GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
לימור ברמן: זה היום קורה בוועדת ההסכמות.
יריב לוין: אני חושב שאפשר להתכנס למתווה כזה: הכלל הוא שההצבעה מתקיימת מיד.
יריב לוין: הדבר השני הוא, שבוודאי שבכל מקום שיש הסכמה בין המציע – ואם זה בהצעה שיש לה כמה מציעים בין כל המציעים - לבין הממשלה, אז בוודאי שאפשר לסטות מן הכלל הזה.
יריב לוין: דבר שלישי הוא שצריך לתת ליושב ראש הכנסת שיקול דעת בנסיבות מיוחדות, כמו שהגדרנו את זה במקרים הקודמים, לסטות מהעניין.
יריב לוין: השאלה הרביעית, שנותרה פתוחה, היא סוגיית הדיונים הליליים.
יריב לוין: אני בעד - אם החליטו לשים את הנושא על סדר-היום, והממשלה יודעת שהוא יהיה על סדר-היום ביום שלישי, וזה יום שלה וזה בהסכמתה, אז יבוא השר הרלוונטי ותהיה הצבעה.
יריב לוין: אני מאוד בעד זה.
יריב לוין: השאלה היא מה אנחנו עושים עם הדיונים שנמשכים לתוך הלילה ובעיניי, שם נכון לאפשר לאופוזיציה לדבר אבל לא נכון לקשור את כולם פה עם שקי שינה וכל הדבר המגוחך הזה.
איל ינון: דווקא שם לרוב אנחנו מגיעים להסכמות.
איל ינון: הבעיה היא בשוטף.
רחל אדטו: הדיונים לתוך הלילה הם פחות בעייתיים.
רחל אדטו: בעניין הזה אני מציע, היות שיושב ראש הקואליציה במקרה לא נמצא פה השבוע וגם לא יושב ראש הכנסת, זה יכול להיות בסוף counterproductive במובן הזה שבסוף זה עוד יותר ירוקן את הכנסת בימי שלישי, כי ברירת המחדל תהיה לא לקיים את ההצבעה אלא לא לקיים בכלל את הדיון ואז עוד יותר נתקשה למלא תוכן בסדר-היום של יום שלישי.
רחל אדטו: לכן הדברים האלה צריכים להישקל בכובד ראש, כי אם נקבע כלל מאוד חזק, שלא מפרידים בין דיון להצבעה, סיכוי רב שסדר-היום הדליל ממילא.
רחל אדטו: יש יותר סיכוי שזה יקרה מאשר שתתקיימנה הצבעות.
רחל אדטו: זאת הערכתי, כי אני לא בטוח שסעיף בתקנון הכנסת יגרום לכך שרים וסגני שרים יתייצבו פה בימי שלישי וישבו פה כל אחר הצהריים.
רחל אדטו: אני לא בטוח שזו דינמיקה אפשרית בשיטה הנוכחית.
סהר פינטו: צריך לבחון את זה.
סהר פינטו: יכול להיות שיהיה מקום להבחין בין הצעות לסדר-היום וחקיקה.
סהר פינטו: זה בשלב הבא, אולי כדאי באמת לשמוע את עמדת - - -
איל ינון: צריך לשמוע את עמדת היושב ראש ויושב ראש הקואליציה.
רחל אדטו: מה שאמרת לגבי הלילות, אני חושבת שהבעיה של הלילות קטנה הרבה יותר.
סהר פינטו: קובעים סדרי דיון מיוחדים, באים אליך לוועדת הכנסת.
יריב לוין: הרי תמיד אפשר ללכת לקביעת סדרי דיון מיוחדים.
סהר פינטו: זה ממילא מה שקורה בדיונים הליליים.
יריב לוין: נכון, אבל אני חושב שדרך המלך הפכה להיות קביעת סדרי דיון מיוחדים.
יריב לוין: אם אתם שואלים אותי – זה לא נכון.
יריב לוין: צריכה להיות הגדרה ברורה של מה כן ומה לא.
יריב לוין: לצורך העניין, לומר לאופוזיציה שעד שעה X – שאני לא אומר כרגע מה היא – אתם יכולים לרתק לכאן את כולם ובכל רגע נתון למשוך את כל ההסתייגויות ולכפות את ההצבעה.
יריב לוין: מצד שני, מרגע מסוים והלאה אתם יכולים לנאום, אבל העסק לא נמשך ללא - - -
סהר פינטו: אז תיתן התראה, שהוא יכול לדחות בשעה או שעתיים.
לימור ברמן: בפעם האחרונה שנשארנו פה לילה ההתראה הייתה של שעתיים.
תמי כנפו: אם יודעים מראש שלא תהיה הצבעה, אז ממש להודיע מראש ולא רק כשממש מתחיל דיון יודעים שאין הצבעה.
תמי כנפו: להודיע לחברי הכנסת, שיהיו מודעים שלא תהיה הצבעה, לפחות במצב שיודעים שלא תהיה הצבעה.
יריב לוין: אני חושב ששעה זה לא מספר קדוש כי לא יקרה שום דבר אם אנשים יוכלו להתארגן ויבואו אחרי שעתיים.
יריב לוין: יצא להיות בדיון לילי לאחד, הייתי פה ודווקא הייתי לא מעט במליאה והקשבתי.
יריב לוין: זה היה בדיחה: דיברנו על כדורגל, אנשים דיברו על כל מיני דברים.
