GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
זאב בילסקי: לכן, אדוני היושב-ראש, אני רוצה מאוד להצטרף לקריאתו של ידידי הטוב דב חנין ולבקש ממך, דני, לנסות ולהוריד את העניין הזה מסדר-היום.
זאב בילסקי: לא הייתי אומר לך לברך, אבל אני בהחלט מברך את חבר הכנסת ברכה על אומץ הלב שהוא הפגין ועל התרומה הגדולה ביותר שהוא עשה לצורך ההסברה של מדינת ישראל.
זאב בילסקי: אין הסברה יותר טובה כאשר חבר הכנסת ברכה מגיע למחנות, נעמד שם.
אחמד טיבי: זה לא למען מדינת ישראל, זה למען השואה.
אחמד טיבי: נשים את הדברים בפרספקטיבה.
שלמה מולה: אתה לא מייצג את ברכה, אתה מדבר בשמך.
שלמה מולה: אנחנו מדברים עכשיו על ברכה שלא נמצא פה.
אחמד טיבי: היות שאני יודע שיש אנשים שישתמשו להשתמש במשפט שלך נגד ברכה בצד הערבי, אני מבקש להבהיר: ברכה נסע לא למען מדינת ישראל.
יריב לוין: חבר הכנסת טיבי, אתה לא הדובר של חבר הכנסת ברכה, והכוונות שלך למען מה הוא החליט לנסוע – אפילו חבר הכנסת חנין, שבא מטעמו, לא דיבר עליהן, ובצדק.
יריב לוין: כי כוונות ומחשבות הן בלב איש.
דב חנין: הוא גם אמר את זה, הוא דיבר באופן פומבי.
זאב בילסקי: אדוני היושב-ראש, לאחר הערתו של חבר הכנסת טיבי, שמכניסה שיקול חדש שאולי באמת לא צריך לשלוח אותך כל כך מהר לסנגר, כי דיברתי כל כך בסדר אז אתה הכנסת דבר שלא היה צריך, אני רוצה להגיד שאני חושב שהוא הביא הרבה מאוד כבוד למדינת ישראל.
זאב בילסקי: ברגע שהוא החליט לנסוע הוא ידע שהוא עושה את זה, זה הביא לנו הרבה מאוד כבוד, והלוואי שנצליח יחד ללכת בכיוון הזה שהתווה אותו חבר הכנסת ברכה.
יריב לוין: חבר הכנסת כבל, בבקשה.
איתן כבל: קודם כל אני רוצה לברך את מי ששלח את חבר הכנסת ברכה, יושב-ראש הכנסת.
איתן כבל: הוא עשה מעשה גדול, ואני לא חושב שהוא חשוד בתפיסת עולם כמו של חבר הכנסת ברכה.
איתן כבל: לעתים התחושה היא שמבקשים כל הזמן שיהיה נציג של השב"כ שישלח אנשים שעומדים בכל הקריטריונים והכללים.
איתן כבל: יחד עם זאת, חבר הכנסת דני דנון, אתה חבר כנסת שמשתדל מאוד ופעיל מאוד.
איתן כבל: לא תמיד אני מסכים עם דעותיך, בוודאי בצדדים שנוגעים לנושאים המדיניים, אבל אני מאוד מעריך את העבודה שלך בצד הפרלמנטרי.
איתן כבל: אבל לפעמים אנחנו מתבלבלים, ואני אומר את זה גם כחבר כנסת שהיה בתחילת הדרך שלו.
איתן כבל: באותו מסלול ברצון לבלוט וברצון שבכל מחיר שמנו יופיע ובכל מחיר שנעשה, לא ייתכן שיהיה בוקר שנקום בלי שאמרנו משהו ובלי שעשינו משהו – אני חושב שזה אחד מאותם דברים שעברת את הגבול.
איתן כבל: יש גם מערכת יחסי עבודה בתוך הכנסת.
איתן כבל: חבר הכנסת ברכה הוא חבר כנסת בכנסת ישראל, עם כל זה שגם אני לא תמיד אוהב את מה שהוא אומר.
איתן כבל: זה בכלל לא רלוונטי.
איתן כבל: יש גם חברי כנסת בליכוד שכאשר אני שומע אותם אני מתפוצץ, ועדיין לא ביקשתי למנוע מאף אחד מחברי הכנסת מהליכוד לדבר.
נסים זאב: רק את ברק אתה אוהב לשמוע.
איתן כבל: אסור לעבור את הגבול, ואני חושב שבעניין הספציפי הזה חצית את הגבול.
איתן כבל: כי הלוואי שהייתי יכול לגרום לכך שכל שנה, לצד אותם תלמידים שיוצאים לאושוויץ תהיה כיתה מאחד היישובים הערביים.
איתן כבל: אני חושב שזה מעשה גדול.
איתן כבל: אני מדבר אתכם הרבה מעבר לעניין של הסכסוך היהודי-הערבי, הסכסוך היהודי-הפלסטיני, אלא בכלל בקשר לכל מערכות היחסים בעולם, שלום וכל אותם אלמנטים שיכולים לעשות עולם טוב יותר.
איתן כבל: אני חושב שדווקא מקום כזה מכניס תובנות ומרעיד את הלב, ולא משנה מאיפה אתה בא, מאיזה מוצא אתה.
איתן כבל: זה יכול לחזק את הקשר דווקא בין יהודים לערבים, פה במדינת ישראל, שבה אנחנו חיים יהודים וערבים במדינה אחת.
