
יריב לוין: אז או שקובעים שאין מנגנון כזה- -
סהר פינטו: כבר מעדיפים להעביר לוועדות.
יריב לוין: אבל לפעמים יש החלטה שזה יידון במליאה, ואז זה יושב לנצח נצחים.
יריב לוין: את זה אנחנו רוצים להסדיר.
ארבל אסטרחן: המצב מוסדר היום בשלושה סעיפים שונים: האחד הוא זה שהקראתי, שאם החליטה הכנסת לכלול, יושב ראש הכנסת יקבע את המועד; סעיף אחר אומר שנושאים שהכנסת החליטה לכלול יידונו במועד שקבע היושב ראש תוך שלושה חודשים מיום קבלת ההחלטה.
ארבל אסטרחן: אז יש לנו סעיף 96 שאומר כך: "נושא הכלול בסדר יומה של הכנסת 4 חודשים, לא כולל הפגרה, והיושב ראש והסגנים מצאו שעילתו בטלה, רשאים היושב ראש והסגנים להציע לכנסת שהוא יוסר מסדר היום, והכנסת תחליט על כך ללא דיון".
ארבל אסטרחן: כלומר רק הכנסת יכולה להחליט.
ארבל אסטרחן: אם חבר הכנסת מתנגד הוא יקבל רשות דיבור ל-10 דקות.
ארבל אסטרחן: היות שאת סעיף 33 אנחנו מוחקים מוצע כאן לאחד את זה וגם לסדר: הדיון בנושא שהכנסת החליטה לדון בו 94.
ארבל אסטרחן: (א) החליטה הכנסת לכלול בסדר יומה הצעה לסדר היום, יקבע יושב ראש הכנסת את מועד הדיון בתוך ארבעה חודשים מיום קבלת ההחלטה, ואם הייתה ההצעה לסדר היום דחופה - בתוך חודשיים; חלפה התקופה האמורה ולא קבע יושב ראש הכנסת את מועד הדיון, יוסר הנושא מסדר היום, אלא אם כן ביקש חבר הכנסת המציע מיושב ראש הכנסת, בתוך שבועיים מתום התקופה כאמור, כי יקבע את מועד הדיון; ביקש חבר הכנסת כאמור, יקבע היושב ראש את המועד בתוך שבועיים מיום הבקשה; ימי הפגרה לא יבואו בחשבון לעניין התקופות הנזכרות בסעיף זה.
יריב לוין: ההיגיון הוא הצעה לסדר בתוך זמן מסוים והצעה דחופה לסדר – בפחות זמן.
יריב לוין: אנחנו קובעים פה בפעם הראשונה שבעצם מאפשר לחברי הכנסת לכפות שיתקיים דיון בעניין, כי אם זה לא מתקיים הוא מודיע שהוא מבקש לקיים את זה, ואז אנחנו קוצבים זמן שבמסגרתו חייבים לקיים את הדיון.
יריב לוין: בעיניי, זה דבר נכון כי אם הוחלט שזה יהיה בסדר היום צריך לדון בזה.
יריב לוין: מצד שני יש הרבה פעמים מצבים שהמליאה מחליטה לדון באיזשהו נושא, ועם הזמן חבר הכנסת מוותר עליו או הוא הפך ללא רלוונטי מכל מיני סיבות.
יריב לוין: אז אנחנו מייצרים מנגנון שנותן בידי המציע את השליטה על העניין: הוא רוצה – הוא יכול לכפות דיון בתוך זמן קצוב ומוגדר; הוא מחליט שהנושא לא מספיק חשוב – אז הוא פשוט לא מבקש, והעניין יורד מסדר היום.
תמי כנפו: ההערה שלי היא דווקא הפוכה כי חשובה לי ההצעה הרגילה ולא ההצעה הדחופה.
תמי כנפו: ההצעה הרגילה היא בעדיפות כי זה נושא שלא יכולתי להביא אותו בתוך תקופה, וזאת הייתה האפשרות שלי להביא אותו בתור הצעה רגילה.
תמי כנפו: לכן ההצעה הרגילה צריכה לקבל חודשיים.
יריב לוין: אין בעיה לקבוע 3 חודשים לכל הדברים ולהשאיר את הזמן אותו דבר.
יריב לוין: צריך רק לזכור שזה תהליך שנעשה אחרי שכבר דנו בהצעה לסדר.