יריב לוין: זה היה כל כך לא מכובד, כל כך לא רציני.
רחל אדטו: זה חריג.
רחל אדטו: תספור, כמה היו לך בשנה?
רחל אדטו: שלושה לילות כאלה?
יריב לוין: לכן אני אומר שאני לא בעד לחסום את האופציה לקיים דיון כזה, אבל אני חושב שצריך להפוך את התמריץ לקיים את הדיון לאיזושהי אמירה של האופוזיציה שאומרת: יש לי מה להגיד ולכן כל הלילה אקיים את הדיון הזה, ולא לגרום לזה שאנשים ישנו בבית מלון עם האוזן על הטלפון ותוך שעה יצטרכו להתארגן ולרוץ לפה.
רחל אדטו: אני חוזרת ואומרת: אין קשר בין מה שאתה מדבר עליו, הפיליבסטר, לבין מה שאנחנו מדברים כרגע, על הנוכחות בימי שלישי.
יריב לוין: אין קשר, אני רק אומר שצרך להסדיר את זה במסגרת אותו סעיף.
יריב לוין: אלה שני נושאים שונים, אבל צריך להסדיר את זה.
רחל אדטו: אתה לא יכול לתת תוכן של מה אומרים בפיליבסטר.
יריב לוין: אני לא נכנס למה אומרים, אני נכנס רק לצד הטכני, של האם אנחנו חותכים ואומרים שעד שעה מסוימת האופוזיציה יכולה לרתק את כולם הנה ומעבר לשעה כזאת ההצבעה תידחה לשעה X מסוימת.
יריב לוין: בעיניי זה יותר נכון, לא כקואליציה מול אופוזיציה אלא כמישהו שהרגיש די אידיוט לשבת פה סתם, ולמחרת כולם עייפים ולא מרוכזים בדיונים שהם באמת דיונים חשובים ומהותיים.
יריב לוין: בעיניי זה לא נכון, אבל אני מציע שתבואו עם עמדה מגובשת בעניין מבחינתכם.
יריב לוין: אבקש מחבר הכנסת אלקין את עמדתי ואני מניח שאיל יבקש מהיושב ראש.
אברהם מיכאלי: צריך איזון כי בזמנו היה המקרה המפורסם של מיקי איתן, עם הפיליבסטר הארוך.
אברהם מיכאלי: זה היה בגלל שאז לא היו הוראות ברורות כאלה.
נאזם בדר: הסתייגות הייתה חמש דקות, והיו לו מספיק הסתייגויות לדבר עשר שעות.
יריב לוין: נאמר שהוגשו הסתייגויות בהיקף של שבועיים, ברור שאז ילכו לסעיף של סדרי הדיון.
יריב לוין: אפשר, אבל בעיניי זה לא נכון.
יריב לוין: אני חושב שצריך לעשות תיחום, וכשנגיע לדיון בהצעות חוק יכול להיות שצריך לחשוב על תיחום של העניין בצורה כזאת שיהיה כלל ברור איך זה נעשה, מה ההיקף של הדברים ומה קורה אם זה נמשך לתוך הלילה, מבלי למנוע את האפשרות שזה יקרה, בלי לחסום את האופציה להחזיק את הכנסת דולקת בלילה.
יריב לוין: זה לגבי הסעיף הזה.
יריב לוין: זה שמזכיר הכנסת יודיע על-ידי צלצול, אני מניח שבזה אין בעיה.
יעל סלנט: הורדנו את הנושא שקבוע היום בכוכבית, שההצבעה תתקיים לא לפני חמש דקות אחרי הצלצול.
יריב לוין: כי זה ממילא לא מיושם בפועל.
יעל סלנט: לגבי אופן ההצבעה, סעיף 62(א) קובע היום שמצביעים בהרמת ידיים.
יעל סלנט: כמובן מוצע לקבוע שחבר הכנסת יצביע באמצעות מערכת ההצבעה האלקטרונית ממקום מושבו הקבוע בלבד.
יעל סלנט: סעיף קטן (2) הוא סעיף חדש.
יעל סלנט: "יושב ראש הישיבה רשאי להחליט כי הצבעה המתקיימת במסגרת סדרת הצבעות תתקיים בהרמת ידיים; הוראות פסקה זו לא יחולו אם נשמעה לכך התנגדות מצד חבר הכנסת הנוכח באולם, למעט בהצבעה על הסתייגות להצעות חוק".
איל ינון: אולי כדאי להבהיר את הסיפא.
יעל סלנט: המשמעות היא שאם יש הצבעה על הסתייגויות להצעת חוק, אז גם אם נשמעת התנגדות עדיין אפשר יהיה להצביע בהרמת ידיים.
יריב לוין: בהצעות לסדר-היום בדברים כאלה אין בעיה, כי זה לא סדרת הצבעות.
יריב לוין: בהצעות חוק, נדמה לי שהקו עובר במקום שבו אם יש דרישה של חברי כנסת שעל כל סעיף מסעיפי החוק, טרם האישור שלו, תהיה הצבעה אלקטרונית - צריך לקיים את ההצבעה האלקטרונית.
יריב לוין: זה סביר.
יריב לוין: לעומת זאת, שחבר כנסת אחד שנוכח באולם יכפה את זה שכל ההצבעות שהיו נעשות בהרמת ידיים יהיו אלקטרוניות - זה לא סביר ולא הגיוני.
איל ינון: זה שינוי של המצב הקיים.