איתן כבל: הרוב הערבי גם לא ירצה לעזוב פה, בלי שום קשר לעובדה אם יתאפשר לו לגור במקום אחר.
איתן כבל: כי הוא חלק מהמקום הזה.
איתן כבל: לכן אני אומר לך, לצד כל הפעילות הפרלמנטרית הענפה שלך, לטעמי חצית את הגבול בעניין הזה, ובגדול.
איתן כבל: לפעמים צריך לקחת נשימה.
אחמד טיבי: האמת היא שאני כבר אמרתי שההחלטה של חבר הכנסת ברכה לנסוע היתה החלטה אמיצה ונכונה.
אחמד טיבי: לכן אני תמכתי ואני תומך בו גם בערבית וגם בעברית, גם בהודית וגם באנגלית, בכל שפה אפשרית.
אחמד טיבי: במיוחד מול ההתקפות שהיו עליו.
אחמד טיבי: בדרך כלל צעדים כאלה נמדדים לאחר כמה שנים.
אחמד טיבי: שימו לב מה אמר חבר הכנסת דני דנון, הוא דיבר על הצורך לנתק את האירוע הזה, שואה וכדומה, מחברי הכנסת הערבים.
אחמד טיבי: זה נאמר בהקדמה שלו, ואני חושב שהדברים שלו מדברים בעד עצמם.
אחמד טיבי: יש אנשים בעלי השקפה מסוימת שלא יכולים לרדת לסוף הדברים שציטטת בשמי, לגבי הציפייה שלי ממי שחווה את המוות הנורא מכל לגלות הבנה לסבל של האחר.
אחמד טיבי: אמרתי את זה גם בנאום, גם אחרי הנאום.
אחמד טיבי: אני מצפה ממי שעבר את הסבל ואת המוות הנורא מכל להיות יותר רגיש מאחרים בכל מקום ולהיות קשוב יותר לסבל של האחר.
אחמד טיבי: תחשוב, תקרא את המשפט פעם אחר פעם, תראה אותו לניצולי שואה, כי הם הבינו.
אחמד טיבי: התגובות שאני קיבלתי על הנאום, גם מיהודים וגם מערבים, מכל קצוות העולם, דווקא מעודדות.
אחמד טיבי: אבל חשוב שאם כבר דעתי נשמעת בנושא הזה ודעתו של ברכה נשמעת, שגם דעתך תישמע.
אחמד טיבי: אנשים פנו אלי כדי לקבל את הנוסח של הנאום כדי לקרוא אותו בבתי-ספר.
אחמד טיבי: אולי גם את הדברים שלך צריך לקרוא באותה הזדמנות לתלמידי בתי-ספר והם ישוו את הדברים ויחליטו מה ראוי יותר להתקבל כעמדה הומאנית.
יריב לוין: אני, ברשותכם, רוצה להציע הצעת החלטה לסיכום הנושא הזה.
יריב לוין: ועדת הכנסת מחליטה כדלקמן: 1.
יריב לוין: אין כל מקום כי הוועדה תבקר את שיקול דעתו של יושב-ראש הכנסת באשר להרכב משלחת הכנסת לטקסים שנערכו לרגל יום השואה הבינלאומי.
יריב לוין: הוועדה רואה בחיוב רב השתתפות של חברי כנסת באירועים ובטקסים שתכליתם הנצחת זיכרון השואה, ובכלל זה מודה לכל חברי הכנסת אשר השתתפו בטקסים שנערכו במהלך חודש ינואר 2010.
יריב לוין: הוועדה מבהירה כי חבר כנסת היוצא לחו"ל בשליחות הכנסת חייב לנהוג באופן ממלכתי, לפעול לחיזוק מעמדן ותדמיתן של מדינת ישראל והכנסת ולייצגן באופן הולם.
זאב בילסקי: אולי את הסעיף האחרון טוב יותר להוריד.
יריב לוין: אני חושב שהסעיף האחרון מעמיד את הדברים בקונטקסט הנכון.
יריב לוין: הצבעה בעד – 5 נגד – אין נמנעים – 1 תודה רבה.
יריב לוין: בקשת יו"ר הוועדה לענייני ביקורת המדינה למיזוג הצעות החוק הבאות: א.
יריב לוין: הצעת חוק מבקר המדינה (תיקון מס' 44) (אי תיקון ליקויים), התש"ע-2009; ב.
יריב לוין: הצעת חוק מבקר המדינה (תיקון – אי תיקון ליקויים), התשס"ט-2009
יריב לוין: אני עובר לנושא הבא על סדר-היום, בקשת יו"ר הוועדה לענייני ביקורת המדינה למיזוג הצעות החוק הבאות: א.
יריב לוין: הצעת חוק מבקר המדינה (תיקון מס' 44) (אי תיקון ליקויים), התש"ע-2009.
יריב לוין: הצעת חוק מבקר המדינה (תיקון – אי תיקון ליקויים), התשס"ט-2009.
יריב לוין: בבקשה, אדוני יושב-ראש הוועדה לביקורת המדינה.
יואל חסון: ראשית, חבר הכנסת טיבי, אני רוצה להגיב לעניין של הרגישות שאתה דורש מאתנו, שאתה מצפה מאתנו כעם יהודי שחווה את חוויית השואה הקשה.
