GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יריב לוין: יש הרי מצבים שבהם הדבר הוא ברור על פניו.
יריב לוין: ישנם מצבי ביניים.
יריב לוין: אני לא חושב שאפשר למתוח קו ולעשות רשימה שהיא רשימה שתמיד אנחנו עלולים להחסיר משהו או להכליל משהו שלא במקומו, ויכול להיות אפילו ויכוח רפואי בשאלה הזאת.
יריב לוין: לכן אני חושב שלקבוע בכל סעיף מה כן ומה לא, בלתי ניתן.
רחל אדטו: אם יש מישהו שמוגבל, הרי יש לו מסמכים שמעידים על כך.
יריב לוין: לשם אני מכוון.
נסים זאב: אבל יש מוגבל שאין לו מסמכים.
יריב לוין: ההצעה שמונחת כאן קובעת שבאופן עקרוני אנחנו נסמכים על הצהרתו של חבר הכנסת ואומרים שאם הוא הצהיר, אנחנו מאמינים לו.
יריב לוין: יש אפשרות, כפי שאמרה חברת הכנסת אברהם-בלילא, ובצדק, שבאותם מקרים שבהם קיבל לידיו המנכ"ל את הבקשה ועל פניו נדמה לו שיש מקום בכל אופן לאיזשהו בירור עובדתי, והבירור אגב יכול להיות גם ביחס לטיב המגבלה, ויכול להיות שהבירור הוא גם ביחס לטיב העזרה שנדרשת לאור המגבלה, יש לו האפשרות לבוא אז ולבקש את תוספת המסמכים.
יריב לוין: נדמה לי שמהבחינה הזאת האיזון כאן הוא איזון נכון.
יריב לוין: יש שתי שאלות שאני מבקש להביא להכרעתכם.
יריב לוין: האחת, ההסתייגות של חבר הכנסת טיבי, שאם אני מתרגם אותה לנוסח שנמצא בפנינו, חבר הכנסת טיבי מציע בסעיף (א) למחוק את שלוש המלים האחרונות "באישור הוועדה הציבורית".
יריב לוין: כלומר, אנחנו נסמיך לעניין הזה את מנכ"ל הכנסת, והוא יקבל את ההחלטה בסוגיה הפרטנית, להבדיל מקביעת המסגרת הכללית שעשתה הוועדה הציבורית במסגרת הכללים שהיא מביאה בפנינו.
יריב לוין: לנקודה הזאת אני אציע להצביע על ההסתייגות הזאת וגם על הסתייגות חליפית, שתאמר שתהיה אפשרות לחבר כנסת לפנות לוועדה הציבורית כאשר המנכ"ל מצא לנכון להביא את הנושא לבירור בפני הוועדה הציבורית.
נסים זאב: אולי באישור יושב-ראש הכנסת?
יריב לוין: אני לא חושב שזה צריך להיות באישור היושב-ראש.
יריב לוין: הסוגיה השנייה, וזו הערה שבעיני היא הערה חשובה מאוד – האדם הזה איננו עוזר פרלמנטרי רגיל, הוא אדם שנוסע ומסתובב עם חבר הכנסת, ולפעמים גם מסייע לו בפעולות שהן פעולות אינטימיות במהותן.
יריב לוין: לכן לא יכול להיות בעיני שלחבר הכנסת לא תהיה מילה בשאלה מיהו האיש.
יריב לוין: לכן הצעתי שיחולו לעניין הזה כל הכללים שמאפשרים לחבר הכנסת לבחור את האדם כפי שהוא בוחר את עוזרו הפרלמנטרי.
יריב לוין: התעוררו עם העניין הזה כמה בעיות, בין היתר כתוצאה מהעובדה שבחלק מהמקרים מדובר בהסדר זמני, בהסדר חלקי וכן הלאה.
יריב לוין: הוועדה הציעה את הנוסח שמופיע בפניכם בסעיף 50(א), שאומר "לרבות עובד אחד, שיסייע לחבר הכנסת בקשר למוגבלותו".
