GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
נסים זאב: מעבר לקבר שמעון הצדיק – כי אולי מדברים ברמה מקומית, נקודתית, שזה רק קבר בסך הכול - רוצים לקבור את ירושלים, שיהיה לך ברור.
נסים זאב: רוצים להרוס את המרקם של החיים בעיר הזאת.
נסים זאב: בשיטת הסלאמי, לאט-לאט, מנסים להשתלט על שכונות שבהן חיים יהודים לצד ערבים ואסור, אחרי הפסיקה של הבג"ץ, לתת לגיטימציה להמשך ההתפרעויות האלה כי נמצא את עצמנו בתוך זמן קצר שההפגנות של הערבים באות בתוך שכונות ירושלים ובשכונות בית ישראל.
אברהם מיכאלי: אדוני היושב ראש, הבוקר חזרנו מסיור בכפר שילוח.
אברהם מיכאלי: לא ידעתי בכלל שההצעה הזאת אושרה, אבל זה ממש מתקשר אחד לשני ובדיוק אלה יצאתי מוועדת הפנים, ששם התקיים הדיון.
אברהם מיכאלי: הצהרה של חברי כנסת מסוימים, שנמצאים בבית הזה ובמפורש אומרים: אין מה לדבר בכלל על שליטה בירושלים, במיוחד במזרח ירושלים, כי היא שלנו.
אברהם מיכאלי: אומרים את זה חברי כנסת מהשמאל, חברי כנסת ערבים.
אברהם מיכאלי: אני חושב שאולי זה משמים העיתוי הזה, שגם תקפו חבר כנסת בתוך המתחם, אולי זה צריך לעורר אותנו לדון בסוגיה הזאת הפעם.
אברהם מיכאלי: בחודש האחרון מתנהלות שם הפגנות, היו הפגנות אלימות ולפעמים גם לא הבנתי על מה היו ההפגנות, כי אחרי פסיקת בית המשפט - פתאום גם לבית המשפט מתנגדים.
אברהם מיכאלי: לכן, אני אומר שחזרנו מבית יונתן היום בתחושה שיש פה הורדת ידיים, ממש הורדת ידיים.
אברהם מיכאלי: איפה שהמשטרה והפרקליטות לא יכולים להיכנס הם לא רוצים להיכנס, אבל איפה שנוח להם להיכנס הם נכנסים.
אברהם מיכאלי: לכן כדאי להעלות את הנושא הזה לסדר-היום, כדי שניתן את הביטוי של השייכות שלנו לירושלים בכל מקום, בוודאי אנחנו לא צריכים להירתע משום אחיזה שלנו, לא במזרח ירושלים ולא במקומות שלא פלשנו לשם ואנחנו נמצאים שם כדת וכדין.
אברהם מיכאלי: הנשיאות כנראה לא ידעה את הנסיבות המיוחדות של ההצעה הזאת היום.
אברהם מיכאלי: אין סיבה שזה לא יעלה.
יריב לוין: אני מוכרח לומר שהמצב בקבר שמעון הצדיק הוא בעיניי חמור מאוד.
יריב לוין: ראוי שהנושא זה יטופל על-ידי גורמי אכיפת החוק כפי שצריך להיות מטופל, וזכותם של היהודים שחיים שם ואלה שמגיעים לשם לחיות בשקט ובביטחון ושהשלווה תישמר בצורה קפדנית.
יריב לוין: הגיע הזמן גם לטפל במה שנעשה שם, שהוא מבחינתי, במסווה של הפגנות, דברים אחרים לחלוטין.
יריב לוין: אני חושב שראוי שנגנה בכל לשון של גינוי את הפגיעה בחבר הכנסת בן-ארי, באשר היא פגיעה שמכוונת קודם כול כנגד יהודי באשר הוא, ולא פחות מכך, כנגד חבר כנסת וכנגד סמל שלטון שנמצא בביקור באזור בירושלים.
יריב לוין: על הרקע הזה אני מצטרף לדברים שנאמרו כאן בדבר העובדה שההצעה הזו היא הצעה חשובה ודחופה וראוי שהיא תידון.
יריב לוין: אני מודה ושמח על העמדה של סגן יושב ראש הכנסת, חבר הכנסת כרמל שאמה, שכאשר מלוא יריעת העובדות נפרשה בפניו הביע את הסכמתו לקבל את הבקשה.
יריב לוין: לכן הייתי מציע שהערעור הזה יתקבל והנושא יידון.
יריב לוין: אני גם מקווה שבעקבות הדיון תהיינה תוצאות שתורגשנה בשטח.
יריב לוין: הצבעה בעד אישור דחיפות ההצעות לסדר-היום – פה אחד נגד – אין נמנעים – אין דחיפות ההצעות לסדר-היום אושרה.
יריב לוין: שלושה בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.
יריב לוין: חבר הכנסת מוזס אינו משתתף בהצבעה.
יריב לוין: לפיכך, הערעור התקבל.
יריב לוין: נעבור לנושא הבא על סדר-היום: הצעות לתיקון תקנון הכנסת.
יריב לוין: אני מבין שהיום יעל מסיימת את ההתמחות, וזאת הזדמנות להגיד לה תודה רבה על כל העבודה המצוינת, העזרה והסיוע.
יריב לוין: המיקרופון שלך.
יעל סלנט: תודה.
יעל סלנט: הנוסח שעומד בפנינו היום הוא בחלקו חדש ובחלקו דנו בישיבה הקודמת.