יריב לוין: זה לא שלא דנים בהצעה לסדר.
יריב לוין: היה דיון בהצעה לסדר, הייתה הצבעה על החלטה לקיים דיון במליאה- -
תמי כנפו: כן, אבל יש חשיבות לדיון.
סהר פינטו: לא הגענו לדון במסגרת הזמן מרגע שביקשת הצעה רגילה לסדר ועד שזה מגיע לדיון.
לימור ברמן: אחרי 3 חודשים יש לחבר כנסת שבועיים?
לימור ברמן: אבל יש דברים שאנחנו כן יכולים לבקש.
לימור ברמן: חלק מהעניין של הצעה דחופה והצעות לסדר- -
יריב לוין: לא, הדיון בהם מתקיים, שלא תהיינה אי הבנות.
יריב לוין: הוגשה הצעה דחופה – היא אושרה ביום שני- -
לימור ברמן: צריך להעביר את זה לדיון במליאה.
לימור ברמן: יום למחרת הוא רוצה להגיע ליושב ראש הכנסת ולהגיד לו- -
יריב לוין: אין בעיה, הוא יכול.
יריב לוין: אנחנו מדברים רק על המצב שהוא הלך ליושב ראש הכנסת ונדנד לו, ויושב ראש הכנסת לא הביא את ההצעה, והיא יושבת לנצח, כמו במקרה של יואל חסון.
יריב לוין: אנחנו אומרים, שאם הנושא לא הגיע לדיון אחרי 3 חודשים המציע יכול להודיע לו, והוא חייב לקיים אותו בתוך הזמן שקצבנו פה.
יריב לוין: לא הודעת, סימן שזה לא חשוב לך, והעניין ירד.
אברהם מיכאלי: אבל למה כתוב שהנושא יוסר מסדר היום?
יריב לוין: כי אם אתה תצטרך לרדוף אחרי חברי הכנסת כדי שבאופן אקטיבי יכתבו מכתב שהם מבקשים להסיר, חבל על הזמן.
יריב לוין: אם הנושא שלך שוכב 3 חודשים ולא עניין אותך לדון בו, אז הוא כנראה לא חשוב לך מספיק.
זאב אלקין: אבל סוף הכנס מוחק, לא?
ארבל אסטרחן: אם עובר הזמן היושב ראש והסגנים יכולים להחליט ולהביא למליאה.
יריב לוין: רבותיי, זה לא עובד, אנחנו גם מכירים את המציאות.
יריב לוין: אין ספק שאם הנושא באמת חשוב לחבר כנסת הוא יפעיל את המנגנון שאנחנו ניצור פה.
זאב אלקין: שלא יקרה מקרה הפוך.
ארבל אסטרחן: שידחו הכול?
זאב אלקין: אם היו מקיימים היום דיונים שעלו על סדר היום היו סוגרים את הכנסת כי זה הדבר היחיד שהיה קורה.
רונית חייקין יעקבי: אם היו קובעים את זה בזמן זה לא היה קורה.
תמי כנפו: יש דיונים שהם כבר לא רלוונטיים.
יריב לוין: כשאנחנו נגיע לשאלה באלו מקרים נכון להשתמש במנגנון הזה שאחרי שכבר דנת בהצעה לסדר להרחיב את זה לדיון יותר רחב במליאה- -
זאב אלקין: זאת המשמעות של הצעה לסדר.
זאב אלקין: זה מעין תרמית כזאת כי המשמעות של ההצעה לסדר על-פניו היא רק להעלות נושא לסדר היום, והדיון האמיתי הוא הדיון האישי.
זאב אלקין: בפועל מפני שאף פעם אין זמן לדיון אישי בהיקפים כאלה הדיון בהצעה לסדר שהוא שלב טכני על-פניו, הופך לדיון המהותי.
יריב לוין: אז יכול להיות שצריך לתקן את ההצעה לסדר ואולי להכניס בה אלמנט של דיון סיעתי.
יריב לוין: אבל המציאות היום היא לא נכונה, כי ההצעות האלה יושבות סתם, אולי אפילו כל הקדנציה.
תמי כנפו: מה זה מפריע לך שזה יושב כל הקדנציה?
יריב לוין: זה מפריע לי פעמיים: קודם כול מכיוון שזה נראה נורא.