יואל חסון: אני טוען, ואתה יכול להשוות את זה גם לקונפליקטים אחרים בעולם, גם של מה שאתה מגדיר כדיכוי עמים וכיוצא באלו, שהמוסריות והסטנדרט הישראלי שונים בהרבה, ואין ספק שהם באים מתוך המקום הזה.
אחמד טיבי: זו עמדתך.
יואל חסון: אדוני היושב-ראש, מדובר בהצעת חוק של אי תיקון ליקויים, הצעת חוק חשובה ודרמטית, שהולכת לשנות את פני הביקורת במדינת ישראל.
יואל חסון: פעם ראשונה במדינת ישראל נקבע, שמי שלא מקיים ולא מתקן ליקוי שהוגדר על-ידי מבקר המדינה והוא עובד מדינה, זו תיחשב עבורו עבירת משמעת.
יואל חסון: הצעת החוק הזאת, לפיכך, תשנה את פני הביקורת, תיתן כוח לביקורת.
יואל חסון: מדובר בשתי הצעות חוק, שאחת מהן היתה הצעת חוק של הוועדה, אחת מהן היתה הצעת חוק פרטית של חבר הכנסת לשעבר אופיר פינס ושלי, ולכן אנחנו צריכים על-פי תקנון הכנסת לבקש מוועדת הכנסת לאשר את חיבור הצעות החוק האלו להצעת חוק אחת.
יואל חסון: אני מבקש את אישור ועדת הכנסת.
יריב לוין: מי בעד בקשת המיזוג?
יריב לוין: הצבעה בעד – רוב נגד – אין נמנעים – אין הבקשה אושרה.
יריב לוין: קביעת ועדה לדיון בהצעת חוק בעלי חיים (ניסויים בבעלי חיים) (תיקון – איסור ייבוא מוצרי קוסמטיקה וחומרי ניקוי שנוסו על בעלי חיים), התשס"ט-2009 (פ/1608/18), הצעתם של חברי הכנסת איתן כבל, דב חנין, ניצן הורוביץ וקבוצת חברי הכנסת
יריב לוין: אני עובר לסעיף הבא על סדר-היום, קביעת ועדה לדיון בהצעת חוק בעלי חיים (ניסויים בבעלי חיים) (תיקון – איסור ייבוא מוצרי קוסמטיקה וחומרי ניקוי שנוסו על בעלי חיים), התשס"ט-2009 (פ/1608/18), הצעתם של חברי הכנסת איתן כבל, דב חנין, ניצן הורוביץ וקבוצת חברי הכנסת.
יריב לוין: המלצת הלשכה המשפטית היתה להעביר את ההצעה לוועדת החינוך, התרבות והספורט.
יריב לוין: במליאה נשמעו הצעות להעביר את ההצעה לדיון בוועדת החינוך, התרבות והספורט, ועדת המדע והטכנולוגיה, ועדת העבודה, הרווחה והבריאות או ועדת הכלכלה.
יריב לוין: למעשה רק שני ראשי ועדות סברו שראוי שההצעה תידון במסגרת הוועדה שלהם, יו"ר ועדת החינוך, התרבות והספורט ויו"ר ועדת המדע והטכנולוגיה.
יריב לוין: נוכח העובדה שהנושא הזה מאז ומתמיד נדון בוועדת החינוך, התרבות והספורט, וכמובן גם בשים לב להמלצת הלשכה המשפטית וגם לרצון של המציע, כפי שהבנתי בשיחה מוקדמת אתו, אני מציע שההצעה החשובה הזאת תעבור לוועדת החינוך, התרבות והספורט.
איתן כבל: כל אשר אמרת אמת ונכון.
איתן כבל: החוק הזה בקדנציה הקודמת כבר עבר בקריאה ראשונה על-ידי שר החינוך הנוכחי.
איתן כבל: כמי שגם היום הוא ראש שדולת בעלי-החיים, כמעט כל הנושאים העוסקים בבעלי-חיים במגוון הרחב של התחומים נידונים בוועדת החינוך, התרבות והספורט, למעט נושא ספציפי בוועדת כלכלה.
איתן כבל: אין כל סיבה לשנות את זה.
אברהם מיכאלי: לא דיברו על שותפות?
יריב לוין: מי בעד ההצעה להעביר לוועדת החינוך, התרבות והספורט?
יריב לוין: הצבעה בעד – רוב נגד – אין נמנעים – אין פה-אחד.
יריב לוין: קביעת ועדה לדיון בהצעה לסדר היום בנושא: הגדלת שיעור ההשתתפות בכוח העבודה ולצמצום פערים חברתיים (מס הכנסה שלילי) (תיקון – שינוי הגדרת "עובד"), הצעת חברת הכנסת חנין זועבי.
יריב לוין: הנושא הבא, קביעת ועדה לדיון בהצעה לסדר היום בנושא: הגדלת שיעור ההשתתפות בכוח העבודה ולצמצום פערים חברתיים (מס הכנסה שלילי) (תיקון – שינוי הגדרת "עובד"), הצעת חברת הכנסת חנין זועבי.
יריב לוין: נשמעו הצעות להעביר את הדיון לוועדת הכספים ולוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.
יריב לוין: שני ראשי הוועדות סברו שראוי שהנושא יידון אצלם.
יריב לוין: מאחר שהמציעה, חברת הכנסת זועבי, ביקשה שהנושא יידון בכל זאת בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות, ולאור העובדה שמדובר בהצעה לסדר שעניינה השתתפות בכוח עבודה, נדמה לי שנכון שוועדת העבודה, הרווחה והבריאות היא שתדון בעניין.
