GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ניצן הורוביץ: ולהציג אותי אחר כך במין סיבוב – כי אני מבין מה שנעשה כאן.
ניצן הורוביץ: מה שנקרא – ג'ומס קורא לזה – "עושים עלינו סיבוב".
ניצן הורוביץ: אני רואה כאן את הכיוונים התקשורתיים, אני מבין מה הכותרות מחפשות לעשות.
ניצן הורוביץ: אני לא אכנס לקלחת הזאת.
ניצן הורוביץ: לא ידביקו את זה על ראשי, ואני לא אתן לזה יד.
ניצן הורוביץ: אני חושב שזה בלתי ראוי, ואני חושב שההחלטה שצריכה לצאת מכאן היום היא א', להפסיק ניצול עובדים בין אם במשרה מלאה ובין אם בחצי משרה או בכל צורה אחרת.
ניצן הורוביץ: ב', להפסיק את הפיצולים היצירתיים שהם, על פניהם, פיקציה ברורה.
ניצן הורוביץ: 16.5% משרה זו פיקציה, וכאן, כמובן, לא יהיו חילוקי דעות.
ניצן הורוביץ: אבל בנושא של חצי משרה שנעשית על פי בחירת העוזר הפרלמנטרי בהתאם לצרכיו ובהתאם לצרכי חבר הכנסת, בזה אני חושב שלא צריך לגעת, כי זה דבר שהוא במקרה שלי, ובמקרה של חברי כנסת אחרים, דבר אמיתי.
ניצן הורוביץ: ואם יש טענות ספציפיות כלפי או כלפי מישהו אחר על ניצול עובדים, אני מוכן לתת על זה את הדין וצריך לטפל בזה.
ניצן הורוביץ: אבל היות ואין טענות כאלה, אלא מנסים "לעשות סיבוב", ומה שנקרא לשפוך את התינוק עם המים המלוכלכים - -
נסים זאב: עוד פעם לשפוך את התינוק.
ניצן הורוביץ: חברי כנסת שכן וחברי כנסת שלא – הכל לזרוק, לזה אני לא מוכן לתת את היד.
נסים זאב: אדוני היושב ראש, יש לי הצעה להתייעלות.
יריב לוין: חבר הכנסת זאב – תודה, לא אני לא צריך - - -
נסים זאב: תשמע ממני.
נסים זאב: שיהיו שני נציגים, מי שבעד - - -
יריב לוין: רבותיי, לא.
יריב לוין: חבר הכנסת זאב, אני דוחה את ההצעה שלך.
יריב לוין: אצלי מי שרוצה לדבר, חבר כנסת שהגיע לישיבה ורוצה להשמיע את דברו, אני אשמע אותו.
נסים זאב: שומעים אותם בדקה אחת - - -
יריב לוין: אדוני היושב ראש, אתה רצית שאלה לחבר הכנסת הורוביץ.
ראובן ריבלין: אני מבקש לשאול שאלה טכנית את חבר הכנסת ניצן הורוביץ ואת חבר הכנסת חנין.
ראובן ריבלין: האם אתם מבקשים לעגן בהסכם שהוא יהיה הסכם לחצי משרה, שבו ייקבעו השעות?
ראובן ריבלין: מי לפי דעתכם יהיה הרגולטור לעניין זה?
ראובן ריבלין: מנהל הכנסת לא יכול להיות רגולטור.
קריאות: - - - העוזר הפרלמנטרי.
חיים כץ: תהיה הגדרת שעות?
קריאות: ועדת האתיקה.
קריאות: - - - מזמיני הקבלן.
רונית תירוש: ועדת האתיקה.
עפו אגבאריה: לא, אבל - - - אז גם במשרה מלאה, לא רק בחצי משרה.
ראובן ריבלין: תראו, רבותיי.
ראובן ריבלין: בסוף הישיבה יהיה שכל חבר כנסת צריך 42 עוזרים וכל אחד מהם צריך לנסוע בעסקים לחוץ לארץ לפחות פעם בשבוע.
ראובן ריבלין: חברים, יש לחבר כנסת שני עוזרים.
ראובן ריבלין: אחד הוא עם תואר אקדמאי, והשני – ואלה התנאים שהכנסת מעמידה לרשות נבחריה, וכך צריך למלא את תפקידנו, באילוצים.
ראובן ריבלין: אנחנו כולנו, באמת, כל אחד מנסה לעשות כמה שיותר, אבל אם חבר הכנסת חנין גם יחזור, חלילה, בתשובה, הוא יצטרך גם יועץ לא רק לעניינים שהוא דיבר בהם, אלא גם לעניינים של דת ומסורת, ואלה הם דברים שמחייבים כל אחד, על פי תפקודו, עוד עוזר ועוזר.
ראובן ריבלין: אבל אני שמעתי בקשב רב, ומוכן לדבר גם עם ועדת גרונאו שראשה נמצא כאן:
ראובן ריבלין: האם אתם מבקשים לעגן פיצול אחת המשרות - - -
ניצן הורוביץ: אני אשיב לך.
ראובן ריבלין: בדרך שבה יהיה כתוב בצורה מפורשת מהם תחומי - - -
חיים כץ: שעות.
חיים כץ: הגדרת שעות.
ראובן ריבלין: נכון, הגדרת שעות והגדרת זכויות וחובות של חבר הכנסת ומיהו הרגולטור לעניין זה.