יריב לוין: מחר יקום פה עיתונאי ויכתוב כתבה על ההצעות שלא דנים בהן במשך שנה, ויגיד שגם חבר הכנסת רשלן וגם היושב ראש רשלן, וכולם לא בסדר.
יריב לוין: שנית, מכיוון שאני רוצה לתת לחבר הכנסת כלי לכפות את קיום הדיון בתוך זמן סביר.
יריב לוין: הגישה שלי היא שאני נותן לו את הסמכות להגיד.
יריב לוין: אבל אם הוא לא אומר, זה לא חשוב לו, עברו 3 חודשים ולא אכפת לו – אז גמרנו.
יריב לוין: לפעמים הוא אפילו אומר שהוא לא רוצה לדון בזה, אלא רק לא רוצה להגיש בקשה אקטיבית להסיר את זה.
יריב לוין: אני נותן את הדוגמה של יואל חסון.
יריב לוין: יכול להיות שהוא החליט- -
לימור ברמן: הוא מוכן מחר לדבר.
יריב לוין: אני נותן דוגמה תיאורטית.
יריב לוין: נניח שהוא הגיע להסדר עם סילבן ומאיזושהי סיבה הוא החליט שהוא לא רוצה לתקוף דווקא את סילבן באופן אישי כי התגלגלו דברים בינתיים, אבל מבחינתו לכתוב מכתב שהוא מבקש להסיר – זה בעייתי.
יריב לוין: אני נותן לו את השליטה על העניין, ומצד שני אומר לו לעשות משהו אם זה מעניין אותו.
יריב לוין: אני מונע את המצב הבלתי אפשרי שהעסק שוכב עדי עד ככה.
יריב לוין: אני מזכיר שוב – זאת הצעה שמלכתחילה אישרו אותה כהצעה לסדר ודנו בה, והמליאה החליטה לקיים בה דיון.
נאזם בדר: אתה מתעלם מנקודה אחרת, שברגע שהוא הציג והמליאה הציעה, זה כבר נחשב - - - זה שהמליאה החליטה, אתה כבר מחזיר את הנושא לבעלותו של המציע, וזה לא נכון.
יריב לוין: זה נכון מצד אחד, אבל מצד שני אתה יכול לראות בהחלטת המליאה כאילו היא אומרת שקובעים שיהיה בזה דיון, ומסמיכים את חבר הכנסת המציע להחליט שהוא מוותר עליו אם תוך 3 חודשים זה לא עלה ולא הודעת שאתה רוצה אותו.
יריב לוין: זאת רק שאלה של זווית ראייה.
יריב לוין: ברמה הפרקטית זה נכון, לדעתי.
יריב לוין: זה נותן פתרון, זה נותן מסגרת זמן ברורה ומונע מכך שנושאים שאינם רלוונטיים, ואף אחד לא מעוניין בהם ישכבו סתם כאבן שאין לה הופכין.
ארבל אסטרחן: צריך רק לזכור שבנוסח כאן
ארבל אסטרחן: היושב ראש חייב לקבוע תוך 3 חודשים מלכתחילה.
ארבל אסטרחן: לא כתוב "רשאי".
ארבל אסטרחן: אם הוא הפר את החובה הזאת וחלפה התקופה, אז שבועיים אחרי שחבר הכנסת ביקש, הוא חייב- - - זה אותו מינוח.
יריב לוין: ברמה הפרקטית אם היושב ראש לא קבע, וחבר הכנסת יגיד שעל-פי סמכותו לפי 94א אומר לך, שתשים, הוא ישים.
לימור ברמן: הדבר הטוב ביותר בזה הוא שהוא לא צריך להתייעץ עם הממשלה.
יריב לוין: ההתייעצות עם הממשלה לא באה בחשבון.
ארבל אסטרחן: סעיף (ב): אנחנו נגענו בסעיף של פתיחת הדיון והסיכום שלו, ופה לגבי הצעות לסדר אני מזיזה את זה לכאן:
ארבל אסטרחן: זאב אלקין: מה זה "סדר הגשת הצעותיהם"?
ארבל אסטרחן: אם כמה הגישו את אותה הצעה.
זאב אלקין: למשל, אם הדחופות פוגשות את הרגילה, שזה קורה בחודשים האחרונים הרבה?
זאב אלקין: אני יודע מה הסדר בדחופות, אבל איך פה?