יעל סלנט: יש שינויים קלים שהוכנסו בעקבות ההערות של הישיבה הקודמת, שמסומנים בהדגשה.
יעל סלנט: הסעיף הראשון שמונח בפניכם הוא סעיף שעוסק בתיקון שכבר עבר ועניינו התפלגות סיעות.
יעל סלנט: הסעיף עוסק בהתפלגות לפי מפלגות וקובע שחבר כנסת שנכנס אחרי שהמפלגה שלו התפלגה לפי הסכם שסוכם מראש ישתייך למפלגה שהוא היה רשום בה בהסכם, אלא אם סוכם אחרת.
יעל סלנט: הפרק הבא, שגם בו דנו בישיבה הקודמת, עוסק בסדר-היום.
יעל סלנט: הוא נמצא בחלק שעניינו עבודת הכנסת.
יעל סלנט: הסעיף הראשון קובע שיש סדר-יום כללי ויש סדר-יום מפורט.
יעל סלנט: באופן כללי ימים ב' ו-ג' יעסקו בנושאים של חברי הכנסת בימים של הממשלה ויום ד' יוקדש לנושאים של חברי הכנסת.
יעל סלנט: אפשר לדון גם בימים ב' ו-ג' בנושאים של חברי כנסת וביום ד' בנושא של הממשלה, אם נגמר סדר-היום.
יעל סלנט: סעיף קטן (ב), יש בו שינוי קטן.
יעל סלנט: הוא מדבר על שינויים בסדר-היום.
יעל סלנט: הסעיף הקודם קבע שהיו"ר צריך להודיע על שינויים בסדר-היום חצי שעה לפני שהנושא נדון.
יעל סלנט: בעקבות הערות שנשמעו בישיבה אנחנו קובעים שהוא יודיע על כך לחברי הכנסת ובעצם מורידים את פרק הזמן של חצי שעה.
איל ינון: יושב ראש הכנסת ביקש להכניס תיקון בסעיף 1(ה).
איל ינון: כתוב: "יושב ראש הכנסת רשאי לקבוע סדר-יום החורג מהוראות סעיפים קטנים (ג) ו-(ד) במקרים מיוחדים, לרבות - - - " ואז יש מספר דוגמאות למקרים מיוחדים.
איל ינון: הוא מבקש שבמקום שיהיה כתוב "במקרים מיוחדים" הנוסח יהיה יותר מצומצם: "בנסיבות המחייבות זאת" או משהו כזה.
איל ינון: דווקא משהו שמגביל את שיקול הדעת ומצמצם אותו.
איל ינון: המהות זה מה שאמרתי, לגבי הניסוח המדויק - - -
רונית חייקין-יעקובי: עכשיו עלה בדעתי הנושא של 40 חתימות.
רונית חייקין-יעקובי: יום ג' זה יום חברי כנסת, 40 חתימות זאת בכל זאת בקשה של חברי הכנסת.
רונית חייקין-יעקובי: אבל מה שקורה זה שדיון של 40 חתימות תמיד נופל ביום ד', או לפני החקיקה הפרטית או אחרי החקיקה הפרטית ולפני ההצעות לסדר-היום.
רונית חייקין-יעקובי: זה כאילו דיון שלנו, אבל מי שקובע את המועד זה הממשלה, זה נופל ממש על היום של חברי הכנסת.
רונית חייקין-יעקובי: אפשר אולי לעשות משהו בעניין?
רונית חייקין-יעקובי: אני יודעת שיושב ראש הכנסת אמר שלהבא זה יהיה בימי ג', אבל גם הבא הוא ביום רביעי.
איל ינון: קודם כול אענה לך באופן כללי ואחר באופן ספציפי למקרה שעכשיו עומד בפנינו.
איל ינון: באופן כללי, מן הטעם שימי ג' של הכנסת, כידוע, אינם מלאים תוכן ועניין, יושב ראש הכנסת חשב שהיה נכון וטוב להעביר את המוסד של 40 חתימות מימי רביעי לימי שלישי, ואף ניתנה הסכמה על כך ברמת העקרונית על-ידי לשכת ראש הממשלה, כמובן בכפוף ללו"ז ואילוצים.
איל ינון: זה לא קשור לעניין תקנוני, האם יום שלישי הוא יום של הממשלה או יום של חברי הכנסת.
רונית חייקין-יעקובי: זאת בעצם בקשה של חברי הכנסת.
איל ינון: מבחינה תקנונית זה דווקא בסדר שזה ביום רביעי.
איל ינון: לגבי המקרה הספציפי האחרון - - -
רונית חייקין-יעקובי: אבל ברגע שהממשלה קובעת את המועד, זה הופך להיות ממשלה.
רונית חייקין-יעקובי: אני לא מדברת ספציפית, אני מדברת בכללי.
רונית חייקין-יעקובי: ברגע שהממשלה קובעת את המועד זה כאילו ימי ב' ו-ג'.
איל ינון: זה לא בדיוק הממשלה קובעת את המועד.
איל ינון: יש לוחות זמנים קבועים, שצריך להיכנס לתוכם.
איל ינון: לאחר מכן נעשה איזשהו תיאום בין הממשלה לבין המנגנונים בכנסת.
איל ינון: זה לא מוכתב על-ידי הממשלה בלבד.
רחל אדטו: זה רשום בסעיף 1(ד), וזה עונה על השאלה.