יריב לוין: הצבעה בעד – רוב נגד – אין נמנעים – אין הסכמה פה-אחד.
יריב לוין: אני פותח את ישיבת ועדת הכנסת.
יריב לוין: מאחר שאין קוורום נגיע לנושא הראשון על סדר היום אם וכאשר תהיה נוכחות מספקת.
יריב לוין: כמדי שבוע ביום שלישי נעבור להצעות לתיקון תקנון הכנסת.
יריב לוין: נפתח בתיקון לסעיף 10 שכבר אושר, והייתה הערה ובקשה של נציגי יהדות התורה לבצע בו תיקון שארבל תפרט אותו.
יריב לוין: על-פי הסיכום איתם, אישרנו את התיקון לסעיף כפי שהוא, ועכשיו נקיים דיון בתיקון שהם ביקשו.
יריב לוין: יש בקשה של סיעת קדימה, ובשלב הזה הסיכום שהגעתי אליו - - - מאחר שכרגע אין הצעה ואין גם פתרון שגובש מבחינתכם, וברגע שהדבר הזה יהיה אנחנו נחזור ונעלה את זה בכל רגע כפי שתרצו כשהנושא הזה יגובש אצלכם.
יריב לוין: יש בקשה נוספת שקיבלתי מחבר הכנסת זבולון אורלב שמתייחסת למה שאנחנו מאשרים היום.
ארבל אסטרחן: על החקיקה בפגרה?
יריב לוין: לא, על מה שאנחנו מאשרים היום בעניין המליאה.
יריב לוין: לכן נדון על כך בשבוע הבא ככל האפשר אחרי שזה יאושר במליאה.
יריב לוין: אם אפשר לזכור לזמן את חבר הכנסת אורלב לישיבה כדי שיידע שזה עולה.
ארבל אסטרחן: אנחנו חוזרים לסעיף 10 שכבר תוקן ונקבע בנוסח החדש בדיונים הקודמים של הוועדה.
ארבל אסטרחן: עדיף שתסתכלו בעמוד השני בנוסח שקיבלתם היום כי שם הנוסח המשולב.
ארבל אסטרחן: הסעיף בנוסח כפי שנקבע כאן ואושר כבר בכנסת אומר את מה שמופיע אצלכם בעמוד 2 ב-(4)(א).
ארבל אסטרחן: יש שם רשימה של מה שטעון אישורה של ועדת הכנסת: התפלגות סיעה, שינוי שם סיעה, שינוי מספר חבריה של סיעה.
ארבל אסטרחן: (4) אומר כך: (4) "השתייכותו הסיעתית של חבר הכנסת שהחל לכהן בכנסת לאחר שהתפלגה הסיעה שבה היו חברים חברי רשימת המועמדים שכללה את שמו, בהתאם להוראות אלה- -" כזכור, חבר כנסת חדש אמור להיכנס לכנסת מכיוון שחבר כנסת שהיה באותה רשימת מועמדים התפטר או נפטר או חדל לכהן מכל סיבה אחרת, ולפני שהוא נכנס לכנסת כחבר כנסת חדש, הסיעה שלו התפלגה.
ארבל אסטרחן: נשאלת השאלה לאן הוא נכנס.
ארבל אסטרחן: מה שנקבע בפעם הקודמת הוא מה שכתוב כרגע בסעיף: (א) התפלגה הסיעה לפי הוראות סעיף 59(1) או (3) לחוק הכנסת: (1) "חבר הכנסת ימסור לוועדת הכנסת הודעה אחת בלבד, בכתב, בתוך 24 שעות מעת היותו לחבר הכנסת, בדבר הסיעה שאליה הוא מבקש להשתייך, ובלבד שבין חבריה יש מי שנמנה עם רשימת המועמדים האמורה, והאישור יינתן בהתאם להודעתו"; הוא צריך להגיש את ההודעה בכלל בגלל שהוא עלול להתחרט.
ארבל אסטרחן: כלומר הוא יגיד לאיזה מהסיעות שנוצרו בשל ההתפלגות הוא מבקש להיכנס.
ארבל אסטרחן: הוא לא צריך להיכנס לסיעה שיש בה יותר אנשים.
ארבל אסטרחן: הוא יודיע, ולפי זה, תאשר את זה ועדת הכנסת.
ארבל אסטרחן: ראינו שכך נהגו בעבר.
ארבל אסטרחן: בסוגריים אני אגיד שלא ביקשנו את ההסכמה של הסיעה שאליה הוא נכנס, אלא רק את ההודעה שלו.
ארבל אסטרחן: לפעמים זה יכול להיות שרשור של התפלגויות שפתאום הוא ייכנס לסיעה שהוא בכלל לא קשור אליה, ואולי יפעל נגדה.
ארבל אסטרחן: לכן אנחנו צריכים לחשוב האם צריך גם את ההסכמה של הסיעה.
ארבל אסטרחן: קבענו חלופה שנייה שאם הוא לא מסר הודעה תוך 24 שעות תקבע ועדת הכנסת שהוא משתייך לסיעה שבה רוב החברים שנמנו עם רשימת המועמדים האמורה, אם היו כמה סיעות עם מספר שווה לזאת שיש בה אחד וכולי.
ארבל אסטרחן: עלתה השאלה האם יש מקום להבחין בין מה שנקבע כאן לבין מצב שבו יש התפלגות לפי מפלגות.