יריב לוין: אני חושב שהכלל צריך להיות שההצבעה על סעיפי החוק תהיה תמיד אלקטרונית, אלא אם יש הסכמה כללית על הרמת כללית.
יריב לוין: לעומת זאת, בהסתייגויות ליושב ראש הכנסת יש אפשרות לעשות את חלקן אלקטרונית.
לימור ברמן: עד היום, בשנה שאני נמצאת פה, רק על ההסתייגויות הצביעו בהרמת ידיים.
לימור ברמן: אני לוקחת את התקציב כדוגמה.
יריב לוין: אם אני זוכר נכון, היו גם סעיפים חוק שהוצבעו בהרמת ידיים, לא רק ההסתייגות עצמה.
יריב לוין: אפשר לעשות את זה בהנחה שיש הסכמה כללית.
יריב לוין: אבל אם חבר כנסת אומר:
יריב לוין: אני רוצה שעל כל סעיף חוק תהיה הצבעה אלקטרונית מסודרת – בעיניי זה נכון.
איל ינון: צודקת לימור שב-90% ומשהו מהמקרים מדובר בהצבעה על ההסתייגויות כי אם אין הסתייגויות אנחנו מצביעים על הכול כחטיבה ואז אין את הבעיה.
איל ינון: אבל זה בהחלט שינוי של המצב הנוהג כרגע.
איל ינון: אני יכול לומר שלפחות בשלוש השנים האחרונות לא נתקלנו במקרים רבים שהלחץ הפסיכולוגי גובר.
איל ינון: כלומר, לא זכור לי מקרה שחבר כנסת בודד החליט לתקוע מקלות בגלגלים של כולם.
לימור ברמן: לכן לא מבינה למה לרשום את זה.
יריב לוין: זה מעגן את מה שקורה בפועל.
לימור ברמן: זה לא היווה בעיה.
איל ינון: אני לא אומר שאני תומך בסיפא.
נאזם בדר: זה קורה בהצבעה על הצעות חוק בקריאה שניה, לא מדברים בעלמא.
נאזם בדר: במקום להשאיר את זה כללי, אפשר לציין כשמדובר בהצבעות בקריאה שניה - - -
איל ינון: לימור אומרת שזה שינוי משמעותי.
לימור ברמן: עוד לא הייתה פעם אחת, מאז שאני כאן, שקם חבר כנסת ואמר: היושב ראש, אני מבקש שהכול ייעשה אלקטרונית.
לימור ברמן: זה לא קרה, עם כל ההסתייגויות שהיו, והיו הרבה הסתייגויות.
איל ינון: זה קרה, אבל זה קרה תמיד כשהיו כמה שביקשו לעשות את זה.
איל ינון: לא אחד נגד 119.
סהר פינטו: אבל עכשיו אתה מונע את זה.
איל ינון: נכון, לכן אמרתי שזה שינוי המצב הקיים.
ארבל אסטרחן: גם בסעיף הזה וגם בסעיף של ההצבעה השמית אפשר לומר שלא ייעשה שימוש לרעה בדרך ההצבעות, כשהמטרה היחידה היא להאריך את הדיון וההצבעה.
לימור ברמן: אותו חבר כנסת יגיד לך: אני לא משתמש בזה שימוש לרעה.
לימור ברמן: נורא חשוב לי שנעשה הצבעה שמית, שאוכל להראות לבוחרים שלי שהצבעתי בעד הצעת החוק הזו.
לימור ברמן: איך תוכיחי שהוא עשה את זה בכוונה בשביל להאריך את ההצבעות?
יריב לוין: אולי מבחינת הניסוח לא ירדנו עד הסוף.
יריב לוין: הרעיון הוא כזה: הרי ישנה אפשרות לקיים הצבעה בהרמת ידיים והסמכות באופן עקרוני היא של יושב ראש הישיבה.
יריב לוין: קם אחד ואומר: אני רוצה הצבעה אלקטרונית, היושב ראש יכול להחליט שהוא מאפשר הצבעה אלקטרונית.
יריב לוין: זאת אומרת, הסמכות קודם כול נשארת אצלו, כפי שהמצב הוא גם היום.
יריב לוין: הרעיון הוא רק במקום אחד, שבעיניי הוא לתת לחברי הכנסת דווקא טיפה יותר שליטה על העניין.
יריב לוין: אפשר לקבוע כלל רחב שאומר שיושב ראש הישיבה יקבע את נהלי ההצבעה ובזה נגמר העניין.
יריב לוין: הרעיון הוא להגיד שאם בא חבר כנסת ואומר: אני רוצה שכל סעיף מסעיפים הצעת חוק יוצבע כהצבעה אלקטרונית מסודרת - צריך לאפשר לו את זה, לדעתי.
יריב לוין: מאידך, הגיוני שאם הדרישה שכל הסתייגות והסתייגות תוצבע בהצבעה אלקטרונית, הדבר הזה לא סביר.
יריב לוין: היושב ראש יכול להחליט, אם תהיה בקשה בהסתייגות מסוימת להצביע הצבעה אלקטרונית, לקבל את הבקשה ולקיים הצבעה אלקטרונית.
יריב לוין: הרעיון הוא לעגן את המצב הקיים, אבל בהוראה שמייצרת איזון נכון.
סהר פינטו: תגביל את כמות הבקשות שלו, כמו בסעיף אחרי שמגבילים אותו לשלוש הצבעות שמיות.