רחל אדטו: "על אף האמור, רשאי יושב ראש הכנסת להעמיד על סדר –יומה של הכנסת דיון בהצעות חברי הכנסת כאמור בימים ב' ו-ג'".
רחל אדטו: כלומר, הצעת חברי הכנסת של 40 חתימות יכולה להיכנס גם ביום ב' ו-ג'.
איל ינון: כן, היא גם תיכנס.
איל ינון: אין בעיה תקנונית להכניס אותה ביום ג', והיא גם תיכנס ביום ג'.
ארבל אסטרחן: היום אם מוסיפים נושאים של חברי כנסת בימים ב' ו-ג' זה צריך לבוא בסוף סדר-היום.
רונית חייקין-יעקובי: אולי שזה לא יהיה ביום ד', שהוא יום חברי הכנסת ממש.
איל ינון: היות ואין לנו יותר מדי סדר-יום ממשלה ביום ג', אלא הממשלה מרכזת את סדר-יומה בכנסת ביום ב', במישור הפרקטי לפחות אין שום בעיה לעשות את זה בימי ג' מצידה של הכנסת, וגם קיבלנו תשובה עקרונית שאין בעיה מצד לשכת ראש הממשלה היות ש-40 חתימות זה לא עניין שקורה כל שבוע אלא אחת לכמה שבועות.
איל ינון: בשבוע הבא זה לא יתאפשר קונקרטית.
איל ינון: סיעת קדימה ביקשה לדחות את זה בשבוע כי יום רביעי לא נוח להם, לכן נעשה את זה ביום רביעי בשבוע שלאחר מכן, כי בשבוע שלאחר מכן זה השבוע של פורים, שבו יום שלישי הופך להיות יום שני ולא רצינו שיהיה יותר מדי עומס – גם אי-אמון וגם 40 חתימות באותו יום.
ארבל אסטרחן: אפשר לחשוב על זה.
יעל סלנט: סעיף 2 הוא סעיף חדש, שלא קיים בתקנון היום.
יעל סלנט: הוא קובע שמזכיר הכנסת או אחד מסגניו ימסרו לכנסת במהלך ישיבתה הודעה בדבר מסמכים שהונחו על שולחן הכנסת.
יעל סלנט: זה משהו שקיים היום בנוהג ומוצע לעגן אותו בתקנון.
יעל סלנט: הפרק הבא עוסק בסדרי הדיון, גם בזה דנו בישיבה הקודמת.
יעל סלנט: הוא קובע מתי יהיה דיון סיעתי ומתי יהיה דיון אישי.
יעל סלנט: בסעיף שעוסק בדיון סיעתי, סעיף קטן (2) נאמר שמסגרת הזמן לכל נואם לא תפחת משלוש דקות.
יעל סלנט: המשמעות של זה – זו תוספת שהוספה בעקבות הישיבה - שברגע שיש פחות משש דקות לא ניתן לפצל ליותר מנואם אחד.
יעל סלנט: עוד תוספת: מזכיר הכנסת יקבע את סדר הנואמים בין הסיעות לפי גודלן, ואולם חבר כנסת מסיעתו של ראש האופוזיציה ייקרא לנאום ראשון וחבר כנסת מסיעתו של ראש הממשלה ייקרא לנאום אחרון.
יעל סלנט: זה נוהג שקיים היום ורק מוצע לעגן אותו.
יעל סלנט: סעיף 5 עוסק בנוהל בדיון אישי.
יעל סלנט: שוב נקבע שמסגרת הזמן לכל נואם תהיה שלוש דקות.
יעל סלנט: היום, לפי התקנון, היו"ר קובע את מסגרת הזמן.
יעל סלנט: בנוגע לסעיף הבא, שעניינו פתיחת הדיון וסיכומו, מוצע לקבוע באופן מפורש שההוראות האלה יחולו על דיונים שהם לא בהצעות חוק.
יעל סלנט: זו גם הערה שנוספה בעקבות הדיון הקודם.
יעל סלנט: הסעיף שאחריו עוסק בהצעה לסדר, ניהול הישיבה וניהול ההצבעה.
יעל סלנט: זה סעיף שדיברנו עליו כבר.
יעל סלנט: גם בסעיף הבא דנו אבל הוכנסו בו שינויים שמצריכים תשומות לב.
יעל סלנט: מדובר על רשות דיבור של שר או סגן שר.
יעל סלנט: נקבע ששר אחד המדבר בשם הממשלה רשאי בכל שלב משלבי הדיון ובטרם החלה ההצבעה לקבל את רשות הדיבור.
יעל סלנט: אם שר נוסף רוצה לדבר בשם הממשלה, היו"ר יכול להתיר לו אבל מסגרת הזמן לא תעלה על חמש דקות.
יעל סלנט: לעניין הצעות חוק פרטיות, רשות הדיבור יכולה להינתן לשר רק אם המציע הסכים, ובכל מקרה מסגרת הזמן לא תעלה על חמש דקות.
יעל סלנט: הסעיף הבא עוסק בהודעות הממשלה.
יעל סלנט: גם הנוסח שלו נידון בישיבה הקודמת.
יעל סלנט: הבא אחריו עוסק בהודעות סיעה בנושאים שאינם הצעות חוק.
יעל סלנט: גם בזה דנו.
אברהם מיכאלי: דיברנו גם על השר המשיב, כמה זמן יש לו?
יריב לוין: כן, חמש דקות.
אברהם מיכאלי: נתנו לו יותר בשבוע שעבר.