ארבל אסטרחן: הרי חוק הכנסת מאפשר לכמה מפלגות להגיש רשימת מועמדים משותפת, ואם בעת הגשת רשימת המועמדים הן מצרפות הסכם שבו מצוין לגבי כל אחד מחברי רשימת המועמדים לאיזו מפלגה הוא משתייך, מאוחר יותר תוכל הסיעה שכוללת כמה מפלגות, להתפלג לפי ההרכב המפלגתי.
ארבל אסטרחן: במקרה כזה לא צריכים להתקיים התנאים האחרים, אלא פשוט להתפלג לפי מפלגות.
ארבל אסטרחן: הדברים האלה כבר קרו לא אחת.
ארבל אסטרחן: אם סיעה מתפלגת ואחד מתפטר ונכנס הבא בתור, הוא ייכנס לאותה סיעה שמייצגת את המפלגה שנרשם מלכתחילה הוא נרשם אליה.
ארבל אסטרחן: זאת תהיה ברירת המחדל אם איזושהי אפשרות לסטייה, שאסביר אותה.
ארבל אסטרחן: לכן ב-(ב) אם התפלגה סיעה, לפי סעיף 59(2) לחוק הכנסת.
ארבל אסטרחן: אם היו התפלגויות נוספות שאנחנו צריכים לחזור לסעיף (א).
ארבל אסטרחן: אבל אם זאת הייתה ההתפלגות היחידה תקבע ועדת הכנסת כי חבר הכנסת משתייך לסיעה המייצגת את - - - שהשתייכותו אליה צוינה בהסכם, לפי הסע אמור.
ארבל אסטרחן: כמו שאמרתי, הסעיף מחייב הגשת הסכם.
ארבל אסטרחן: זאת אומרת, עדיין חייבת להיות קביעה של ועדת הכנסת.
ארבל אסטרחן: אמרנו שתמיד ועדת הכנסת קובעת וחייבת להיות הכרעה כלשהי כי זה בכל זאת מספר חברי הסיעות, אבל הוא לא צריך להודיע.
ארבל אסטרחן: זאת ברירת מחדל.
יריב לוין: יש שיקוף של מה שנאמר לבוחרים לפני הבחירות.
ארבל אסטרחן: הוצע שאם בכל זאת הוא כן מסר הודעה בתוך 24 שעות שהוא מבקש להשתייך לסיעה האחרת שהייתה באותה רשימת מועמדים, אבל ששמו לא נקשר אליה אפשר לאשר- -
שלמה מולה: לסיעה שנוצרה.
ארבל אסטרחן: נוצרות שתי סיעות חדשות שמייצגות מפלגות.
ארבל אסטרחן: למשל בכנסת הזאת יש סיעת יהדות התורה שהוגשה על-ידי שתי מפלגות: אגודת ישראל ודגל התורה.
ארבל אסטרחן: כשהן הגישו את רשימת המועמדים הן צירפו הסכם.
ארבל אסטרחן: הן לא היו חייבות לעשות את זה, אבל הן החליטו לצרף הסכם, ובו הן רשמו את כל החברים ברשימת המועמדים משתי המפלגות, וליד כל אחת הם ציינו אם הוא שייך לדגל התורה או לאגודת ישראל.
שלמה מולה: זה חוקי?
ארבל אסטרחן: החוק מאפשר את זה.
ארבל אסטרחן: המטרה של זה היא שאם הם ירצו להתפלג החוק מתיר להם להתפלג לדגל ולאגודה אפילו אם אין שליש.
ארבל אסטרחן: זאת אפשרות נוספת להתפלגות.
ארבל אסטרחן: כאשר יש מצב שמפלגות מגישות רשימה משותפת, והגישו הסכם זה מאפשר להם להתפלג כך.
יריב לוין: הם עושים את זה מראש.
שלמה מולה: זה בחוק יסוד?
ארבל אסטרחן: זה בחוק הכנסת מכוח חוק יסוד הכנסת.
ארבל אסטרחן: זה קיים כבר הרבה שנים, משנת 1991.
יריב לוין: זה נעשה בהרבה הזדמנויות.
יריב לוין: המערך בשעתו היה אגד של כמה מפלגות וגם העבודה-ממד בכנסת הקודמת עבדה בצורה הזאת.
שלמה מולה: אם אתה רוצה לייצר יציבות שלטונית- -
יריב לוין: זה חשוב, אבל אנחנו לא שם.
שלמה מולה: - - - רסיסי מפלגות וכן הלאה.
ארבל אסטרחן: אתה צודק במאה אחוז.
ארבל אסטרחן: זה מאפשר התפלגויות נוספות.
איל ינון: זה לא תיקון בתקנון הכנסת.
איל ינון: מה שאתה מדבר זה קונספט ברמה גבוהה יותר של חקיקה.
ארבל אסטרחן: כיום זה קיים, ויש מפלגות שמגישות.
שלמה מולה: - - - יצא הכי טוב בעולם.
שלמה מולה: זה איחוד מלאכותי, זה עבודה בעיני הציבור.
שלמה מולה: הציבור לא בוחר בדיוק את החלופות האלה.
שלמה מולה: אבל בסדר.
איל ינון: זה המצב הקיים.
ארבל אסטרחן: מוצע שבמקרה הזה ברירת המחדל תהיה שחבר הכנסת נכנס לסיעה שמייצגת את המפלגה שהוא מצוין כשייך אליה.