ארבל אסטרחן: לדעתי, המזכירות יודעת, אבל ביניהן אולי צריך לתת עדיפות להצעות הדחופות.
זאב אלקין: בדרך כלל כשמעלים עושים הפוך: קודם נותנים לדבר למי ש- - - מכסה, ואחר כך - - -אבל השאלה איך משלבים את זה פה.
רונית חייקין יעקבי: מה שקרה הוא שאם יש רגילה אסור היה לאשר דחופות.
רונית חייקין יעקבי: הבעיה היא שאין דבר כזה – זה או-או.
זאב אלקין: על זה שאלתי – מה סדר הדוברים?
רונית חייקין יעקבי: על זה קיבלת תשובה.
זאב אלקין: לא קיבלתי.
רונית חייקין יעקבי: אני אומרת לך מה היה צריך להיות.
זאב אלקין: מה צריך להיות אני יודע, אני שואל מה יהיה.
יריב לוין: אז תגיד שמה שצריך להיות, זה מה שיהיה.
זאב אלקין: מה שצריך להיות הוא שאין דחופות בנושא שאישרו בו הצעה רגילה.
זאב אלקין: נדמה לי שזה אפילו כתוב בתקנון.
רונית חייקין יעקבי: ברגע שהצעת הצעה רגילה, אוטומטית לא היו מאושרות דחופות.
יריב לוין: זה רעיון טוב, אבל בואו נדון בו כשנגיע לנושא של הצעות לסדר.
יריב לוין: אז נתקן.
יריב לוין: אם נקבע שאין מצב שיש דחופה ורגילה באותו נושא, נבצע תיקון לנקודה הזאת.
יריב לוין: אנחנו פשוט רוצים שלא יהיה לנו ואקום.
רונית חייקין יעקבי: אבל תהיה לך בעיה מה ראשון ומה אחרון.
יריב לוין: אז נתקן גם פה.
יריב לוין: נמחק את ההבחנה הזאת.
ארבל אסטרחן: בינתיים השאלה מה לכתוב: "בהתאם לסדר הגשת הצעותיהם" זה לא מספיק טוב, כי לא יודעים מה היחס- -
רונית חייקין יעקבי: מי שדיבר ראשון הוא זה שיפתח; מי שדיבר אחרון הוא שיסיים.
זאב אלקין: לא לפי סדר הגשה, אלא לפי סדר הנואמים במליאה.
ירדנה מלר הורביץ: יש סעיף שאומר שאם זה מגיע כבר לדיון אז חלות עליו ההוראות של אותו דיון, ואז בין המציעים מחליטים מי פותח- -
ארבל אסטרחן: זה הסעיף.
ירדנה מלר הורביץ: אז זה מה שאני אומרת, למה ללכת לפי משהו אחר?
סהר פינטו: צריך פה התייחסות לסיכום של הדיון.
יריב לוין: כתוב.
זאב אלקין: הסיכום זה הודעות סיכום.
סהר פינטו: אם חבר כנסת אחד הציע הוא יפתח ויסכם, אבל אם יש מספר חברי כנסת שהציעו אומרים לך שהם יפתחו לפי הסדר, אבל מי מסכם?
לימור ברמן: אבל יכול להיות שהודעת הסיכום שלהם היא לא אותו דבר.
זאב אלקין: צריך שהסיכום גם יהיה שלהם.
ארבל אסטרחן: אבל לא כולם יסכמו.
יריב לוין: צריכים לקבוע זמן.
זאב אלקין: היה דיון על מועצת אריאל.
זאב אלקין: דיברו: זחאלקה, ברכה או טיבי ואני.
זאב אלקין: כמובן, איך היינו מסכמים?
ארבל אסטרחן: היום כתוב שאם העלה את ההצעה חבר כנסת אחד הוא יפתח ויסכם; אם העלתה את ההצעה קבוצת חברי כנסת במשותף- -
יריב לוין: זה לא במשותף, אלא העלו מספר חברי כנסת.
ארבל אסטרחן: כתוב היום: "אם העלו את ההצעה חברי כנסת מסיעות שונות בנפרד רשאית הממשלה לפתוח ולסכם- -
ארבל אסטרחן: "ולא עמדה הממשלה על זכותה צריך לסכם אחד מהם לפי הסכם ביניהם".