ניצן הורוביץ: אז אני אומר לך איך זה נעשה אצלנו כדי למנוע, חלילה – אצלנו יש ימים שבהם העוזר הפרלמנטרי בחצי משרה מגיע ויש ימים שהוא לא מגיע.
ראובן ריבלין: זה – אין בעיה.
ניצן הורוביץ: וזה הכל.
ניצן הורוביץ: הוא לא מגיע שבעה ימים ולא שישה ימים ולא חמישה ימים.
ניצן הורוביץ: אז כל הדיבורים האלה – אולי יש כאלה שנוהגים כך, אני לא נוהג כך.
ניצן הורוביץ: אז אני לא מבין למה.
חיים כץ: פעם אחת הוא מגיע?
ניצן הורוביץ: הוא מגיע.
חיים כץ: אה.
חיים כץ: אז אם הוא מגיע פעם אחת, זה בסדר.
ניצן הורוביץ: הוא עובד יפה מאד.
ניצן הורוביץ: תשמע.
ניצן הורוביץ: אז לכן, רבותיי, אני לא מבין – באמת אני לא מבין, מה - - -
ראובן ריבלין: לא, שחלילה לא יוכל לקום אדם ולומר לאחר מכן: רבותיי - - -
מירי רגב: אבל אם הוא רוצה שיבוא ויתלונן.
ראובן ריבלין: אני מדבר - - - קודם כל, להגדיר זאת לשלושה.
ראובן ריבלין: זאת אומרת: משרה אחת מפוצלת לשניים.
קריאה: זה כבר מוגבל היום.
ראובן ריבלין: דבר שני, שאין בנפרד משרה שהיא משרה, אמנם משרת אמון, אבל היא חצי משרה, ולהגדיר אותה.
ראובן ריבלין: דבר שיכול לבוא לוועדת גרונאו לשיקול.
ראובן ריבלין: אני לא אומר, אבל אלה הם דברים הרבה יותר ברורים.
ראובן ריבלין: כי אני צריך לומר לכם: יש אנשים עם כוונות מצוינות שמאפשרים לאחרים פתיחת פתח שהוא קשה ביותר.
דב חנין: אדוני היושב ראש, בתשובה לשאלתך, אני אומר את עמדתי: אני חושב שבכלל עוזרים פרלמנטריים צריך להגדיר את היקף העבודה שלהם.
דב חנין: אני לא חושב שעוזר פרלמנטרי צריך לעבוד שישה ימים בשבוע מהבוקר עד הלילה, בוודאי ובוודאי שצריך להגדיר בהסכם מיוחד עובד שעובד בחצי משרה, צריכה להיות הגדרה ברורה של מסגרת התפקיד, מסגרת השעות.
דב חנין: רגולציה, אדוני, מבחינתי, גם יכולה להיות רגולציה - - - לוועדת הסביבה.
יריב לוין: תודה רבה, אני עובר להמשך הדיון.
יריב לוין: חבר הכנסת נחמן שי, יש לך שלוש דקות, בבקשה.
יריב לוין: רבותיי, אני מבקש שקט.
נחמן שי: בקרב בין הטובים לטובים קשה מאד - - -
נסים זאב: - - - ואתה המרגיע הלאומי.
נחמן שי: לא כשאני בכנסת.
יריב לוין: בבקשה, חבר הכנסת זאב, אתה רוצה לסיים או אתה רוצה לעכב את הדיון.
נסים זאב: אני לא רואה שמתחילים.
נחמן שי: כשכולם צודקים, צריך לבדוק את העניין מן היסוד.
ראובן ריבלין: גם אתה צודק.
נחמן שי: זו פעם ראשונה שאתה אומר לי את זה.
ראובן ריבלין: אבל זו לא פעם ראשונה שאני חושב את זה.
נחמן שי: אדוני היושב ראש, חברים.
נחמן שי: תנאי העבודה של חברי הכנסת בתחום הזה הם בלתי נסבלים.
נחמן שי: אמרה את זה ידידתי שלי ואני מסכים אתה.
נחמן שי: כל אחד מאתנו שמילא תפקיד אחר בימי חייו – ויש לנו רבים שעשו את זה – מבין שזו מצוקה שפשוט אי אפשר לעמוד בה.
נחמן שי: אם היו רוצים לעשות את התפקיד כמו שצריך.
נחמן שי: ואז, לצערי הרב, אנחנו נתלים בגורמים חיצוניים ש"מצ'פרים" אותנו או בהצעות חוק או בעזרה כזו או אחרת, או בכל מיני סוגים של תמיכה שאני לא רוצה לתאר אותה במקום הזה, ושאחדים מאתנו מקבלים אותה, כנראה, ואחדים דוחים אותה.
נחמן שי: אבל היא פיתוי שקשה מאד לעמוד בו נוכח העובדה, שעם שני עוזרים פרלמנטריים אי אפשר לעשות עבודה בכנסת הזאת, אדוני היושב ראש, שזה יהיה ברור.
נחמן שי: זה שבעה ימים, זה ימים מאד ארוכים, זה מגוון של נושאים שאני לא מכיר את ה- -
יריב לוין: חבר הכנסת שי, חצי דקה.
נחמן שי: לכן אני אומר שצריך למצוא דרך לסייע לחברי הכנסת מעבר לשני העוזרים הנוכחיים.
נחמן שי: אבל בשני העוזרים הנוכחיים אסור לפגוע, ואסור ליטול מהם את המשרות המלאות שהם ממלאים, כי הם ממלאים שתי משרות לכל דבר ועניין.