יריב לוין: זה גם אפשרי, אבל אני אומר לך איפה ההבדל.
יריב לוין: ההבדל הוא שבהצבעה שמית אתה צריך להביא כמות של חתימות.
יריב לוין: פה יש לך 120, שלכל אחד יש לכאורה זכות לקום.
יריב לוין: אתה הרי לא מציע שדרישה כזאת תהיה טעונה חתימות, זה לא הגיוני.
יריב לוין: במהלך הפרקטיקה של ההצבעות נוצר מצב שבהסתייגות מסוימת קם חבר כנסת ואומר: ההסתייגות הזאת חשובה לי, אני רוצה שיצביעו עליה אלקטרונית אני רוצה לתת לו זכות, שאם את זה הוא רוצה – הוא יקבל.
יריב לוין: אני מחריג את ההסתייגויות, לא בהסתייגויות לא יהיו הצבעות אלקטרוניות, אלא שבהסתייגות לא תהיה חובה על היושב ראש להסכים לבקשה, כפי שהוא יהיה חייב בסעיפי חוק.
לימור ברמן: זה לא עניין של חובה, רק תשנה את הנוסח ברמה שבהצבעה על הסתייגות להצעת חוק יושב ראש הכנסת יקבל החלטה.
יריב לוין: זאת הכוונה.
לימור ברמן: שאפשר יהיה לבקש את זה וזה לא יהיה אוטומטית לפי התקנון.
יריב לוין: בדיוק, להבדיל מהסיטואציה של הצבעה על סעיפי חוק, ששם אני אומר לו: אתה רשאי.
יריב לוין: פה חייבים.
יריב לוין: בזה יש היגיון מסוים.
ארבל אסטרחן: זה בעצם מה שכתוב:
ארבל אסטרחן: שאם נשמעה התנגדות היושב ראש לא רשאי להחליט שזה יהיה בהרמת יד.
יריב לוין: זאת הכוונה, אבל היא לא הובנה.
נאזם בדר: בסעיף (ד) מוצע להוריד חמש דקות זמן צלצול.
נאזם בדר: למה?
יריב לוין: כי לא עומדים בזה בפועל.
תמי כנפו: אבל זה מאוד חשוב כי לפעמים בהצעת חוק עולה מישהו, במקום לדבר עשר דקות מדבר דקה אחת ויורד.
תמי כנפו: אין זמן להתארגנות להצבעה.
איל ינון: אפשר אולי לנקוט במילים: יודיע מזכיר הכנסת מראש על ההצבעה על-ידי צלצול.
ארבל אסטרחן: מה קורה היום?
ארבל אסטרחן: הוא יורד אחרי דקה ומחכים ארבע דקות?
ארבל אסטרחן: ארבע דקות לא קורה כלום?
תמי כנפו: בטח, היושב ראש מחכה.
נאזם בדר: מרגישים את האווירה.
נאזם בדר: אם קורה שמזמן הצלצול עד לרגע ההצבעה לא עברו חמש דקות היושב ראש מחכה.
יריב לוין: בסדר, אם זאת הפרקטיקה - - -
ארבל אסטרחן: מקפידים להסתכל חמש דקות?
איל ינון: לא סופרים בסטופר חמש דקות.
לימור ברמן: מה שנאזם אמר עכשיו זה נכון; אם יש דרישה אתם מחכים חמש דקות, ובדרך כלל הדרישה באה מהקואליציה.
לימור ברמן: אני עושה בעצמי את הגיוס לחברי הכנסת שלנו, לי יש 28 חברי כנסת להביא, אני אומרת לכם שבין הרגע של צלצול – ששר עלה, השיב שתי דקות וירד - אין חמש דקות.
לימור ברמן: עד שאני מביאה את חברי הכנסת כבר הייתה הצבעה.
איל ינון: לימור צודקת.
איל ינון: אין בדיקה עם שעון בדוכן של המזכירות, שבודקת שעברו חמש דקות.
ארבל אסטרחן: ברור שזה זמן סביר.
איל ינון: לכן כשנוקבים בחמש דקות זה מסוכן מאוד.
איל ינון: לכן הייתי בעד להוריד את זה.
איל ינון: אף אחד לא בודק את החמש דקות המדויקות.
יריב לוין: בואו ניקח בחשבון שיש לנו גם קצת שכל ישר.
יריב לוין: הרעיון הוא לא לצלצל שניה לפני ההצבעה.
נאזם בדר: מה תענה לטענה משפטית של חבר כנסת, שיגיד שלא ניתן הזמן המספיק כדי להיות שותף בהליך ההצבעה.
יריב לוין: שב באולם, זה מה שאענה לו.
יריב לוין: הדבר הזה נועד לזה שאם יצאת לרגע לשתות קפה מאחורי אולם המליאה תוכל להיכנס פנימה, לא כדי שתטייל בכל רחבי הבניין וכולם ימתינו שתואיל בטובך להגיע.
ארבל אסטרחן: אבל היא אומרת שהיום לא מחכים חמש דקות, אז אם תכתוב את זה עכשיו בתקנון יפסלו חוק כי חכית 4.5 דקות.
יריב לוין: לא, חמש דקות לא יעבוד, זה ברור.
יריב לוין: זאת הוראה אבסורדית, זה לא ילך.
ארבל אסטרחן: מה עם סעיף 13(א)(2)?
יריב לוין: סיכמנו אותו.
ארבל אסטרחן: ננסח את זה יותר טוב.