אברהם מיכאלי: שר מטעם הממשלה - - -
יריב לוין: המשיב לא מוגבל.
ארבל אסטרחן: בסעיף 8 אמרנו שדברי פתיחה יהיו עשר דקות ודברי סיכום חמש דקות.
יריב לוין: אני דיברתי על 8(א), לא על 6.
יריב לוין: שם הוא לא מוגבל.
יעל סלנט: רק אם מתירים לשר נוסף, הוא מוגבל בחמש דקות.
אברהם מיכאלי: ושר שרוצה להתערב, איפה הגדרנו את זה?
יריב לוין: פה, סעיף 8(א) סיפא.
יעל סלנט: הוא רשאי להתערב בכל שלב משלבי הדיון ובטרם החלה ההצבעה.
יעל סלנט: סעיף 11 עוסק בהודעה אישית.
יעל סלנט: בעקבות הישיבה הקודמת הוספנו הוראה בסיפא של סעיף קטן (א) בנוגע להאשמה שנשמעת כלפי סיעה.
יעל סלנט: קבענו שבמקרה כזה רשאי אחד מחברי הסיעה למסור הודעה.
יעל סלנט: בסעיף קטן (ב) אמרנו שחבר הכנסת יעביר רק את התמצית של ההודעה שלו ליו"ר הכנסת ולא את כל ההודעה.
אברהם מיכאלי: זה יכול להיות בכותרת.
אברהם מיכאלי: אני מבין שעד עכשיו הנוהל היה לפרט את זה ממש.
יריב לוין: בתמצית, זה הנוהל.
יריב לוין: זה לא מילה במילה מה שהוא אומר אלא רק עיקרי הדברים.
יעל סלנט: כעת מוצע "תמצית".
אברהם מיכאלי: ארבל, מה קורה כשעולים להשיב?
אברהם מיכאלי: תארי לך שאחד הח"כים משיב ואז אחר רוצה לעלות שוב.
אברהם מיכאלי: הוא אומר: עכשיו אתה מאשים אותי.
איל ינון: זה קורה.
ארבל אסטרחן: יש שיקול דעת ליו"ר.
אברהם מיכאלי: מיקי היה באיזו ישיבה ואמר שאין היגיון בתקנה הזאת.
אברהם מיכאלי: כל אחד יחליט עכשיו שפוגעים בו, ונעשה פינג-פונג במשך שעות?
ארבל אסטרחן: לא השארנו שיקול דעת.
ארבל אסטרחן: כתבנו: חבר הכנסת רשאי למסור הודעה.
יריב לוין: הוא רשאי במובן זה שליו"ר שיקול דעת להחליט שלא הייתה הערה שבגינה יש - - -
אברהם מיכאלי: אני שואל על ההמשכיות.
אברהם מיכאלי: אם אותו חבר כנסת שהחזרתי לו תשובה אומר: עכשיו אתה פגעת בי, אני רוצה לדבר.
אברהם מיכאלי: צריך להיות איזה היגיון, להפסיק את זה לפחות באותו יום.
איל ינון: אולי כדאי להבהיר בניסוח שיושב ראש הכנסת רשאי להתיר לחבר הכנסת, לא שחבר הכנסת רשאי.
אברהם מיכאלי: למשיב הראשון או השני?
איל ינון: אני מדבר עוד מההתחלה, למשיב הראשון.
איל ינון: יכול מי שיבין שזה שיקול דעתו של חבר הכנסת להחליט אם הוא עולה להשיב או לא.
איל ינון: לכן כדאי להשאיר את זה ליושב ראש.
יריב לוין: הייתי עושה משהו שהוא באמצע.
יריב לוין: הייתי כותב שיושב ראש הכנסת יתיר לחבר כנסת, שנאמרה לגביו האשמה כך וכך.
יריב לוין: כלומר, הוא קובע אם היסוד העובדתי הזה התקיים, אבל במקום שבו הוא התקיים יש לו את ה- - -
ארבל אסטרחן: יתיר לחבר כנסת שביקש למסור הודעה בשל כך שחלה אי-הבנה.
אברהם מיכאלי: מהראשון אני לא מוטרד, אני חושש יותר מההמשכיות, שלא יהיה פינג-פונג.
יריב לוין: זה יסגור כי היושב ראש יגיד שזה כבר לא האשמות.
יעל סלנט: הסעיף הבא - הסיבה שאנחנו דנים בו עכשיו היא בגלל שאנחנו מבטלים את סעיפים 33 ו-52.
יעל סלנט: נעביר את ההוראות הרלוונטיות שלהם, שעוסקות בהצעות לסדר, לסעיף המתאים שנדון בו בהמשך.
יעל סלנט: מה שקבוע כאן זה שאם חלפו שלושה חודשים מיום שהכנסת החליטה לכלול בסדר-היום נושא מסוים הנושא יוסר אוטומטית, אלא אם כן חבר הכנסת ביקש אחרת.
יריב לוין: אני מציע שקודם כול נקיים הצבעה על כל המרכיבים האלה.
יריב לוין: יש לי שאלת הבהרה אחת: כאשר אנחנו מדברים על סעיפים שמחליפים סעיפים כך וכך, 57 וכך הלאה הולך עד הסוף, כולל פרק רביעי?
יריב לוין: אתם תטפלו בצד הטכני.
ארבל אסטרחן: כן, אני בודקת עם יש הפניות וסעיפים.