יריב לוין: חבר הכנסת אדרי – אני מבין שהוא איננו – חברת הכנסת רונית תירוש, בבקשה.
רונית תירוש: אחרי ששמעתי את הערתו של יושב ראש הכנסת, ש-20 שנה יש פה אנשים שעבדו בתנאים האלה ועשו עבודה מצוינת, ואני לא חולק על זה, אז זה כאילו זה מייתר את הדיון.
רונית תירוש: אני מרגישה, באמת, חבר הכנסת ריבלין, אי נוחות להעלות את הטיעונים, ובכל זאת אני אעלה אותם, כי אני מרגישה שאני באה ממקום שאני לא מנצלת, העובדים שלי הם קבועים במשך קדנציה פלוס ואף אחד לא עזב, ובכל זאת אני נתקלת בבעיה ככל שאני מרגישה שאני משתלבת יותר בעבודת הכנסת.
רונית תירוש: בקדנציה השנייה הזאת החלטתי כן לעשות פיצול.
רונית תירוש: ואני לא מדברת על חצי משרה.
רונית תירוש: אני מדברת אפילו על 20% מהמשרה הגבוהה של 80% ואני אסביר איך אני עושה את זה, ולמה אני צריכה את זה.
רונית תירוש: אבל לפני כל דבר אני רוצה לומר ליושב ראש הכנסת, למזכיר הכנסת, למנכ"ל הכנסת, שהפיצול הזה הרי נובע מאיזה קושי שקיים אצלנו.
רונית תירוש: זה לא סתם נולד.
רונית תירוש: והקושי הזה – יש פתרונות שונים.
רונית תירוש: כמו שנחמן שי אמר:
רונית תירוש: צריך עוד עוזרים, צריך לדאוג בעולם מה קורה, אבל אני לא רוצה לדבר על זה כרגע, אני כן אולי אקדים ואומר שלפני שנעשה שינוי בעניין הזה של אפשרות הפיצול, בואו נדון מהי באמת – נפלח את העבודה של העוזרים, ונראה כמה עוזרים צריכים להיות לכל חבר כנסת, ורק אחרי זה להחליט החלטות לגבי כן מותר לפצל, או לא.
רונית תירוש: זאת אומרת: לא להקדים את רתימת העגלה לפני הסוסים.
רונית תירוש: זה מה שאני רוצה להציע.
רונית תירוש: אבל, אין פה עניין של טובים ורעים והמשוואה הזאת היא באמת לא לרוחי, ואני אגיד את טיעוני.
רונית תירוש: אני מרבה – לא מרבה לנסוע, כן?
רונית תירוש: אני משתדלת שזה יהיה פעם בחודש, גם זה לא – אני מדברת על נסיעות ברחבי הארץ מעבר לעבודות אחרות שכולנו עוסקים בהן ואני מוצאת את עצמי חוזרת בלילות בכבישים – לא משנה, אני לא רוצה לנקוב בשמם, אבל כבישים לא נעימים, ולבד.
רונית תירוש: אני חושבת שזה דבר לא נכון.
רונית תירוש: לא שיש לי בעיה בעצם המפגש שאני צריכה מישהו שיכתוב לי מה היה.
רונית תירוש: הכל מדובר על יחסים בין אישיים ואני לא צריכה את העוזרים לידי, ואני הרבה מאד דברים עושה לבדי.
רונית תירוש: ואני מתנצלת, חבר הכנסת נסים זאב, שאני מספרת על עצמי, אבל דרך זה אני רוצה להבהיר מדוע אני חושבת שיש פה אפשרות לפצל.
נסים זאב: אני לא מקבל את ההתנצלות.
רונית תירוש: חבל שפניתי אליך.
רונית תירוש: אתה לא ראוי, סליחה.
נסים זאב: סליחה, אני מתנצל, אם כך.
קריאה: הוא מקבל, גמרנו.
רונית תירוש: עכשיו, אם אני מעסיקה את אותו אדם - - -
יריב לוין: חברת הכנסת תירוש, אנא להתכנס לעוד דקה.
רונית תירוש: אם אני מעסיקה את אותו אדם שאני מבקשת לנסוע אתו פעם בחודש, אולי פעם בחודש, 20% משרה, זה בהחלט מעל ומעבר, האמן לי.
רונית תירוש: זה לא לשום צורך אחר.
רונית תירוש: לכן, בבואכם לחשוב איך לפצל, אז לא עניין של חצי, אני מבקשת לחשוב על כל הפיצולים.
רונית תירוש: אני כן מסכימה שצריך להגדיר.
רונית תירוש: סתם דוגמה: כל 20% כמה שעות זה?
רונית תירוש: אני באמת חושבת שצריך לרדת לרזולוציות האלה, ואולי מתוך זה להבין גם, שאי אפשר להסתפק בשני העוזרים.
רונית תירוש: אני לא רוצה לחזור על דברים שנאמרו פה בזכות הפיצול, אני בהחלט מצדדת בכל הטיעונים.
יריב לוין: חבר הכנסת בן סימון.
ראובן ריבלין: אני מתנצל, אני מנהל את ישיבת הנשיאות.
רונית תירוש: אה, ורק עוד מילה, עוד משפט אחד.
רונית תירוש: ביום שהחליטו – נדמה לי היועצת המשפטית של הכנסת – לא לאשר העסקת מתנדבים, אדוני יושב ראש הוועדה, העסקת מתנדבים שהתאפשרה קודם לכן, ולאחרונה קיבלנו חוות דעת מהיועצת המשפטית של הכנסת לא להעסיק דרך קרן הייסף או קרנות אחרות – אני חושבת שזה גם כן קושי.