יריב לוין: אפשר גם "יפתחו ויסכמו".
יריב לוין: כשנגיע לזה נקבע מסגרות זמן הגיוניות.
לימור ברמן: היום זה קורה, זה ברמה של שניות.
ארבל אסטרחן: זה אפשרי שיעלו את ההצעה מספר חברי כנסת?
ירדנה מלר הורביץ: עכשיו אתה רוצה לקבוע הרבה דיונים כאלה.
ירדנה מלר הורביץ: כל שבוע יהיה לך, אתה מגביל אותו בזמן.
ירדנה מלר הורביץ: עכשיו יהיו הרבה דיונים כאלה.
יריב לוין: היכולת להעביר את זה למליאה הוא לא כזה פשוט.
זאב אלקין: גם היום כל הצעות לסדר מאשרים.
יריב לוין: אתם רוצים לקבוע מסגרת זמן לנאומים כדי שזה באמת לא יהיה פתוח ללא גבול?
ארבל אסטרחן: משהו צריך לקבוע כי אם יש 10 שהגישו מסגרת זמן דחופה- -
יריב לוין: אם מדובר במציע אחד – יהיו לו 5 דקות פתיחה ו-5 דקות סיכום, ואם מדובר בכמה מציעים יהיו להם 3 דקות לכל אחד ו-3 דקות סיכום.
רונית חייקין יעקבי: נניח שיש חמישה – חמישה פותחים, ואחר כך יש הדיון, ואחר כך הצעות סיכום.
רונית חייקין יעקבי: למה אתה צריך סיכום?
יריב לוין: מאה אחוז, מוותר על הסיכום.
יריב לוין: אנחנו נקבע 5 דקות לכל אחד וללא צורך בהצעות סיכום.
ארבל אסטרחן: צריך הוראה מה קורה עם הצעות שהיום כבר נכללו בסדר היום של הכנסת.
ארבל אסטרחן: כי הרי אם מתקנים את התקנון זה נכנס לתוקף מיד.
יריב לוין: ספירת הזמן תתחיל מנקודת התיקון.
ארבל אסטרחן: מעכשיו עוד 3 חודשים גם אם משהו כבר הונח?
יריב לוין: יש לי עוד שאלה אחת:
יריב לוין: סעיפים 28 ו-29 לתקנון הקיים לא צריכים להיכנס לפרק הזה באיזושהי צורה?
יריב לוין: איפה הם צריכים להיות?
ארבל אסטרחן: רשמתי בינתיים שהם יוזזו.
ארבל אסטרחן: אפשר אחר כך לעשות פרק של פרוטוקול.
ארבל אסטרחן: סעיף 28 מיותר כי הוא כתוב בחוק היסוד, אבל זה בעיקר סעיף 29.
יריב לוין: אז אפשר להחליט שאת 28 מוחקים.
יריב לוין: אין בו צורך.
יריב לוין: מהו סעיף 29?
ארבל אסטרחן: הוראה לפרוטוקול.
יריב לוין: בנוסף לסעיף 29 יש עוד משהו שהולך איתו?
ארבל אסטרחן: אם אני לא טועה רצינו לכלול בזה את ההוראה על ההכרזות – שדברים שמכריזים עליהם ייכללו בפרוטוקול.
יריב לוין: הנושא של פרוטוקול צריך להיות בפרק הזה.
יריב לוין: הוא יכול להיות בסעיף הבא.
יריב לוין: הוא שייך, לדעתי, לסדרי הדיון ולהודעות.
יריב לוין: אפשר לשלב אותו פנימה.
ארבל אסטרחן: בסדר, אין בעיה.
יריב לוין: בישיבה הבאה נעבור על זה, ואז נאשר את כל הפרק הזה עם השינויים הטכניים שהכנסנו פה.
יריב לוין: מה הנושא הבא על סדר היום?
יריב לוין: מגיעים כבר לשאילתות?
ארבל אסטרחן: דפוסי הצבעות ואחר כך התנהגות במליאה.
ארבל אסטרחן: אחר כך עוברים לכלים הפרלמנטריים.
ארבל אסטרחן: יש כמה כלים פרלמנטריים שהיו מפוזרים פה – אי אמון ונאומים בני דקה.
יריב לוין: שלחנו אותם הלאה ונגיע אליהם בהסדרה של הכלים.