יריב לוין: מי בעד אישור הסעיפים שמונחים בפנינו בעמודים 1 עד 7, כולל 7?
יריב לוין: הצבעה בעד סעיפים 7-1 – 3 נגד – אין נמנעים אין סעיפים 7-1 אושרו.
יריב לוין: שלושה בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.
יריב לוין: הסעיפים אושרו.
יריב לוין: אנחנו עוברים לעמוד 8, הפרק הרביעי, שעניינו הצבעות במליאה.
יעל סלנט: הפרק שעוסק היום בהצבעות במליאה בתקנון הוא פרק מיושן, שבכלל לא מכיר את הכלי של ההצבעות האלקטרוניות.
יעל סלנט: לכן מוצע להכניס את זה לתקנון, ויש עוד כל מיני שינויים שנדבר עליהם.
יעל סלנט: בסעיף 12(א) מוצע לקבוע שיושב ראש הישיבה יקבע את סדר ההצבעה.
יעל סלנט: היום בסעיף 60(א) כתוב שהרשות בידו להחליט ששאלה עקרונית תוצבע תחילה, ופה מוצע למחוק את הסיפא הזאת.
יעל סלנט: סעיף 60(ב) של התקנון היום קובע שהממשלה זכאית שהצעה שהגישה תוצבע תחילה.
יעל סלנט: מוצע למחוק גם את זה.
יעל סלנט: זה לא משהו שמתקיים.
יריב לוין: למעשה, להשאיר ליושב ראש הישיבה את הסמכויות.
יעל סלנט: כן.
יעל סלנט: סעיף קטן (ג) קובע שיושב ראש הישיבה רשאי להפסיק את הישיבה לפני ההצבעה או לדחות את קיום ההצבעה.
יעל סלנט: זו החלטה שקבועה היום בכוכבית.
יעל סלנט: זו החלטה של ועדת הכנסת משנת 60'.
יעל סלנט: היום המצב הוא שהפסקה או דחייה כזאת מוסכמת מראש, והשאלה היא אם רוצים להשאיר.
יריב לוין: זה עניין חשוב מבחינת האופוזיציה.
סהר פינטו: זה עניין מאוד חשוב.
סהר פינטו: הייתה תחושה, לפחות בתחילת הכנסת, שנעשה בזה שימוש בלי פרופורציה.
סהר פינטו: מצאנו את עצמנו – האופוזיציה – דנים עם עצמנו.
סהר פינטו: בכל פעם שהיה נושא עקרוני הפרידו את הדיון מההצבעה, ואז חברי הכנסת מטעם הקואליציה והממשלה לא טרחו להגיע.
סהר פינטו: ישבה האופוזיציה, דיברה עם עצמה, בידיעה שההצבעה תהיה בזמן אחר.
רונית חייקין-יעקובי: זה היה אתמול.
סהר פינטו: זה היה גם אתמול.
סהר פינטו: אני זוכר את הכנס הקודם, שזה קרה שוב ושוב.
איל ינון: זה קרה גם בכנסת הקודמת גם בכנסת הזאת, זה בהתאם לשיקולים שאנחנו מכירים.
איל ינון: אין הבדל בין הכנסת הקודמת לכנסת הזאת.
רחל אדטו: מדברים אל עצמכם, טוחנים מים.
איל ינון: הדבר נובע מכך שהסגנים וסגני השרים לא נמצאים פה בימי שלישי מצד אחד, ומצד שני את יום שלישי צריך למלא בתוכן - דיונים של נושאים שנכללו בסדר-היום או דיון כמו של אתמול, שהוא דיון בעקבות מסקנות של ועדה, שלא מתקיים הרבה בכנסת.
איל ינון: לפעמים זה גם משרת את צורכי האופוזיציה, כי גם חברי כנסת מהאופוזיציה לא תמיד נמצאים פה בימי שלישי.
איל ינון: ימי שלישי הפכו להיות ימים מאוד בעייתיים ומזה נובע העניין הזה.
רחל אדטו: אל תיתן לזה לגיטימציה.
רחל אדטו: ההיפך, אתה מגביר את זה, עד כדי כך, שהייתה ההודעה של היושב ראש על ביטול יום שלישי, הטיזר הזה.
רחל אדטו: מה שאתה עושה זה שאתה אומר:
רחל אדטו: אני משלים עם המצב הקיים, ולא די שאני משלים עם המצב הקיים, אני עוד מחזק אותו.
איל ינון: להיפך, לכן כתוב פה "הערה לדיון".
איל ינון: בדרך כלל דחייה כזאת מוסכמת מראש.
איל ינון: היום התקנון נותן זכות ליושב ראש לעשות את זה על דעת עצמו.
איל ינון: בפועל, לפחות בשלוש השנים שאני נמצא פה, זה לא מתקיים.
איל ינון: אם יש דחייה של הצבעה, הדברים האלה הם דברים שמראש יודעים עליהם, הם מסוכמים מראש, ברוב הפעמים זה על דעת הצדדים שדוחים את ההצבעה למועד אחר, הרבה פעמים זה בסיכום בין הממשלה למציע, כשמדובר בהצעת חוק פרטית.
איל ינון: לכן אתם צריכים לדון אם אתם רוצים להשאיר את הסעיף הזה או להוריד אותו.
סהר פינטו: אני חושב שצריך לחשוב על משהו מרוסן.
יריב לוין: נאזם, אני רוצה להתייחס למכתב שהעברת אליי ב-10 בפברואר 2010 בנושא של תיקון סעיף 19(ב).