יריב לוין: מאה אחוז, תודה רבה.
יריב לוין: רבותיי, יש עוד מישהו שרוצה להירשם כדובר, שלא נרשם, כי אני סוגר את רשימת הדוברים.
יריב לוין: חבר הכנסת מולה, אתה כבר דיברת.
כרמל שאמה-הכהן: אדוני היושב ראש, איך אפשר לדעת אם אני רשום?
יריב לוין: אתה – רשמתי אותך.
יריב לוין: זה פותר לך את הבעיה.
יריב לוין: רשימת הדוברים סגורה, חבר הכנסת בן סימון, בבקשה.
דניאל בן-סימון: אדוני היושב ראש, אני נגד הפיצול.
משה (מוץ) מטלון: אותי אתה יכול למחוק.
משה (מוץ) מטלון: שמעתי פה כבר הכל.
משה (מוץ) מטלון: אתה יכול למחוק.
דניאל בן-סימון: אני נגד הפיצול ואצביע נגד הפיצול, אבל אין לי להטיף מוסר לאלה שרוצים פיצול, והדרך היחידה לפתור את הבעיה הזאת, בין השניים לשלושה, היא להחזיר את המתמחים האלה, את האנשים מקרנות כלשהן, שבאים ונותנים יומיים בשבוע.
דניאל בן-סימון: לדעתי, זה יכול לפתור – אני לא יכול להטיף לניצן הורוביץ או למירי רגב, מדוע היא זקוקה לשלושה.
דניאל בן-סימון: באמת.
דניאל בן-סימון: ואני בא ממפלגה שהחברים שלה עושים עדיין סיורים ברחבי הארץ, מכיוון שהיא מפוצלת, אז זה דורש סיור כפול ולכן הקושי על העוזרים הוא לעתים מעבר לשלושה ימים בכנסת, גם יומיים של סיור.
דניאל בן-סימון: לכן אני אומר: אני לא רוצה להטיף.
דניאל בן-סימון: אני אצביע נגד הפיצול, אבל אם אפשר היה לפתור את הבעיה הזאת ולהחזיר, להתגבר על הבעיה המשפטית ולהחזיר את האנשים האלה, שרוצים לבוא, מקרנות חינוך למיניהן, זה יכול לדעתי לאזן את המצב הקיים.
יריב לוין: חבר הכנסת חיים כץ, בבקשה.
דוד רותם: דני, איזה קרנות?
דוד רותם: איזה קרנות?
יריב לוין: חבר הכנסת רותם, חבר הכנסת רותם.
קריאה: קרן הון סיכון.
חיים כץ: תשמע, המוטו המוביל של כולם היה ניצול.
חיים כץ: מי מנצל ומי לא מנצל.
חיים כץ: יש כאלה שמנצלים אז הם מנצלים ויש כאלה שלא מנצלים – הם מנצלים.
חיים כץ: ואני חושב שצריך – רובי אמר את זה - צריך להגדיר שעות.
חיים כץ: ויש פה את מנכ"ל הכנסת.
חיים כץ: ומי שרוצה לפצל משרות, שהעוזרים שלו יהיו עובדי כנסת, והם ידפיסו שעון.
חיים כץ: ואם הוא בא לשעתיים, הוא בא לשעתיים.
חיים כץ: ואז הוא לא ידבר אתו בערב, ולא יוכל גם לפטר אותו.
חיים כץ: שלא יוכל גם לפטר אותו.
חיים כץ: לא להגיד: אם לא תבוא אתי בשבת או לא תבוא אתי ביום שישי – אז יש את הפחד של העוזר.
חיים כץ: והעוזר פוחד.
חיים כץ: הוא שומר על הפרנסה שלו.
ציפי חוטובלי: חיים, אתה - - - יושב ראש ועד עובדים.
ציפי חוטובלי: יש לך שיטות ניהול – מעניינות.
חיים כץ: שיפטרו.
חיים כץ: זה מוסד רגיל.
חיים כץ: היא רוצה לפצל לשעתיים.
חיים כץ: - -
יריב לוין: חברים.
חיים כץ: שייסע אתה – לא יודע עד איפה קדימה מגיעים.
חיים כץ: הוא ייסע אתה לכפר, נגמרו השעתיים, היא תגיד: תעצור.
חיים כץ: אתה ב-20%, תרד.
חיים כץ: אין כאלה דברים.
חיים כץ: נו, מה הסיפור?
חיים כץ: תשמע, יושב פה מנכ"ל הכנסת.
חיים כץ: צריך לעגן את זה.
חיים כץ: צריך לעגן, לתת להם את התנאים.
חיים כץ: הם רוצים לפצל – שיפצלו.
חיים כץ: שיבואו אותם עובדים, יעבדו את האיקס שעות המוגדרות, והם לא יוכלו לפטר אותם שנה.
חיים כץ: שיגדירו תקופה שהוא לא יכול לפטר.
חיים כץ: ואז אותו ח"כ יבין שהוא לא יכול לשחק עם העוזר שלו, והעוזר שלו הוא בן אדם, ויהיה סדר בעניין הזה.
יריב לוין: חבר הכנסת אורבך, בבקשה.
אורי אורבך: אני מתנגד, כמובן, לפיצול.