ארבל אסטרחן: צריך לזכור שאם חבר כנסת נפטר, חבר כנסת אחר מיד נעשה חבר כנסת, הוא לא יודע מזה.
ארבל אסטרחן: אם תוך 24 שעות הוא מוסר לוועדת הכנסת שהוא מבקש להשתייך לסיעה אחרת, לא זאת ששמו צוין כמי שמשתייך אליה, ועדת הכנסת תאשר את זה, ובלבד שגם הסיעה שאליה הוא היה אמור להשתייך וגם הסיעה שאליה הוא מבקש להשתייך נתנו את הסכמתן.
יריב לוין: יש הסכמה כללית.
ארבל אסטרחן: לכן פה גם חשבתי שאולי ב-(א) צריך היה להגיד "ובלבד שהסיעה הסכימה".
יריב לוין: לא, כי אז הוא יכול להישאר ללא סיעה.
יריב לוין: גם פה אין הסכמה של סיעה.
יריב לוין: גם פה הוא נמצא בסיעה שהוא הכריז גם אם לא רוצים אותו.
יריב לוין: יש ברירה שאומרים שאם כולם מסכימים נייצר- -
שלמה מולה: זה במצב של פרישה או של התפלגות?
יריב לוין: במצב של התפלגות אבל של מפלגות שמלכתחילה רצו בנפרד.
יריב לוין: המפלגות רצו כרשימה אחת שמורכבת משתי מפלגות מוכרזות מראש עם רשימה שמית – מי שייך לאיזו מפלגה.
סהר פינטו: ואז אם מישהו יצא מהכנסת?
יריב לוין: נכנס מישהו אז אומרים שהוא ישויך למפלגה שהוא הכריז עליה בפני הבוחרים מהתחלה, אלא אם כולם מסכימים – גם הוא וגם שתי הסיעות אומרות שהן מסכימות ללכת לסיעה השנייה.
סהר פינטו: אז אתה כן כופה עליו.
יריב לוין: מכיוון שהוא הכריז מראש.
שלמה מולה: אתה מביא אותי לדיון שהיה לנו אתמול בנושא משאל העם.
שלמה מולה: אתה שוב אומר כאן שעבר הזמן, הוא שינה את דעתו.
יריב לוין: הוא שינה את דעתו רק אם כולם הסכימו.
יריב לוין: אם לא, הוא מקובע למה שהוא הכריז לפני הבחירות.
ארבל אסטרחן: לא רוצים לאפשר מניפולציות בהשתייכות סיעתית.
רונית חייקין יעקבי: מה קורה אם 24 שעות נופל על שישי-שבת?
יריב לוין: זה לא נספר.
יריב לוין: זאת הוראה כללית.
רונית חייקין יעקבי: ממתי אתה מתחיל לספור?
יריב לוין: אני מתחיל לספור מרגע ההתפטרות.
רונית חייקין יעקבי: ומי יחליף את חבר הכנסת ביום חמישי ב-24:00?
ארבל אסטרחן: כל הוראה שמסתיימת בשישי-שבת, מאריכים לבא בתור.
איל ינון: השאלה בכמה מאריכים.
שלמה מולה: יש בחוק בטח.
ארבל אסטרחן: אפשר לחשוב שהדבר הזה עלול ליצור קצת בעיות אם יהיו התפלגויות על גבי התפלגויות.
יריב לוין: זה נראה הסדר סביר לגמרי.
יריב לוין: זה מקובל עליכם?
ארבל אסטרחן: עוד לא החלטתי אם אני אחליף את הסעיף או אגיד מה יבוא אחרי מה.
יריב לוין: בכל מקרה נביא את הכול יחד, לא כהחלטה נפרדת.
יריב לוין: בפרק השני שבו התחלנו כבר קיימנו ישיבה אחת.
יריב לוין: נעבור על התיקונים שהיו ביחס לישיבה הקודמת, ואחר כך נמשיך על-פי הנושאים שישנם.
ארבל אסטרחן: מוצע פה פרק שני: סדר היום.
ארבל אסטרחן: בסעיף הראשון שלו דנו כבר בפעם הקודמת, והוצעו כל מיני תיקונים שסימנתי אותם בהדגשה.
ארבל אסטרחן: הסעיף ייקרא "סדר היום השבועי", וכזכור מוצע לעשות הבחנה שקיימת היום בין סדר היום הכללי לבין סדר היום המפורט.
ארבל אסטרחן: כבר קבענו שהמזכיר יפרסם כל שבוע את רשימת הנושאים שעל סדר היום, ואחר כך היושב ראש יקבע כל שבוע את סדר היום השבועי המפורט ויציג אותו בנשיאות.
ארבל אסטרחן: "סדר היום יפורסם לאחר ישיבת הנשיאות, אולם יושב ראש הכנסת רשאי להכניס בו שינויים במהלך השבוע".
ארבל אסטרחן: זה משהו שקיים.
ארבל אסטרחן: בישיבה הקודמת הוצע מה שמסומן בהדגשה: "ובלבד שאם נוסף נושא לסדר היום תימסר על כך הודעה לחברי הכנסת לפחות שלושים דקות לפני תחילת הדיון בו".
תמי כנפו: זה לא מעשי.
איל ינון: רציתי להעיר שבמישור התיאורטי זה נשמע סביר ביותר ואף מתבקש.
איל ינון: מהאופן שבו מתנהלים העניינים אנחנו יודעים שלא תמיד זה מתנהל בצורה הזאת.