יריב לוין: יש לנו גם הנושא של זבולון אורלב.
יריב לוין: רבותיי, תודה רבה.
יריב לוין: אתחיל בנושא השני על סדר היום: קביעת ועדה לדיון בהצעת חוק לתיקון פקודת מסי העירייה ומסי הממשלה (פטורין) (פטור מארנונה לבתי כנסת), התשס"ט-2009, פ/18/662, הצעת חבר הכנסת נסים זאב.
יריב לוין: המלצת הלשכה המשפטית היא להעביר את ההצעה לוועדת הכספים.
יריב לוין: במליאה היו הצעות להעביר לוועדות הפנים והגנת הסביבה, חוקה, חוק ומשפט או ועדת הכספים.
יריב לוין: חבר הכנסת אזולאי, יושב ראש ועדת הפנים, הודיע שהוא מסכים שההצעה תעבור לוועדת הכספים.
יריב לוין: יו"ר ועדת החוקה הודיע שההצעה אינה בסמכותו ויו"ר ועדת הכספים, חבר הכנסת גפני, ביקש להעביר את הדיון אליו.
יריב לוין: בהנחה שמקובל עליך ועדת הכספים, חבר הכנסת זאב, אני מציע שנצביע.
יריב לוין: הצבעה בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדת הכספים – 3 נגד – אין נמנעים - אין ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון בוועדת הכספים נתקבלה.
יריב לוין: שלושה בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים, אושר להעביר את הצעת החוק לוועדת הכספים.
יריב לוין: ערעורים על החלטת יו"ר הכנסת והסגנים שלא לאשר דחיפות הצעות לסדר-היום
יריב לוין: הנושא השני על סדר-היום הוא ערעורים על החלטת יו"ר הכנסת והסגנים שלא לאשר דחיפות הצעות לסדר-היום.
יריב לוין: נזדקק כאן לחבר הכנסת שאמה, סגן יושב ראש הכנסת ולחבר הכנסת מוזס.
מיכאל בן-ארי: זו הצעה דחופה שלי ושלו, השאלה היא אם אני יכול לטעון בינתיים.
יריב לוין: לך אין ערעור כאן.
יריב לוין: אין לי שום בעיה לשמוע את עמדתך בעניין הזה אבל אנחנו צריכים שבעלי העניין יהיו כאן.
יריב לוין: אני לא רואה טעם לקיים את הדיון בהיעדרם.
יריב לוין: אעשה הפסקה של שתי דקות עד שיגיעו.
יריב לוין: הנושא הוא ערעורים על החלטת יו"ר הכנסת והסגנים שלא לאשר דחיפות הצעות לסדר-היום.
יריב לוין: הוגשו שני ערעורים, ערעור אחד, של חבר הכנסת טיבי, התייתר ונשארנו עם ערעור אחד, של חבר הכנסת מנחם אליעזר מוזס בנושא התפרעויות וידוי אבנים לעבר מתפללים בקבר שמעון הצדיק.
יריב לוין: אאפשר לחבר הכנסת מוזס להתייחס ואחריו לחבר הכנסת בן-ארי, שגם הוא ביקש להתייחס.
יריב לוין: לאחר מכן חבר הכנסת שאמה יביא את עמדת הנשיאות ומי שירצה להתייחס יוכל.
מנחם אליעזר מוזס: אדוני היושב ראש, כאחד שמבקר הרבה בקבר שמעון הצדיק, שהוא במרכז שכונת שמעון הצדיק, שנקראת היום משום מה "שיח' ג'ראח", שנים על גבי שנים המצב היה רגוע.
מנחם אליעזר מוזס: משום מה, באחרונה ממש התסיסו כל מיני חוגים ואנכרוניסטים, שאני לא יודע מאיפה מגיעים בכלל, את האווירה שם כאשר הציבור שלנו לא עשה כהוא זה.
מנחם אליעזר מוזס: כל מי שגר שם גר על פי החוק, זה בית שבנה ויש אפילו טאבו וקושאנים.
מנחם אליעזר מוזס: מה שקרה במוצאי שבת, שתושבת ערבייה יכולה הייתה לגשת לחבר הכנסת בן-ארי ולשפוך עליו מים, עליו ועל ילדיו, באותה מידה יכולה הייתה לשפוך חומצה או חלילה לנעוץ בו סכין.