אורי אורבך: אנחנו לא מתנגדים פה בדיון לקיומה של חצי משרה במשק הישראלי.
אורי אורבך: לא על זה הדיון.
אורי אורבך: הדיון הוא, האם אנחנו לא יוצרים באמצעות החצי משרה, תנאים של ניצול.
אורי אורבך: אני לא טוען שמישהו שמחזיק מישהו אחר בחצי משרה פה, אז הוא אוטומטית מנצל אותו.
אורי אורבך: יכול להיות שאנשים מחזיקים פה חצאי משרה והם לא מנצלים אותם, אבל נוצרים תנאים של ניצול, כי באים לידי ניסיון וגם לידי ביזיון, כי אי אפשר לעצור באמצע הדרך - - -
רונית תירוש: אוי, תפסיק עם התנועה הזאת, באמת.
רונית תירוש: זה מגוחך התנועה הזאת.
אורי אורבך: אני יכול להחליף דעה.
רונית תירוש: תן דוגמה אחרת, אורי אורבך, אני מסתדרת מצוין.
יריב לוין: אנא, אנא.
יריב לוין: נו, בואו, רבותיי.
אורי אורבך: אני לא טוען שמי שמחזיק חלק משרה – אפשר גם - - -
רונית תירוש: אני טוענת שמי שלוקח שני עוזרים ומעסיק אותם נון-סטופ, הוא זה שמנצל.
דוד רותם: זה נכון, ומי שלוקח שלושה ומעסיק אותם בלי סוף, הוא מנצל יותר.
יריב לוין: חברי הכנסת, אני לא יכול.
שלמה מולה: רונית, אני רק רוצה להגיד לך: יש חברי כנסת - - -
יריב לוין: חבר הכנסת מולה, לא, לא.
יריב לוין: חבר הכנסת אורבך, אנא.
שלמה מולה: הצעה לסדר אפשר?
יריב לוין: לא, אי אפשר.
יריב לוין: אל תפריע לחבר הכנסת אורבך.
יריב לוין: בבקשה, חבר הכנסת אורבך.
אורי אורבך: תרשו לי להתפרץ לקריאות הביניים.
יריב לוין: בבקשה, כן.
אורי אורבך: זה קשה להיות חבר כנסת וקשה מאד להיות עוזר, והיה נשיא אמריקאי שאמרו עליו שהוא לא מסוגל גם ללכת וגם ללעוס מסטיק בעת ובעונה אחת.
קריאה: הנרי פורד.
יריב לוין: חברים, זה לא חשוב עכשיו, באמת.
יריב לוין: אתם רוצים לעשות דיון עכשיו על זה?
רונית תירוש: לא, הוא חושב שהוא כותב עכשיו טור לעיתון.
אורי אורבך: נכון, כל חבר כנסת, יש פונקציות מסוימות, שבגלל שהוא מחזיק שתי משרות, הוא מפסיד משהו.
אורי אורבך: אבל מרוויחים דברים אחרים.
אורי אורבך: מרוויחים את העובדה שמהכנסת, שהיא סמל ליחסי עבודה תקינים – אם לא הכנסת אז איזה מקום להימנע מיצירת תנאים שעלולים להוביל בקלות לניצול.
אורי אורבך: אולי לא מכוון, אבל זאת התוצאה של פיצולים שהיום זה שלושה ומחר זה ארבעה.
אורי אורבך: יכול להיות שנחמן שי צודק, אולי צריך לשקול, מהקדנציה הבאה, שלא יהיו שתי משרות, יהיו שתיים וחצי משרות מלכתחילה.
אורי אורבך: אבל בתוך שתי משרות אי אפשר ששלושה אנשים יעבדו, כי מאופי העבודה שלנו נובע שאנשים יעזרו יותר ממה שראוי בשני חצאי המשרות האלה.
אורי אורבך: זה לא מישהו שאני חלילה חושב – שאת מנצלת.
אורי אורבך: אפשר לנצל שתי משרות בצורה נוראה.
אורי אורבך: אפשר לנצל גם אדם אחד שעובד במשרה מלאה בצורה נוראה.
אורי אורבך: לא על זה מדובר.
אורי אורבך: מדובר על זה שלא ייווצרו התנאים לניצול.
אורי אורבך: ומאופי העבודה שלנו, שלושה אנשים בשתי משכורות זה פתח נורא קל שאפשר לגלוש לניצול.
אורי אורבך: - -
אורי אורבך: ולכן בתנאים האלה, צריך להתנגד לפיצול הזה.
יריב לוין: תודה רבה, חבר הכנסת אחמד טיבי, בבקשה.
אחמד טיבי: הדיון הזה נובע בעיקר, לא מטבע העבודה וצורת העבודה של עוזרים פרלמנטריים, אלא מצורת העבודה של חברי כנסת, ובעיקר חברי כנסת שמתייחסים ברצינות לעבודה שלהם, עובדים קשה ומזה שהעוזרים הפרלמנטריים הנאמנים שלהם עובדים קשה בהתאם.
אחמד טיבי: יש כאלה שבאים לעבוד ויש כאלה שבאים לעבודה.
אחמד טיבי: אני גאה על עבודת העוזרים הפרלמנטריים שלי, הם עושים עבודה מצוינת 24 שעות ביממה, אגב.
אחמד טיבי: העוזרים שלי – ואני לא כופה את זה עליהם, לא כופה – הנייד שלהם פתוח כל הזמן.
אחמד טיבי: הנייד שלהם פתוח כל הזמן.