איל ינון: אגב, לעיתים זה אינטרס לאו דווקא של הממשלה או של הקואליציה, אלא לעיתים זה גם אינטרס של האופוזיציה.
איל ינון: יכול להיות שפה אנחנו מגבילים את עצמנו בהגבלה ובגזרה שאולי מוזר לומר את זה.
איל ינון: אבל מהיכרות של החיים היומיומיים פה לא בטוח שהציבור יכול לעמוד בה.
איל ינון: גם לא ברור מה זה "תימסר על כך הודעה לחברי הכנסת לפחות 30 דקות".
איל ינון: הרי בפועל כשיש תוספת לסדר היום אנחנו הרבה פעמים מניחים את התוספת על שולחן הכנסת, אבל צריך פה סוג של מנגנון שנדע באיזו דקה הנחנו את התוספת ולהקפיד על הנחת התוספת ולספור האם עברו 30 דקות.
איל ינון: בפועל זה לא נעשה כיום בצורה כזאת- -
שלמה מולה: מה המצב הקיים היום?
שלמה מולה: למה בכלל צריך לתקן את זה?
איל ינון: אני לא בעד התוספת הזאת, זה בדיוק מה שאני מסביר.
שלמה מולה: מה המצב הקיים?
איל ינון: המצב הקיים הוא שניתן לעשות שינויים בסדר היום, והם אף נעשים, בדברים רגישים שאנחנו יודעים שהם קונטרוברסליים.
איל ינון: אנחנו מקפידים ליידע את שני הצדדים וגם לשמוע השגות שהרבה פעמים גם מתקבלות בעניין עיתוי העלאת דברים מסוימים.
איל ינון: אני יכול להביא דוגמה שהתרחשה רק אתמול ונוח לי לתת אותה כי הדוגמה יושבת לצדי: חבר הכנסת אברהם מיכאלי, יש לו הצעת חוק בקריאה ראשונה שאמנם לא הייתה לפני נשיאות הכנסת ביום שני- -
אברהם מיכאלי: זה היה בשבוע שעבר, ודחינו את זה.
איל ינון: - - אבל לגיטימי מבחינת הסמכויות להעלות אותה לסדר היום כי היא מוכנה, היא בקריאה ראשונה.
איל ינון: מכיוון שאנחנו יודעים שההצעה הזאת רגישה מאוד לאופוזיציה, פניתי מראש למנהלת סיעת האופוזיציה הגדולה, שאלתי אותה האם יהיה מקובל עליהם להוסיף את ההצעה הזאת אף על פי שלא הייתה בנשיאות.
איל ינון: אני אומר שוב, אף על פי שהיושב ראש יכול להוסיף, פנינו, אמרו שזה רגיש, ולכן זה לא יעלה השבוע.
איל ינון: כי יום אחד זה רגיש מצדכם, ויום אחר זה רגיש מצדם, ולכ זה לא יעלה.
איל ינון: אנחנו כן עושים את הדברים האלה, זאת לא תורה כתובה בשום מקום.
שלמה מולה: אז למה להוסיף?
שלמה מולה: אם אני כחבר כנסת סגרתי את הפלאפון או לא פתחתי אי-מייל או לא נכנסתי לתוך המליאה כי חבר לי לא סיפר לי.
שלמה מולה: אם את תוחמת את זה בזמן זה הופך להיות בעייתי.
ארבל אסטרחן: יש הבדל בין אם קיבלת את ההודעה לבין אם היא נמסרה כדין.
ארבל אסטרחן: אם הניחו על שולחן הכנסת זה לא מעניין אם היית שם וראית.
איל ינון: שלמה, זה לא ידיעה במובן האישי.
ארבל אסטרחן: אנחנו גם קבענו איך מודיעים הודעות לחברי הכנסת באחת הישיבות הקודמות.
שלמה מולה: למה נדרשת חצי שעה?
שלמה מולה: למה לא שעה?
שלמה מולה: למה לא שלוש שעות?
שלמה מולה: למה לא 10 דקות?
איל ינון: מצד אחד לא רצו להגביל ולסרבל מדי, אז קבעו יחידת זמן שנראית מאוד סבירה על פני הדברים.
איל ינון: אלא שאנחנו יודעים שהמציאות שבה הכנסת פועלת-
שלמה מולה: לא הייתי מכניס זמן, אבל אתה כן היה הנושא של הכנסת העניין לבוא בדברים בין הקואליציה לבין האופוזיציה.
איל ינון: אבל אני לא בטוח שתהיה על זה הסכמה כי זה אומר שיש לשים מגבלות פורמליות על סמכותו של היושב ראש.
איל ינון: חלק מהיופי וכללי המשחק הוא שחלק מהדברים לא כתובים עלי ספר.
איל ינון: כי ברגע שתכניס הגבלות פורמליות, כמובן, תעורר התנגדות אצל בעלי הסמכויות שאתה עושה בהם פיחות ומגביל אותם.
שלמה מולה: קיבלתי.
איל ינון: הדברים עובדים לשביעות רצונם של שני הצדדים.
איל ינון: אני לא מציע לערער את האיזון העדין מאוד שמתבצע בסדר.
איל ינון: הרי אין טענות; זה לא שמישהו בא בטענות ואומר שאנחנו עושים תרגילים והפתעות.
סהר פינטו: אבל ראינו שאתה מעגן נוהג בתקנות.