איל ינון: אני רוצה להביא את זה לידיעת היושב ראש, כי זה שינוי.
יריב לוין: אנחנו לא מצביעים על זה היום.
ארבל אסטרחן: זו סמכות של היושב ראש להחליט תמיד בסדרת הצבעות.
ארבל אסטרחן: אבל אם זה הסתייגויות הוא יכול להחליט כך אפילו אם יש התנגדות.
יריב לוין: בדיוק, זה הכלל.
יריב לוין: לעומת זאת, בסעיפי חוק או בדברים אחרים הוא חייב לקיים את זה אלקטרונית, בהנחה שמישהו דרש את זה.
ארבל אסטרחן: כשזה לא סדרת הצבעות.
יעל סלנט: סעיף קטן (ב) קובע שלפי דרישה בכתב של 20 חברי כנסת לפחות או לפי דרישת הממשלה תיערך הצבעה שמית.
יעל סלנט: זאת הוראה שקבועה היום בסעיף 62(ב) לתקנון, רק שמוצע לעגן את זה עכשיו בכתב.
יעל סלנט: הסיפא של הסעיף היא חדשה: "חבר הכנסת לא יוכל לדרוש יותר משלוש הצבעות שמיות לגבי נושא הנמצא על סדר-היום, אלא אם כן אישר זאת יושב ראש הישיבה".
איל ינון: רציתי להעיר לרישא משהו.
איל ינון: כתוב: "לפי דרישה בכתב של 20 חברי כנסת".
איל ינון: היושב ראש הנוכחי מקפיד שמדובר ב-20 חברי כנסת הנוכחים באולם.
איל ינון: היות שהרשימות של חברי הכנסת עם החתימות מוחזקות מראש אצל מנהלי הסיעות אז לפעמים יש מצבים של חברי כנסת שבידוע שהם בחוץ לארץ או שהם בכלל לא נמצאים או שהם חולים.
סהר פינטו: יש לך בעיה פרקטית אם אתה גם דורש בקשה בכתב וגם דורש שהם יהיו, כי אין לך זמן להתחיל לאסוף חתימות מכולם.
איל ינון: בפעם האחרונה, מה שלימור עשתה, היא מחקה מתוך הרשימה את השמות של חברי הכנסת שהיא יודעת שאינם.
איל ינון: ספרנו שבכל זאת יש 20 אנשים, והכול היה בסדר.
לימור ברמן: הטענה של יושב ראש הכנסת היא שמבחינתו צריך להחתים את זה במליאה.
יריב לוין: אבל זה לא מעשי.
סהר פינטו: זה כי אתה רוצה את זה מראש, אם מורידים את המילה "בכתב" אז זה 20 שנוכחים.
יריב לוין: אני בדעתך לחלוטין.
יריב לוין: אגיד לכם מה האיזון שראיתי בעיני רוחי.
יריב לוין: אמרתי שמצד אחד לא נכביד בעניינים טכניים, לא ניאלץ לספור 20 ואם יש 19 אז צריך לחפש את חבר הכנסת, לרוץ להחתים אותו.
יריב לוין: אין צורך בכל הדבר הזה.
יריב לוין: יש 20 חתימות של אנשים, שאולי אינם, אבל הם חושבים שהנושא הזה מספיק חשוב כדי שיצביעו עליו הצבעה שמית – אני מוכן לחיות עם זה, זה לא נראה לי נורא.
יריב לוין: מצד שני אני לא רוצה שזה יהפוך לסיפור, שיהיו מאה הצבעות שמיות ויתחיל ויכוח אם נותנים או לא נותנים וסחיבת זמן.
יריב לוין: לכן הצעתי את השילוב שמצד אחד אומר: 20 בלי דרישת נוכחות, אבל מצד שני אומר:
יריב לוין: כל אחד יוכל לחתום על שלושה דברים, כמובן על אותו נושא בסדר-היום.
לימור ברמן: אני מעדיפה שתגיד לי 20 ושיהיו שם ואל תגביל אותי.
יריב לוין: ברור, אבל אני חושב שזה יותר נכון.
לימור ברמן: אז אני שוב לוקחת את התקציב כדוגמה.
לימור ברמן: בתקציב יושב ראש הכנסת הגביל אותנו ל-14 הצבעות שמיות בסך הכול.
לימור ברמן: במקרה כזה, מעבירים את התקציב, זה יהיה רק שלוש.
יריב לוין: לא, זה לא יחול על התקציב.
לימור ברמן: לא התקציב, זה יהיה מנהל מקרקעי ישראל.
לימור ברמן: משהו מאוד כבד.
יריב לוין: אבל זה לא יהיה שלוש, כי אל תשכחי שזה שלוש על 20.
יריב לוין: אם יש לך 40 באופוזיציה זה שש.
לימור ברמן: אני דואגת כרגע למצב שאני פה, ל-20.
יריב לוין: את רוצה ארבע?
יריב לוין: השלוש הוא לא קדוש.
לימור ברמן: אני לא רוצה שתגביל אותי.
לימור ברמן: אם יושב ראש הכנסת קובע שהוא מבקש להגביל למספר ריאלי, שהוא לא שלוש ולא ארבע, כמו 14, מתי שמדובר במשהו רציני וגדול כמו התקציב – בבקשה.
לימור ברמן: צריך להיות משהו ריאלי יותר.