אחמד טיבי: הם שניים, והם עושים עבודה של ארבעה או של שלושה.
אחמד טיבי: נשאלת השאלה בגלל הוויכוח – לא ניצול או לא ניצול, או הוא הסכים לעבוד כשלישי, כי גם אישה שעובדת עם 2117 שקל, מסכימה, בסופו של דבר.
אחמד טיבי: לא ההסכמה היא חשובה אלא גם העיקרון.
יושבת ראש ועדת האתיקה שלי יחימוביץ: אבחנה נכונה מאד.
אחמד טיבי: תודה רבה, שלי.
יושבת ראש ועדת האתיקה שלי יחימוביץ: בבקשה.
קריאה: אבחנה מדויקת.
יריב לוין: רבותיי, יש לחבר הכנסת טיבי עוד דקה, ואנא תאפשרו לו למצות אותה.
אחמד טיבי: האמת היא, שמעיקרי הדיון נובע הצורך של רבים מחברי הכנסת, בתוספת.
אחמד טיבי: ונשאלת השאלה – אני לא יודע אם מישהו אמר את זה – האם אי אפשר להוסיף חצי משרה או משרה לעוזרים הפרלמנטריים, גם אם מדובר בריצה של אמנון מירנדה או אריק בנדר או רשת ב' או גלי צה"ל, לציין את זה ככותרת פופוליסטית: "חברי הכנסת שוב מבקשים העלאה".
אחמד טיבי: אנחנו לא מבקשים העלאה, יש צורך בעבודה מתמדת וקשה.
אחמד טיבי: מי שכועס על חברי כנסת שקונים מכונת אספרסו, זה בצדק, בקשר עם הציבור.
אחמד טיבי: אבל אם אנחנו רוצים לחזק את הקשר עם הציבור באמצעות עוד חצי משרה, או עוד משרה שלמה, אז יואילו בטובם להתייחס אל זה ברצינות.
אחמד טיבי: העיקרון של פיצול – אני מתנגד לעיקרון של פיצול של עוזרים פרלמנטריים, אבל אני, רבותיי, גם מתנגד לעיקרון של פיצול חברי כנסת שנמצאים בכל מיני סיעות תוך כדי אותו זמן, או בתנועה מתמדת.
אחמד טיבי: מפה לשם, משם לפה, זה מפריע לעבודת הכנסת.
יריב לוין: חבר הכנסת טיבי, תודה רבה.
יריב לוין: חבר הכנסת מילר – אני רואה שהוא איננו.
כרמל שאמה-הכהן: לי יש שלושה עוזרים, משמע: מפוצלים, אבל אני אומר לך – יש ניצול של העובדים.
כרמל שאמה-הכהן: הסיפור הזה הוא ניצול של עובדים, בעיקר ניצול של אלה שעושים את הספין התקשורתי הזה ואת כל ה"עליהום" המיותר.
כרמל שאמה-הכהן: זה כמו תופעות אחרות שיש על חברי כנסת, זה הניצול האמיתי של העובדים.
כרמל שאמה-הכהן: כי באותה מידה שאפשר להגיד על אדם מפוצל, בחצי משרה, מנוצל, אפשר להגיד על משרה מלאה.
כרמל שאמה-הכהן: זה הכל קשור בתנאי ההעסקה ולא בהיקף המשרה.
כרמל שאמה-הכהן: ודי לראות, אדוני היושב ראש – אתה מגיע אל דיון כזה, שהוא דיון רע.
כרמל שאמה-הכהן: אני אגיד לך למה הוא דיון רע.
כרמל שאמה-הכהן: כי דיון שאתה נכנס אליו וכבר בדלת, בין אם אנשים שרוצים בטובתך ובין אם אנשים אינטרסנטים, אומרים לך: אל תדבר, כי כולם נגד.
כרמל שאמה-הכהן: תראה את התקשורת, רק מתה להקיז דם למישהו – זה דיון רע.
כרמל שאמה-הכהן: ולמה זה דיון רע?
כרמל שאמה-הכהן: כי בדיון הזה השתתפו למעלה מ-20 חברי כנסת, שלפעמים אין את זה גם במליאה, חצי מהעוזרים הפרלמנטריים פה.
כרמל שאמה-הכהן: במקביל היה עכשיו דיון על יהודי הפלאש-מורה באתיופיה, שחיים במחנה כבר שנים ולא מוצאים להם פתרון.
כרמל שאמה-הכהן: בקושי היו חברי כנסת, בקושי היה קהל, את מי זה מעניין?
כרמל שאמה-הכהן: אנשים שם מתאבדים, אנשים שם מתים, משפחות - - -
מנחם שי: עכשיו אתה עושה פה - - -
כרמל שאמה-הכהן: משפחות מפורקות, סליחה.
אורי אורבך: עכשיו אתה עושה את אותו סיבוב.
אורי אורבך: אתה עושה את אותו סיבוב.
כרמל שאמה-הכהן: אני הפרעתי לך, מר אורבך?
יריב לוין: חבר הכנסת אורבך, חבר הכנסת אורבך.
יריב לוין: חבר הכנסת שאמה, אתה ברשות דיבור, בבקשה.
יריב לוין: אל תפריעו לו – אני רק מבקש: עוד דקה.
כרמל שאמה-הכהן: ועל מה כל הדיון הזה?
כרמל שאמה-הכהן: על מה כל הרעש?
כרמל שאמה-הכהן: על 17 עוזרים שאולי מישהו טוען שיש פגיעה בתנאי עבודתם – שזה עוד לא מוכח.