סהר פינטו: לתקנון.
סהר פינטו: אתה מעגן אותי חלקית: אתה מעגן את הנוהג שהוא רשאי לשנת, אבל לא מעגן את הנוהג שאנחנו גם מתחשבים - -
יריב לוין: מה אתם מציעים?
יריב לוין: אתם מציעים למחוק את התוספת?
יריב לוין: זה מקובל עליי.
ירדנה מלר: היושב ראש קבע סדר יום, ואין לו- - -
אברהם מיכאלי: מצד אחד זה לא מגביל.
שלמה מולה: אני אומר משהו אחר ולאו דווקא לקולה.
שלמה מולה: אם יושב ראש הכנסת חושב עכשיו, ויש מצב שלא נמסרה הודעה תוך 30 דקות, אבל הוא רוצה להעלות אותה כי זה עניין שבשגרה – למה להגביל אותו; מצד אחר יכול להיות שיושב ראש הכנסת מתחשב מאוד בכולם, אז אין לי בעיה.
שלמה מולה: מה יהיה אם יהיה יושב ראש לעומתי שלא רוצה להתחשב בילד בשמו, ופתאום הוא שם דברים על סדר היום כדי לרצות מישהו.
יריב לוין: זה היה ההיגיון שבגללו הכנסנו את זה.
שלמה מולה: אני מבין- -
יריב לוין: אתה מוריד את זה?
יריב לוין: צריך להחליט.
שלמה מולה: אני מתלבט.
יריב לוין: אתה חושב שזאת הוראה שאי אפשר יהיה לעמוד בה הלכה למעשה?
איל ינון: יתעוררו בעיות.
איל ינון: יש כאן מנהלות סיעה מהאופוזיציה שאומרות שזה לא עובד בפועל באופן שבו הכנסת מתנהלת.
יריב לוין: אז נוריד את זה.
שלמה מולה: השאלה היא איך מבטיחים שבכל זאת- -
יריב לוין: אפשר להוסיף אמירה: "ובלבד שיודיע על כך מיד עם קבלת ההחלטה על ידו או משהו במובן הזה שמדגיש שהוא לא יכול להחזיק את זה במגרה, ואז לבוא ולהפתיע.
ארבל אסטרחן: יודיע לחברי הכנסת ללא דיחוי.
אברהם מיכאלי: לכן חצי שעה זאת מין פשרה מינימלית.
יריב לוין: לי זה נראה סביר, אבל הם אומרים שזה לא עובד למעשה.
איל ינון: אני לא הייתי מציין את הדקות.
איל ינון: אפשר לומר: "יושב ראש הכנסת רשאי להכניס בו שינויים במהלך השבוע תוך מתן הודעה על כך".
שלמה מולה: זמן סביר מראש זאת הגדרה רחבה.
שלמה מולה: הזמן הסביר בשבילי זה יומיים ובשביל מישהו אחר – חצי שעה.
יריב לוין: או שתוחמים את זה לחצי שעה או שלא תוחמים את זה בזמן בכלל.
שלמה מולה: אתה יודע מה, נוריד את זה.
סהר פינטו: חצי שעה זה טוב.
סהר פינטו: אם תהיה הסכמה - -
תמי כנפו: פרקטית זה לא עובד.
רונית חייקין יעקבי: בהסכמות אתה לא צריך בכלל.
ארבל אסטרחן: כאילו אי אפשר להתגבר על זה.
ארבל אסטרחן: זה שכל מנהלות הסיעות מסכימות לא מאפשר פורמלית להתגבר על התקנון.
איל ינון: מעשית בהסכמות אנחנו עושים גם דברים שנוגדים לתקנון.
איל ינון: נכון שברמה הפורמלית זה לא בסדר שאנחנו עושים את זה, אבל אנחנו כן פועלים ככה.
ארבל אסטרחן: יוצאים מהנחה שהסכמות לא פוגעות באף אחד.
איל ינון: אבל שלא יהיה מי שילין ויערער על כך.
יריב לוין: אם עושים רבע שעה?
שלמה מולה: אתה צריך להשאיר את זה לשיקול דעתו של יושב ראש הכנסת להגיד שזה יהיה מוקדם ככל שניתן.
יריב לוין: "ויודיע על כך לחברי הכנסת מיד עם החלטתו"
ארבל אסטרחן: אבל לפעמים הוא מחליט ביום שני משהו לגבי יום רביעי, אז הוא לא צריך להחליט על זה מיד, הוא יכול גם להודיע על זה ביום שלישי.
יריב לוין: שיודיע מיד.
סהר פינטו: הבעיה שלנו היא הדברים שמתוספים במהלך הישיבה.
שלמה מולה: אולי אפשר להגדיר כחריג הודעות שניתנות תוך כדי הדיון.
איל ינון: אני אתן לכם דוגמה מאתמול בעניין שלא עלה.
איל ינון: היה בקריאה שנייה ושלישית את חוק הבנקאות (רישוי), שאין התנגדות באופוזיציה לתוכן של החוק עצמו.
איל ינון: ליושב ראש ועדת הכספים הייתה סדרה של חוקים בקריאה שנייה ושלישית, והוא רצה להוסיף את זה.
איל ינון: אז שוב, במסגרת מה שאמרתי קודם, באתי בדברים עם מנהלת סיעת קדימה ושאלתי אותה, ומסיבות אחרות שאינן קשורות לתוכן החוק ביקשו לא להעלות את זה.