מנחם אליעזר מוזס: ממש הפקרות מה שקורה שם באחרונה, שלא לדבר על זריקת אבנים ועל גלגול סלעים מלמעלה.
מנחם אליעזר מוזס: הרי מי שמכיר את האזור, מלמעלה אין שום גדר.
מנחם אליעזר מוזס: חיינו טוב כל השנים, לא היו שום בעיות.
מנחם אליעזר מוזס: היום המצב הוא שאין שום גדר, פשוט הם מגלגלים אבנים, לאחרונה זה קרה לי, ביום חמישי בלילה היינו קבוצה של מתפללים ופשוט מגלגלים עלינו אבנים ואין מי שיעמוד ויגן.
מנחם אליעזר מוזס: אני חושב שהדבר הזה מספיק דחוף וחשוב, שבלב ירושלים - זה הלוא עומד על רחוב שמואל הנביא – לתת כזו הפקרות שם, התפרעויות ויידוי אבנים, אני לא יודע לאן זה יגיע.
מנחם אליעזר מוזס: מתי כן יכירו שזה דבר חשוב על סדר היום, כשיקרה חלילה אסון?
מנחם אליעזר מוזס: כשדם יישפך?
מנחם אליעזר מוזס: אנחנו צריכים בעוד מועד להביא את זה לדיון בכנסת כהצעה דחופה לסדר-היום.
מנחם אליעזר מוזס: אני מבקש שהערעור יתקבל.
מיכאל בן-ארי: נסעתי לשבת לשם עם המשפחה שלי.
מיכאל בן-ארי: אגב, יידעתי את גורמי הביטחון, את המשטרה, שאני מגיע לשם לשבת.
מיכאל בן-ארי: כשהגעתי לשם בערב שבת קיבלתי איומים מאנשים שהיו שם, הן אנשי שמאל והן ערבים, שיפגעו בי ויפגעו במשפחתי: תהיה לך שבת שחורה – כל מיני מילים וקללות.
מיכאל בן-ארי: דיווחתי למשטרה והם ליוו אותי במשך כל השבת.
מיכאל בן-ארי: ברגע שראו שאני אורז – ברוך השם, שבעה ילדים, להעלות אותם לאוטו ולקשור אותם זה תהליך, ולארוז, כי באנו על כל הציוד ולא נפלנו על הציבור, הבאנו אתנו את כל האוכל לשבת - המשטרה עזבה את המקום והתחדשו ההתפרעויות.
מיכאל בן-ארי: גברת אחת באה תקפה אותי.
מיכאל בן-ארי: אפשר לומר: מים קרים.
מיכאל בן-ארי: ראינו במקומות אחרים ששפיכת כוס תה הביאה למעצר של שלוש שנים.
מיכאל בן-ארי: יש קלות של המערכת ואני חושב שהנושא הזה צריך לעלות על סדר-היום לא בגלל בן-ארי, כי הייתי שם כדי להציף את העניין.
מיכאל בן-ארי: אנשים שם חווים יום-יום, שעה-שעה, התנכלויות לילדים שלהם, למשפחות שלהם.
מיכאל בן-ארי: אתה יכול לתאר לעצמך מצב שמעל ילד קטן מישהו משחק – רק משחק – עם איזה מוט ברזל שמסתובב מעל הראש שלו.
מיכאל בן-ארי: אתה בא לשם ואומרים: הוא לא נגע בו.
מיכאל בן-ארי: אתה לא יכול לעשות כלום.
מיכאל בן-ארי: הצקות יומיומיות לאנשים, ממש התשה.
מיכאל בן-ארי: לכן הנושא צריך לעלות על סדר-היום.
מיכאל בן-ארי: הפגיעה בחבר כנסת, בתעוזה כזאת, בליבה של ירושלים - והיא ידעה בדיוק למי היא פונה – אני חושב שהיא חשובה, גם אם פנו שני חברי כנסת.
מיכאל בן-ארי: אני רואה שיש הצעה אחרת, של שיבושים בשידורי ישראל של חברי הכנסת נחמן שי וחמד עמאר שעולה, אז אני חושב שגם הנושא הזה.