כרמל שאמה-הכהן: דיון פרטני על 17 עובדים.
כרמל שאמה-הכהן: חסרות בעיות תעסוקה במשק?
כרמל שאמה-הכהן: חסרות בעיות של ניצול עובדים במשק?
כרמל שאמה-הכהן: על זה הכנסת – תראו כמה אנרגיה, כמה משאבי ציבור מושקעים פה.
כרמל שאמה-הכהן: ראשי ועדות פה, יושב ראש הכנסת יושב פה בעצמו, מנכ"ל הכנסת, חברי כנסת, עוזרים פרלמנטריים – ועל מה כל המהומה?
כרמל שאמה-הכהן: איפה המידתיות?
כרמל שאמה-הכהן: איפה הפרופורציות?
כרמל שאמה-הכהן: רוצים לקבל החלטות – תקבלו את ההחלטות.
כרמל שאמה-הכהן: אבל הכל הפך להיות פה פופוליזם ורצון – שוב, אותה מגמה.
כרמל שאמה-הכהן: זה התחיל מדברים אחרים שאנחנו עדים להם.
כרמל שאמה-הכהן: חברי הכנסת, אדוני היושב ראש, אנחנו נבחרי ציבור, אנחנו צריכים להיות מובילי דעה.
כרמל שאמה-הכהן: לא עלים נידפים ברוח הפופוליזם, או ברוח ה"עליהום" התקשורתי.
כרמל שאמה-הכהן: הדברים האלה צריכים להיבחן בצורה מקצועית ובצורה אמתית.
כרמל שאמה-הכהן: איפה שיש ניצול צריך להוכיח אותו ולהעמיד לדין את מי שמנצל.
כרמל שאמה-הכהן: ואיפה שאין ניצול – אז אין ניצול.
כרמל שאמה-הכהן: ובמקרה הזה – אין ניצול.
יריב לוין: חבר הכנסת אדרי, בבקשה.
יעקב אדרי: אני חושב שכבר במכתבו של פרופ' ראובן גרונאו, הוא כבר מבין שנפלה שגגה בהחלטה הראשונית שלכם, בנושא הפיצול, שאפשרתם את הפיצול.
ראובן גרונאו: לא אפשרנו.
יריב לוין: זה ועדת הכנסת קבעה שלא על דעת הוועדה.
יעקב אדרי: אני שמח על התיקון עכשיו.
יעקב אדרי: אני חושב שיש לנו שתי אפשרויות: אחת, או שהכנסת, באומץ לב, למרות הדברים שנאמרים כאן, תוסיף ותעמיד את זה על שלושה, ואולי זה בכל זאת פתרון – שאני לא ממליץ עליו, אבל הכנסת צריכה להתמודד עם העניין הזה – זו אחת האפשרויות.
יעקב אדרי: האפשרות השנייה: רבותיי, הפיצול מאפשר – לא רוצה להגיד ניצול, כי זה לא נשמע נכון, אבל – אחד העוזרים של אחד מחברי הכנסת, אומר: אני יכול להגיד משהו לחבר הכנסת שלי?
יעקב אדרי: הוא יעיף אותי הביתה.
כרמל שאמה-הכהן: אבל זה לא נכון גם למשרה מלאה?
יעקב אדרי: הוא יכול להגיד, אבל הוא משרה מלאה.
יעקב אדרי: כאשר זה חצי והוא אומר לו: תבוא עכשיו, אני צריך אותך, או: תבוא בשעה 22:00 בערב, או שתיקח אותי לכנס באיזה מקום – רבותיי: מעמידים את העוזר במצב בלתי אפשרי, וזה פתח להרבה מאד דברים.
יעקב אדרי: וצריך להגיד את האמת: העוזרים – אם מה שאמר חיים כץ, בכל זאת הניסיון שלו כוועד עובדים במוסד מסודר – אם הכנסת היתה לוקחת את זה על עצמה, זה מוסד מסודר, יודעים מתי באים, מתי הולכים, דופקים כרטיס וזה מסודר, ואז אין חשש.
יעקב אדרי: רבותיי, העוזרים כרגע הם בבעיה, הם לא יכולים לפצות פה, ואני חושב שהאמת צריכה להיאמר בקול רם, ואני נגד הפיצול הזה.
ציון פיניאן: תודה רבה ליושב ראש.
ציון פיניאן: מה שאני רואה פה, שמתגבשת נוסחה או משוואה: מי שמעסיק בחצי משרה הוא מנצל, מי שמעסיק במשרה הוא לא מנצל.
ציון פיניאן: אני רוצה לומר לכם שאני מכיר חברי כנסת שמעסיקים עובדים במשרה מלאה שמונה ימים בשבוע, ולא שבעה.
ציון פיניאן: שיהיה ברור.
ציון פיניאן: לגבי מה שמדברים פה על החלוקה – החלוקה המדוברת פה היא לשלושה עובדים, או שלושה עוזרים.
ציון פיניאן: זו לא חלוקה של מתכונת לניצול, בשום פנים ואופן.
ציון פיניאן: אבל יש גם עוזרים שמעולים ומבקשים ממך רק חצי משרה.
ציון פיניאן: אז תגיד להם: לכו, אני מחפש מישהו במשרה?
ציון פיניאן: הוא מבקש חצי משרה, והוא מעולה.
ציון פיניאן: אז פשוט אנחנו – מה שנקרא – יכולים להפסיד את האנשים הטובים שיועסקו אתנו ביחד.