יריב לוין: לפי מה שאני מבין מארבל, הדבר הזה לא אפשרי משום שזו הוראה שקבועה בחוק.
יריב לוין: לכן ההסמכה לתת סמכות ליושב ראש הכנסת לקיים את הישיבה בתקופת הפגרה איננה בתוך מסגרת הסמכויות שמוקנות לו.
יריב לוין: יכול להיות שצריך לתקן את החוק, ואני מוכן להרים את הכפפה ולנסות להוביל את זה.
יריב לוין: זה נראה לי תיקון שהוא בסך הכול נכון, אבל כרגע הוא בלתי ניתן לביצוע בנסיבות הקיימות.
נאזם בדר: אני חושב שבפועל זה נדרש.
קריאות: על מה אתם מדברים?
ארבל אסטרחן: על כך שיו"ר הכנסת יוכל לכנס את הכנסת בפגרה.
ארבל אסטרחן: היום החוק אומר שזה יכול להיות בעקבות בקשה של הממשלה או 25 חברי כנסת.
ארבל אסטרחן: נאזם מציע שגם היו"ר יוכל.
רונית חייקין-יעקובי: אגיד לכם מה היה קורה: יו"ר הכנסת היה פונה לאופוזיציה ולקואליציה.
יריב לוין: אני חושב שצודק נאזם, שנכון להסדיר את זה, אבל זה צריך להיות במסגרת - - -
איל ינון: בחוק.
נאזם בדר: לעניין של ההצבעות, זה מנוסח באופן כללי וצריך להחריג שני מקרים.
נאזם בדר: מקרה אחד שאיל הזכיר כרגע הוא תנאי 37(א) לתקנון, כאשר מדברים בהצבעות על הצעות חוק בקריאה טרומית ודחיית הצבעה.
נאזם בדר: הדבר השני הוא סעיף 93 - באותה מתכונת כאשר מדובר בהצעות לסדר-היום, בדרך כלל אנחנו לא מתעניינים בו.
נאזם בדר: דחיית ההצבעה היא בסמכות המליאה אם יש ערעור, לכן להגיד שהיושב ראש יכול בכללי לדחות הצבעה, זה לא מתיישב.
נאזם בדר: צריך להחריג בצורה זו או אחרת.
רונית חייקין-יעקובי: אם מלכתחילה כתוב בסדר-היום שההצבעה היא במועד מאוחר יותר - - -
נאזם בדר: אני קורא מה שכתוב בסעיף הזה, שהיושב ראש ידחה את קיום ההצבעה.
איל ינון: הנוסח הקיים היום מעניק ליושב ראש סמכויות שבפועל הוא לא עושה בהן שימוש, אבל הן קיימות והן גם סותרות את הסעיפים שנאזם מדבר עליהם, שיש בהם הסדרים ספציפיים לגבי דחיית הצבעות.
ארבל אסטרחן: צריך לזכור שהיום זה כוכבית.
ארבל אסטרחן: הדחייה הזאת לא כל כך פשוטה.
ארבל אסטרחן: למעט שני הסעיפים שנאזם הזכיר, שאז יש הוראה מפורשת שעל דחייה צריך החלטה של המליאה, רק לפי בקשה וכו'.
ארבל אסטרחן: אי-אפשר סתם לדחות הצבעה, בדרך כלל מתרצים את זה ואומרים: מי שמשיב צריך ללמוד את הנושא, אז תשובה והצבעה במועד אחר.
אברהם מיכאלי: אתמול השר כמעט השיב טעות.
אברהם מיכאלי: עלה להשיב, ואז לחשו לו באוזן שלא כדאי לו להשיב כי אז נצטרך לקיים הצבעה מיידית.
ארבל אסטרחן: השר אומר: אני צריך ללמוד את הדיון שהיה פה, תשובה והצבעה במועד אחר.
ארבל אסטרחן: רק לדחות הצבעה - זה מאוד בעייתי.
יריב לוין: מה העמדה שלכם?
סהר פינטו: אני חושב שחייב להיות משהו יותר מרוסן.
סהר פינטו: אם מדברים על כבוד הכנסת ואיך הכנסת נראית, זה סעיף שטומן בחובו את רוב המקרים שדווקא בנושא מהותי הכנסת היא: א.
סהר פינטו: ריקה; ב.
סהר פינטו: אין דיון אמיתי והצבעה אמיתית, כי בסוף קובעים שעה מסוימת, כולם מתייצבים לשעה המסוימת.
סהר פינטו: אומרים לאופוזיציה: תדברו כמה שאתם רוצים עם עצמכם.
סהר פינטו: ניתן לכם יום-יומיים, שלושה ימים, שבוע, תדברו, תעשו - - -
אברהם מיכאלי: אתה מציע שיהיה הקשב, שכולם יהיו בהמתנה ולא יסתובבו.
אברהם מיכאלי: מצד שני, חברי כנסת רוצים ודאות, לא רוצים הפתעות.
סהר פינטו: אז אני אומר שצריך למצוא נוסח שהיה הגיוני, אבל לתת כלי כזה בתקנון - - - הסעיף הקטן הזה הופך את הכנסת לחותמת גומי בצורה הכי ברורה, כי זה לא משנה מה הרוב שמתקיים באותו רגע בכנסת או מי חברי הכנסת שטרחו והגיעו לדיון והשתתפו בדיון.