מיכאל בן-ארי: אנחנו מאוד ערים לעניין של היחס לשלטון החוק ולבתי המשפט, שכולנו מסכימים על זה, אבל גם פגיעה בחבר כנסת ראוי לתת לה את המקום, כדי שהטיעון הזה, תשומת הלב והזרקורים יופנו לבעיה המאוד קשה, המאוד ביטחונית, שלשמחתנו כרגע מסתיימת רק בהצקות, אבל היא יכולה להסתיים ביותר מזה אם לא נפנה את הזרקור המתאים.
יריב לוין: אאפשר לחבר הכנסת שאמה להגיב ואז נפתח את הדיון.
כרמל שאמה-הכהן: מדי שבוע הנשיאות צריכה לבחור את ההצעות הדחופות לסדר-היום.
כרמל שאמה-הכהן: גם ההצעה שהתייחס אליה חבר הכנסת בן-ארי, והשתמע מהדברים שהיה ראוי לאשר את ההצעה שלהם במקומה - - -
מיכאל בן-ארי: לא במקום.
כרמל שאמה-הכהן: זה תמיד במקום, כי אנחנו מוגבלים.
כרמל שאמה-הכהן: היום יש עיצומים בערוץ הראשון, יש תוכניות שלא משודרות וחייבים להתייחס לכך בדחיפות, זה דברים אקוטיים.
כרמל שאמה-הכהן: אמנם זה לא אבנים ואין פה אולי סכנת נפשות, אבל יש פה דבר שנוגע לציבור רחב והוא בוער.
כרמל שאמה-הכהן: הנושא שאתם הצעתם, התפרעויות ויידוי אבנים בקבר שמעון הצדיק, אין ספק שהוא חשוב, השאלה היא מה מידת הדחיפות ומה קורה כרגע שם.
כרמל שאמה-הכהן: לא הוצגו טיעונים מיוחדים לדחיפות.
כרמל שאמה-הכהן: לפעמים בנשיאות אנחנו יכולים לאשר גם משהו אקסטרה או להחליף נושאים, אבל כשאני משווה בין זה לבין הצעה אחרת שאושרה, שזה הירי וההרג בשומרון, הרצח המזעזע – אז תיקח את הפרופורציות, חבר הכנסת בן-ארי.
כרמל שאמה-הכהן: אני חושב שראוי שהכנסת והחברים יאמרו את דברם בעניין הזה.
כרמל שאמה-הכהן: אני מאמין שיום שני הבא יגיע עלינו לטובה - - -
מיכאל בן-ארי: הייתה תקיפה.
מנחם אליעזר מוזס: של חבר כנסת.
כרמל שאמה-הכהן: את זה לא ידעתי.
כרמל שאמה-הכהן: זה משהו שנגלה לי עכשיו.
יריב לוין: הכנסת דנה באירוע הזה?
מיכאל בן-ארי: לא היה מתי לדון, זה היה במוצאי שבת האחרון.
כרמל שאמה-הכהן: אדוני היושב ראש, אם זה מאושר פה אז זה מאושר בנוסף או במקום משהו אחר שאושר?
יריב לוין: בנוסף.
כרמל שאמה-הכהן: אני לא מתנגד.
נסים זאב: במשך שנים רבות אני מתפלל שם מנחה, בבית-ספר שברוך השם זכיתי לבנות בנוות ישראל, זה ממש מעבר לכביש מס' 1.
נסים זאב: אנחנו הולכים ברגל לשמעון הצדיק, יש דווקא תחושה של ביטחון.
נסים זאב: אסור שמה שקורה בבילעין יקרה גם בשמעון הצדיק.
נסים זאב: יש כאן מגמה של אנשי שמאל שמנסים לכרסם ולהרוס את כל נושא הביטחון של אזרחי מדינת ישראל.
נסים זאב: בכל מקום שיש איזה ערבי שזועק, הם זועקים אתו.
נסים זאב: כמו תרנגולים, כשתרנגולת אחת מקרקרת כולם אחריה.
נסים זאב: עושים פה איזה מין - - -
מנחם אליעזר מוזס: כשכלב נובח אז כל הכלבים נובחים.
נסים זאב: לא תמיד.
נסים זאב: דווקא הכלבים מסודרים, הם קודם כול מאזינים לראות על מה הוא נובח ואחר כך הם נובחים.
נסים זאב: התרנגולים זה כולם ביחד, זה להקה .
נסים זאב: אני אומר לך, אדוני היושב ראש, אני רואה את זה כדבר חמור מאוד.