לימור ברמן: שלוש-ארבע, אני מצטערת - - -
יריב לוין: אני מוכן לקבל את זה אבל אז נצטרך לקבוע שלפי דרישה בכתב כך וכך יושב ראש הכנסת יהיה רשאי, לא חייב.
יריב לוין: אני בעד להבטיח לאופוזיציה מינימום שלא תלוי ברצונו הטוב.
יריב לוין: הרי ברור לגמרי שזה לא יכול להיות פתוח לגמרי וכל הצבעה יכולים לבקש שבע.
לימור ברמן: היום זה פתוח לגמרי.
יריב לוין: אבל בא יושב ראש הכנסת ואומר לך שהוא מגביל אותך, נותן לך חמש, שלוש או שמונה.
לימור ברמן: הוא לא מגביל אותי לשלוש או חמש.
לימור ברמן: נרשום 20 ואז נתחיל לדבר.
יריב לוין: לא חשוב המספר.
יריב לוין: היום היושב ראש יכול להגביל.
איל ינון: זה לא מדויק, היושב ראש לא הגביל אותם.
איל ינון: בחוק התקציב ובחוק ההסדרים, במסגרת סדרי הדיון שנקבעו בוועדת הכנסת הכניסו גם את נושא ההצבעות השמיות וזה הוגבל על-ידי ועדת הכנסת, ספציפית לעניין הזה.
איל ינון: כיום אין הגבלה על ההצבעות השמיות.
איל ינון: בחוק מינהל מקרקעי ישראל לא הגבלנו.
איל ינון: גם האופוזיציה מתעייפת.
לימור ברמן: בחרנו סעיפים מסוימים, שהיו יותר חשובים לנו מאחרים, וביקשנו עליהם לעשות הצבעה שמית.
יריב לוין: מה שאתם מתנגדים לו לא יהיה.
יריב לוין: אתם לא רוצים את זה - זה לא יהיה.
יריב לוין: לא אריב על זה.
לימור ברמן: אל תגביל אותנו בבקשה.
יריב לוין: זה לא עניין של בקשה ולא אני מגביל, אם הסיכום הוא שעושים את הדברים בהסכמה - - -
אברהם מיכאלי: אמרת שיושב ראש הכנסת דורש - אני חושב שיש בזה הרבה היגיון גם לך.
אברהם מיכאלי: הבעיה היא שלפעמים יש כאלה שחתמו על דרישה להצבעה שמית והם לא פה ואז הדרישה של 20 לפחות – אין לי בעיה שכל אחד יכין 30 שמות וימחקו, אבל לפחות 20 אלה שדורשים הצבעה שמית יהיו נוכחים במליאה, אחרת בשביל מי אני מצביע?
אברהם מיכאלי: כן יש היגיון שהמספר 20 יישאר.
יריב לוין: לאפשר ליושב ראש לקבוע הצבעה שמית ביוזמתו – אני בעד, אני חושב שזה נכון.
איל ינון: זה לא לבקשת היושב ראש, הוא לא ביקש את זה.
ארבל אסטרחן: יושב ראש הוועדה הציע את זה.
יריב לוין: הסמכות צריכה להיות אצלו, הוא צריך שתהיה לו את סמכות התמרון.
ארבל אסטרחן: אז רוצים שזה יהיה לפי דרישה בכתב של 20 חברי כנסת לפחות, לפי דרישת הממשלה או לפי החלטתו של יושב ראש הכנסת?
יריב לוין: זה צריך להיות לפי דרישה בכתב של 20 חברי כנסת לפחות, הנוכחים בעת הגשת הדרישה או לפי דרישת הממשלה תיערך הצבעה שמית.
סהר פינטו: אם ה-20 נוכחים, למה בכתב?
דוד רותם: זה חייב להיות בכתב.
איל ינון: גם בפועל זה ככה.
דוד רותם: אבל צריך לכתוב את זה, זה לא כתוב.
דוד רותם: כשאתה כותב "הנוכחים בשעת ההצבעה" עוד יבוא מישהו ויגיד: אז תעשה הצבעה אם יש 20 בעד או נגד.
דוד רותם: דבר שני, את התוספת הזאת אני לא מבין.
יריב לוין: ירדנו מזה.
אברהם מיכאלי: מה עם סעיף קטן (2)?
יריב לוין: אנחנו מכניסים, שתהיה ליושב ראש אפשרות - - -
אברהם מיכאלי: בלי 20 שמות?
יריב לוין: בלי כלום, מכוח סמכות הניהול של הישיבה.
יריב לוין: אם הוא יחליט שפה הוא מקיים הצבעה שמית, נאפשר לו את זה.
איל ינון: למה משמש אותנו המכשיר של ההצבעה השמית?
איל ינון: הרי לכאורה, מאז שיש הצבעה אלקטרונית - - -
אברהם מיכאלי: פיליבסטר.
איל ינון: לשני דברים.
איל ינון: אחד זה הפיליבסטר, ואז גם הממשלה יכולה לעשות בזה שימוש - - -
יריב לוין: ומבוכה.
איל ינון: אני לא יודע אם נכון לתת ליושב ראש הכנסת את הסמכות הזאת לבייש כל מיני אנשים.
אברהם מיכאלי: על יושב ראש הכנסת אני סומך, אבל יש שבעה סגנים, שמישהו יכול להפעיל אותו פוליטית באותו רגע שיעשה פיליבסטרים על כל חוק, וגם אין לו מגבלה.
דוד רותם: אין היום סעיף בתקנון שאומר שה-20 צריכים להיות נוכחים.