ציון פיניאן: לגבי – הדיון הזה כנראה הגיע בשל חמישה מקרים, או חמישה חברי כנסת או עשרה שחשודים בניצול, אז בשביל חמישה או עשרה על כל העדה תקצוף?
ציון פיניאן: זה לא צריך להיות כך, ולכן אני בעד הפיצול.
יריב לוין: תודה רבה, חבר הכנסת מטלון, בבקשה.
משה (מוץ) מטלון: אל"ף, אני אתחיל מהסוף: אני נגד הפיצול.
משה (מוץ) מטלון: אבל אני בהחלט מוחה על האמירות של ניצול או לא ניצול.
משה (מוץ) מטלון: אני סמוך ובטוח שלא חבר הכנסת חנין ולא חבר הכנסת הורוביץ וגם לא רונית תירוש מנצלים עובדים.
משה (מוץ) מטלון: אני - -
משה (מוץ) מטלון: חושב שאנחנו נסחפנו פה.
שלמה מולה: אף אחד לא אמר את זה.
יריב לוין: רבותיי, תאפשרו לו לדבר.
מירי רגב: מה זה אף אחד לא אמר את זה?
משה (מוץ) מטלון: אנחנו נסחפנו פה לאיזשהן אמירות, שאני לא יודע ממה הן נובעות.
משה (מוץ) מטלון: או מחלק מהסובבים את השולחן הזה שכותבים פה ומקליטים פה, או אני לא יודע ממה.
משה (מוץ) מטלון: אני חושב שאנחנו צריכים להיות הגונים עם עצמנו ולומר את האמת.
משה (מוץ) מטלון: אני לא רואה בזה ניצול כי אפשר גם לנצל אדם שעובד במשרה מלאה.
משה (מוץ) מטלון: יחד עם זאת, עוזר פרלמנטרי זה לא עובד משמרת, לא בפיצריה ולא בשום מקום אחר.
משה (מוץ) מטלון: כל עוזר פרלמנטרי – ואף אחד פה לא גילה את סוד העבודה של חבר כנסת.
משה (מוץ) מטלון: כולנו עובדים, כולנו עובדים מול ארגונים, כולנו עובדים מול מוסדות, כולנו עובדים מול פניות ציבור, כולנו עובדים מול חקיקה, כולנו עובדים כמו בכל דבר אחר וכמו כל חבר כנסת אחר, והעוזרים הפרלמנטריים שלנו לא עובדים חצאי משרות, ואי אפשר לפצל את זה ואי אפשר להגדיר את העניין הזה, אבל אני מבקש מחברי הכנסת: בואו נכבד אחד את השני.
משה (מוץ) מטלון: אפשר להיות חלוקים בדעות – ואני חלוק עליכם, דב חנין והורוביץ, בעניין הזה – אבל אפשר גם לכבד אחד את השני.
משה (מוץ) מטלון: גם בזה, גם פה אנחנו נמדדים.
נסים זאב: אדוני היושב ראש, אני רשום אצלך?
יריב לוין: עכשיו אתה רשום.
יריב לוין: בשם קיצור הדיון – אתה רשום.
אברהם מיכאלי: אדוני היושב ראש, אני לא רוצה לחזור על כל הנימוקים שאמרו גם בעד וגם נגד, אבל לדעתי הבעיה מתחילה מכך, שאף אחד לא הגדיר אי פעם לעוזר הפרלמנטרי מה תפקידו בכנסת.
אברהם מיכאלי: וכל עוזר פרלמנטרי מתחיל לפרש מתי מנצלים אותו, מתי לא מנצלים אותו.
אברהם מיכאלי: יש מצב מסוים היום, שבאמת עוזרים שעובדים במשרה מלאה, חברי כנסת מסוימים מעסיקים אותם בשעות מסוימות, ויש חברי כנסת שמתוך הרגישות והזהירות, שלא יתחשבו בעבודה הקשה שלהם וזה יפורש כניצול, שנמנעים לעשות את זה.
אברהם מיכאלי: לדעתי הכנסת כן צריכה – עדיין המדינה משלמת את המשכורת, לא חברי הכנסת – הכנסת כן צריכה להגדיר מה תפקידו של עוזר פרלמנטרי, גם מבחינת שעות, גם מבחינת היקף וגם מבחינת אחריות.
אברהם מיכאלי: ולכן, אם אנחנו בסוף מחליטים לקחת משרה אחת ומפצלים אותה לשניים, בהגדרה מראש שעוזר יעבוד חצי משרה, באמת, שעות מוגדרות, באמת – אני לא מבין מה הפסול בזה.
אברהם מיכאלי: עכשיו: זה שנהיו כותרות, ושעיתונות תקפה באמת רשימה מסוימת של חברי כנסת, זה באמת שוב להיכנע לאותו פופוליזם שכולנו חוששים ממנו כל הזמן.
אברהם מיכאלי: אנחנו צריכים לדעת מה תפקידו של עוזר פרלמנטרי, שלא כל אחד יתבכיין: אני עובד קשה ולא עובד קשה.
אברהם מיכאלי: כמו שאני מעסיק עובד אצלי במשרד, ואני אומר לו מה תפקידו, אותו דבר הכנסת צריכה להתייחס לאותו תפקיד של עוזר פרלמנטרי, ולהגדיר לו מה לעשות.
יריב לוין: חברת הכנסת חוטובלי, בבקשה.