סהר פינטו: פשוט מתאמים את מועד ההצבעה עם המועד שנוח לממשלה.
איל ינון: רק למען הסר ספק, זו כוכבית שקיימת היום.
איל ינון: זו לא הצעה להוסיף משהו.
יריב לוין: ההיגיון הוא ברור.
סהר פינטו: גם הכוכבית – החלטה מ-1960.
סהר פינטו: זה בא על רקע התחושה שנעשה שימוש רחב בסעיף הזה.
יריב לוין: אתם הייתם מתחמים את זה לפי שעות?
סהר פינטו: מה זאת אומרת?
יריב לוין: איפה זה מאוד נחוץ?
יריב לוין: זה מאוד נחוץ כאשר יש ישיבות שמתמשכות לתוך הלילה ועד הבוקר ולא יודעים מתי זה יסתיים.
יריב לוין: אז היושב ראש אומר שמסכמים שההצבעה תהיה בשעה 10:00 בבוקר.
ארבל אסטרחן: הבעיה היא כשהוא אומר: היום רק דיון וההצבעה בשבוע הבא.
רונית חייקין-יעקובי: תקציב זה ועדת הסכמות.
לימור ברמן: עבודת המליאה, אני מסתכלת על זה וחושבת על מה שהיה אתמול, למשל.
לימור ברמן: היה דיון מאוד חשוב, ועל זה דיברו גם מנהלות הסיעה האחרות, בסופו - בגלל שאין הצבעה על הודעת סיכום - כולם קמים והולכים.
לימור ברמן: יום שלישי נחשב ליום עבודה לכל חברי הכנסת, גם אם הם בממשלה וגם אם לא.
לימור ברמן: או שתעשו את הדיון הזה ביום שני או שתעשו את הדיון הזה ביום רביעי.
לימור ברמן: שיניתם את התקנון ברמה כזאת שעכשיו ידונו בכל ההצעות לסדר שעברו למליאה.
לימור ברמן: אז מה יהיה?
לימור ברמן: תקבעו חמישה דיונים באותו ערב, ולא יישארו בכלל ח"כים לדיונים האלה כי אין הצבעות על הודעות סיכום.
לימור ברמן: זה לא נותן כלום, ועל זה אני מסתכלת בסעיף הזה.
לימור ברמן: לגבי העניין של תקציב יש ועדת הסכמות ולגבי הצבעות אחרות - שיש עליהן מחלוקת, שהגישו הרבה מאוד הסתייגויות – אני חושבת שכולם צריכים להישאר פה.
לימור ברמן: הרי בסופו של דבר גם בזה מגיעים להסכמות של 45 שעות או 36 שעות ואז פחות או יותר כולם יודעים מתי יש הצבעות.
לימור ברמן: אבל, עם כל הכבוד, לא אמורים לתחום את זה בשעה.
לימור ברמן: אם סיימנו לדבר שעתיים קודם – הממשלה צריכה להיות פה וגם שאר חברי הכנסת, כי אנחנו עושים את הדיון הזה כחלק מהעבודה שלנו.
יריב לוין: הדיון – בסדר, השאלה היא אם הנוכחות של כולם ישנים פה בחדרים, הפארסה הזאת, היא דבר שיש לו משמעות.
רחל אדטו: אני חושבת שזה נכון לגמרי.
רחל אדטו: כל הזמן מדברים על איכות הדיונים, כמות המשתתפים בדיונים, איך אנחנו נראים בעיני הצופים בערוץ 99 כשהמליאה ריקה.
רחל אדטו: אני חושבת שכל לגיטימציה שניתנת על-ידי התקנות להגביר את עניין חוסר הנוכחות ולתת קלות לחוסר נוכחות היא בסופו של יום נגדנו, כחברי כנסת.
רחל אדטו: אין ברירה, צריכים ללכת בכיוון הזה של הגברת הנוכחות וההשתתפות, לא להקל בדברים האלה.
יריב לוין: את זה אני מקבל.
יריב לוין: ההסתייגות שלי נובעת מדיוני הלילה, שהרי אף אחד לא יישב במליאה בדיון הלילה, אז יישנו בחדר ויחכו שיקראו להם.
יריב לוין: אני חושב שזה פארסה, זה לא רציני.
איל ינון: לגבי הסעיף הזה, רצוי מאוד שתהיה פה נוכחות של יושב ראש הקואליציה.
איל ינון: להזכיר לסהר, נדמה לי שבכנסת הקודמת הוא היה יועצו של יושב ראש הקואליציה, לפחות לקראת סיומה של הקדנציה.
איל ינון: האינטרסים משתנים, ולכן אני אומר שאם רוצים לשלול את האפשרות של דחייה של הצבעה למועד אחר, כדאי לעשות את זה בפורום - - -
סהר פינטו: לא אמרתי שצריך לשלול את זה.
סהר פינטו: אמרתי שצריך למצוא נוסח.
סהר פינטו: בואו נחשוב מה הבסיס ומה המטרה של הסעיף הזה, כי אנחנו לא רוצים את הפארסה שיריב הציג ואנחנו גם לא רוצים את מה שקיים היום.
סהר פינטו: צריך למצוא את הנוסח שמאזן בין הדברים כי בסופו של דבר אנחנו רוצים שתהיה סמכות כזאת.
סהר פינטו: דיברנו על זה בהקשר אחר; למשל מציע בהצעה טרומית, תוך כדי הדיון, מגיע עם השר להבנות ומעוניינים לדחות את ההצבעה כי יכול להיות שעמדת הממשלה תשתנה – רוצים שיהיה את הכלי הזה.