דוד רותם: היושב ראש דורש שיהיו 20 - זה בניגוד לתקנון, הוא לא יכול לדרוש את זה.
יריב לוין: זה הנוהג.
דוד רותם: הנוהג הזה הוא פסול, כי אני יכול לדרוש ולא להיות.
דוד רותם: זה לא 40 חתימות, זה דבר שונה לגמרי.
איל ינון: דווקא ב-40 חתימות אומר היושב ראש שהיות שאתה מגיש היום בקשה היום אבל הבקשה נדונה רק בעוד חודש, אי-אפשר להבטיח את זה שתהיה שם.
איל ינון: אבל ההצבעה השמית זה עכשיו, מהרגע להרגע.
יריב לוין: אם אנשים מחזיקים אותנו עד אמצע הלילה להצביע שמית – שיהיו, אם לא מגבילים את המספר.
דוד רותם: יש כמה כלים לאופוזיציה.
דוד רותם: אמר לי פעם אריק שרון שצריך להיות על הגלגל, פעם למעלה ופעם למטה, אז יכול להיות שיום אחד גם אנחנו נהיה באופוזיציה ואני חושב שאי-אפשר לקחת לאופוזיציה את כל הכלים.
יריב לוין: אנחנו הרבה יותר טובים באופוזיציה, זה לא רק שיום אחד אנחנו יכולים להיות שם.
דוד רותם: העניין הוא שגם להביך את הקואליציה זה חלק מהתפקיד של האופוזיציה.
דוד רותם: אי-אפשר לקחת להם את כל הכוח הזה.
דוד רותם: אנחנו הופכים עוד מעט אנחנו הופכים לכנסת שתהיה בה רק קואליציה והאופוזיציה יכולה לשבת בחוץ לארץ.
דוד רותם: אני מצטער, זה לא עובד ככה, כל ההגבלות האלה.
דוד רותם: זה לגיטימי שאופוזיציה אומרת שרוצה להביך את הקואליציה.
אברהם מיכאלי: אז מה אתה מציע?
אברהם מיכאלי: שלא יהיו 20 ח"כים?
יריב לוין: אם אלך לשיטתך עד הסוף אז כל אחד יכול להגיד שהוא רוצה הצבעה שמית.
דוד רותם: אנחנו עכשיו משנים.
דוד רותם: עד היום היו צריכים 20 חברי כנסת לחתום.
דוד רותם: בואו לא נבלף את עצמנו, בדיוק כמו שבדיון לפגרה אנחנו יודעים שכל הסיעות מכינות מראש את החתימות ומגישות, אותו דבר פה.
דוד רותם: הם יושבים בישיבת סיעה ביום שני, מחתימים את חברי הכנסת ושומרים לעת מצוא.
דוד רותם: זה חלק מתפקידי האופוזיציה.
יריב לוין: תאמינו לי, כשהליכוד יהיה באופוזיציה רחמנות עליכם – על מי שיהיה בקואליציה.
יריב לוין: יישבו פה עד 4:00 לפנות בוקר בהצבעות שמיות כל הזמן.
דוד רותם: אתם גם טועים בזה, מסיבה אחת פשוטה, גם האופוזיציה - - -
יריב לוין: אני אשב פה.
יריב לוין: אני אהיה לבד פה ואגיש כל הזמן הצבעות שמיות.
דוד רותם: בואו נבדוק, כמה הצבעות שמיות יש?
דוד רותם: אפילו בהצבעות תקציב כבר הפסיקו לבקש.
איל ינון: גם האופוזיציה היו פעם שרים - - -
דוד רותם: גם הם רוצים ללכת הביתה.
דוד רותם: מה אתה חושב, שהם נהנים לשבת פה עד 4:00 לפנות בוקר?
נאזם בדר: היו לנו 20 הצבעות שמיות בתקציב.
דוד רותם: זה היה תקציב לשנתיים, אז מה אתם רוצים?
ארבל אסטרחן: אז משאירים את זה שרק לפי דרישה בכתב של 20 חברי כנסת לפחות או לפי דרישת הממשלה תיערך שמית.
ארבל אסטרחן: אני עוד לא יודעת אם זה נקרא "שמית" או "אישית".
יריב לוין: תחשבו טוב על הסעיף הזה.
יריב לוין: מוכרחים לתת כלי בידי יושב ראש הכנסת, משהו שיגביל את זה, שזה לא יהיה פרוץ לחלוטין לכל רוח, שאפשר להגיש עכשיו עשרות הצבעות שמיות.
אברהם מיכאלי: תמיד יש את הכלי של ועדת הסכמות.
יריב לוין: אין ועדת הסכמות.
איל ינון: בתקציב אנחנו כן עושים את זה בוועדת ההסכמות.
לימור ברמן: בדיונים המיוחדים הוא הגביל את זה.
יריב לוין: את זה אני יודע, ולכן אנחנו רוצים לקבוע היום את העניין, שלא הכול יעבור למסלול של דיון מיוחד בגלל הבעיות האלה.
דוד רותם: תוסיף סעיף (1): יושב ראש הכנסת יהיה רשאי להגביל את מספר ההצבעות.
דוד רותם: אל תדאג, זה לא בניגוד לשום דבר.
סהר פינטו: ביום-יום אין יותר מדי.
יריב לוין: אבל אנחנו צריכים לפחות להסמיך את היושב ראש, שתהיה לו סמכות להגביל את זה.