סהר פינטו: זה כלי שיכול לשרת גם את המציע, אפילו מטעם האופוזיציה.
איל ינון: אבל מחר אתה מרכז את הקואליציה ומבין כנתון, כאילוץ של החיים, שחלק גדול מהקואליציה שלך, שהם שרים וסגני שרים, לא נמצאים פה ביום מסוים בשבוע, ואז אתה זה שמבקש לדחות את ההצבעות ולקיים הפרדה, כי אתה מבין שאי-אפשר לסגור את הכנסת ביום שלישי מצד אחד, ומצד שני אתה לא רוצה ליפול בהצבעה בנושאים מאוד חשובים.
איל ינון: אז בנושאים שהם לא קונטרוברסליים אנחנו כמובן מקיימים את ההצבעה.
איל ינון: זה משותף, כי במקרה אנחנו יודעים שבכנסת הקודמת הייתה ממשלה אחרת.
איל ינון: הגלגל מתהפך אבל לכולם יש את אותן בקשות.
רחל אדטו: תפריד את הדיון בין קואליציה ואופוזיציה כרגע כי היום זה כך ומחר זה אחרת.
איל ינון: זה קריטי כי סהר אומר, בצדק רב, שבהצעות חוק פרטיות הוא כן מוצא עניין לסידור הזה של דחיית ההצבעה למועד אחר כי לפעמים הממשלה רוצה לשקול עוד פעם, חבר הכנסת רוצה לשקול עוד פעם.
איל ינון: זה גם מסתדר היטב עם האינטרס כרגע של חברי האופוזיציה.
איל ינון: לעומת זה, ברור לי לחלוטין שכרגע לא מסתדר הנושא של דחיית ההצבעות על ההצעות לסדר-היום ועל הצעות סיכום מימי שלישי, כי ברור שלאופוזיציה יש עניין להביך את הממשלה.
איל ינון: אבל הדברים האלה משתנים פה כל הזמן ולכן אני אומר שאתם צריכים להיות מאוד זהירים בדברים האלה כי זה עלול להתהפך.
סהר פינטו: אין ספק, צריך לנסח משהו לטווח ארוך.
סהר פינטו: לכן צריך לחשוב, אולי שניתן יהיה לדחות את זה למסגרת זמן תחומה – שעה קדימה, משהו שייתן התראה מספיקה.
סהר פינטו: אנחנו גם לא שולטים בסדר-היום, אנחנו לא שמים את זה ביום שלישי.
איל ינון: אנחנו מתמודדים עם הבעיה: או שנסגור את הכנסת בימי שלישי או שנכניס בה תכנים.
סהר פינטו: זה בדיוק מה שמרוקן את הכנסת, כי אם אתה יודע שיש דיון על הנושא הכי חשוב בעולם אבל אין הצבעה, אתה רואה בדיוק מי נמצא.
רחל אדטו: זה הופך להיות דיון תיאורטי.
סהר פינטו: וההצבעה היא הצבעה טכנית, אף אחד לא יודע על מה הוא מצביע כי הדיון כבר היה.
רחל אדטו: אני מדברת כרגע מפאת כבודה של הכנסת.
איל ינון: אבל כשתהיי שרת הבריאות, ואני מאחל לך, תראי שיהיה לך קשה לבוא לפה גם בשני, גם בשלישי וגם ברביעי.
איל ינון: את תהיי מאוד מוטרדת מהעניין הזה ותבקשי ממני, כמזכיר הכנסת, שאת ההצעה לסדר-היום בנושא מערכת הבריאות להעביר ליום רביעי כי את בסיורים בבתי-החולים ברחבי הארץ בימי שלישי.
סהר פינטו: אז בוא נקיים את הדיון ביום רביעי.
רונית חייקין-יעקובי: או שהתיאום עם שרת הבריאות יהיה ליום שלישי אחר.
רחל אדטו: אתה יודע שיש דברים שקשורים לשר מסוים שלא יכול להגיע ביום הזה, אבל לא בגלל אותו אחד אתה מבטל לכולם.
סהר פינטו: השר גם בא ומשיב לדיון שהוא לא שמע אותו, לא היה נוכח בו.
סהר פינטו: זה נראה לא טוב.
איל ינון: יש עם זה בעיה.
איל ינון: אנחנו, כמנגנון, ודאי עדיף לנו שהכול יתנהל לפי הספר, אבל המציאות היא הרבה יותר מסובכת ומורכבת.
איל ינון: זו גם בעיה לרתק את כל השרים לכנסת שלושה ימים בשבוע.
איל ינון: צריך להתחשב בשיטה.
סהר פינטו: אני לא רואה את הדיון ככן או לא – מה שיש כאן או שום דבר.
סהר פינטו: צריך למצוא את הנוסח המתאים שאם יש הסכמה בין המציע לממשלה בהצבעה טרומית, אם יש דברים שהם בהסכמה מראש בנשיאות הכנסת או בהסכמה אחרת - להפריד, זה אפשרי.
סהר פינטו: אני מוטרד מהדברים שהצגנו בהתחלה, צריך לתחום את זה.
סהר פינטו: אם אתה לא רוצה להחזיק את כולם כל הלילה והדיון מסתיים מוקדם יותר, אז יהיה טווח זמן של שעה, נוכל לדחות את זה בשעה.