יריב לוין: בסוג הדברים הזה, אני אישית מעדיף שתהיה קווטה מינימלית קבועה מראש שאי-אפשר להתווכח עליה, אבל איך שאתם רוצים.
יריב לוין: נקרא את סעיף קטן (ג) ואז נעצור.
יריב לוין: ניתן חמש דקות הפסקה לפני הישיבה הבאה.
יעל סלנט: סעיף קטן (ג) קובע שבחירות הנערכות לפי חוק ייערכו בהצבעה חשאית בכתב, אלא אם כן נקבע אחרת בחוק או בתקנון זה.
יעל סלנט: אציין שמדובר בנציגים לוועדות לבחירת שופטים, לבחירת נשיא המדינה ומבקר המדינה.
יעל סלנט: כל ההוראה הזאת, של הצבעה חשאית, נמצאת גם בכל אחד מהחוקים בנפרד.
ארבל אסטרחן: לא צריך לחזור על זה.
דוד רותם: בשביל מה אתם חוזרים על זה?
דוד רותם: כל סעיף כזה מדפיסים ב-800,000 עותקים, זה להוריד שלושה יערות כדי להכין מהם את הנייר.
דוד רותם: חבל על העצים, זה כתוב בחוק.
ארבל אסטרחן: אפשר להוריד.
דוד רותם: אני גם חושב שהתוספת הזאת לא נכונה.
איל ינון: זה גם כתוב בחלק מהחוקים.
דוד רותם: אם זה כתוב בחוק – אז כתוב.
דוד רותם: כשהיו פה בחירות לנשיא המדינה, אחרי שכולם הורידו את המועמדות ונשאר מועמד אחד, היו כאלה שהיו חייבים להוציא לו את הנשמה ולהצביע נגד.
דוד רותם: כדי שיהיה גם מי שיצביע נגד, כי בדמוקרטיה חייב להיות מישהו.
דוד רותם: הייתי פעם יועץ משפטי של אחת הרשויות המקומיות, והיה שם חבר אופוזיציה שהיה מגיש הצעה נגדית אבל לא מצביע בשבילה.
דוד רותם: שאלתי: למה אתה לא מצביע בשבילה?
דוד רותם: זו הצעה שלך.
דוד רותם: היה אומר לי: כי צריך דמוקרטיה, אז צריך הצבעה נגד.
ארבל אסטרחן: לגבי נשיא ומבקר כתוב לנו במפורש מה קורה כשיש מועמד אחד, שמצביעים בעד או נגד.
ארבל אסטרחן: היתר – נציגים בוועדות לבחירת נושא משרה שיפוטית - לא כתוב בחוק מה קורה כשמספר המועמדים הוא כמספר המקומות.
ארבל אסטרחן: אז עלולה להתעורר שאלה - - -
דוד רותם: בוועדה לבחירת שופטים יש שני מועמדים, אני ורוני בר-און.
דוד רותם: 61 חברי כנסת הצביעו נגדנו, אז אנחנו לא נבחרים, נכון?
דוד רותם: אין מועמדים אחרים, אז אין ועדה לבחירת שופטים?
ארבל אסטרחן: אם אף אחד לא מגיש מועמדות לכנסת גם אין כנסת.
ארבל אסטרחן: יוצאים מהנחה שאנשים יגישו מועמדותם.
איל ינון: אבל יש הליך אחר שאינו מעוגן היום בשום מקום וזה על פי החלטת ממשלה.
איל ינון: ועדת החוקה, חוק ומשפט בוחרת את נציג הכנסת לוועדה לאיתור מועמדים ליועץ משפטי לממשלה.
איל ינון: נוהל הבחירה אינו מעוגן היום.
ארבל אסטרחן: את זה צריך לעגן.
דוד רותם: את זה חשוב מאוד לעגן.
ארבל אסטרחן: מה אנחנו אומרים לגבי הרישא והסיפא?
דוד רותם: אלא אם כן נקבע אחרת בחוק, זה בסדר.
דוד רותם: אם נקבע אחרת בחוק התקנון לא יכול לעשות כלום.
ארבל אסטרחן: הרישא חוזרת על הקיים בחקיקה אז אפשר להוריד אותה.
ארבל אסטרחן: היא פשוט קיימת בתקנון היום, אבל בכל החוקים הרלוונטיים כתוב במפורש "הצבעה חשאית".
ארבל אסטרחן: אפשר להוריד אותה.
ארבל אסטרחן: מה לגבי הסיפא?
דוד רותם: היה לנו את זה, שהיו רק שניים.
יריב לוין: אם משאירים את הסעיף הזה, זה חייב להיות או בתקנון זה כי ייצא מצב שהבחירות לנשיא וליועץ המשפטי יהיו חייבות להיות חשאיות לפי מה שאתה עושה פה, בניגוד למה שנעשה היום, שהן גלויות.
איל ינון: זה לפי החלטת ממשלה.
ארבל אסטרחן: כתוב שהכנסת תבחר את שני הנציגים בהצבעה חשאית.
דוד רותם: בוועדת החוקה זה לא חשאי.
ארבל אסטרחן: שם זה לא מכוח חוק ולכן זה לא חל.
דוד רותם: שם עשיתי הצבעה גלויה.
יריב לוין: אני יודע, כך עשו גם לפניך.
יריב לוין: נוותר על כל הסעיף הזה?
ארבל אסטרחן: על הסיפא לא הייתי מוותרת.