יריב לוין: אני מציע להוסיף את המלים "לרבות עובד אחד שייקבע בהסכמת חבר הכנסת".
יריב לוין: כלומר, אני מאפשר למנכ"ל להציע לחבר הכנסת עובד שנמנה על סגל עובדי הכנסת, מאפשר את האפשרות במקרים המתאימים להעמיד לרשותו אדם אחר שיובא מבחוץ על-פי שיקול הדעת וההסכמה שתהיה בין המנכ"ל לבין חבר הכנסת.
יריב לוין: בוודאי שבעניין הזה יש פער גדול בין מי שנזקק לסיוע צמוד לאורך תקופה ארוכה לבין משהו זמני.
יריב לוין: יש גם פער בוודאי בין מי שמתגורר בירושלים, שאז יכול להסתייע ביתר קלות בעובד כנסת מן המניין, לעומת אדם שמתגורר במקום מרוחק יותר ומטבע הדברים יידרש לעזרה שתהיה גם עזרה נגישה למקום מגוריו על-מנת שאותו אדם שמסייע לו בניידות לא יצטרך לנסוע שלוש שעות לכל כיוון כדי להגיע אליו ולחזור ממנו.
יריב לוין: ארבל, אני מציע שתקראי את ההצעה כפי שהיא.
יריב לוין: אם תהיינה הערות נוספות, בבקשה.
יריב לוין: אם לא, אני מציע שנצביע על ההסתייגויות שישנן ונאשר את העניין, על-מנת שמי שנזקק לסיוע, ויש מבינינו כאלה שנזקקים לו כבר עכשיו, יוכל לקבל אותו.
יריב לוין: אני אאפשר כמובן גם למנכ"ל להעיר, בבקשה.
דן לנדאו: יש פה כמה דברים שאני מבקש להתייחס אליהם.
דן לנדאו: קודם כל העובדה שהאולם הזה מלא היום הרי היא לא מקרית.
דן לנדאו: ברגע שאנחנו נמצאים בעונת צייד, אז הכול בסדר.
דן לנדאו: ברגע שהכול צ'ופרים והכול הטבות והכול רק שחיתויות, אנחנו מהר מאוד נגיע למצב שבו הדברים הבסיסיים ביותר שנועדו לשמור על כבוד האדם של חברי הכנסת, לא על כבודם כחברי כנסת, גם הם יהפכו להיות למרמס.
דן לנדאו: למה אני מכוון?
דן לנדאו: למשל אנחנו מתקינים במליאה מעלונים במליאה מעלונים במליאה, בעלות של כ-300,000 שקל, שנתפרים לפי מידה עבור הכנסת על-מנת שהנגישות במליאת הכנסת תהיה מושלמת, על-מנת שחבר כנסת שרתוק לכיסא גלגלים לא יזדקק לסיועו של סדרן.
דן לנדאו: בעיני התמונה הזאת של מעלון מתחת לתמונה של הרצל זו הפנינה של הכנסת, זה הדבר היפה ביותר שיהיה בבניין הזה.
דן לנדאו: אבל לפי הנוסח שכתוב פה ולפי האווירה שהנוסח הזה משקף, הרי גם זה סוג של התאמות ושירותים נדרשים לצורך מילוי תפקידו של חבר הכנסת.
דן לנדאו: שמא נביא גם את זה לוועדה חיצונית?
דן לנדאו: כאשר אנחנו מדברים על המצב הרפואי של חברי הכנסת, יש לנו מרפאה בכנסת ורופא מסור בכנסת, שמטפל בחלק מחברי המועדון היוקרתי הזה בדרכים המקצועיות ביותר והדיסקרטיות ביותר.
דן לנדאו: אולי כאשר אנחנו מבקשים סיוע של מכון אונקולוגי מסוים לחבר כנסת מסוים, שמא נבוא ונפרוס גם את הדבר הזה בפני הציבור?
דן לנדאו: אני סבור שאנחנו צריכים לומר את הדברים בצורה ברורה, ואם חברי הכנסת לא אומרים את זה אני אומר את זה, כי תפקידי לשרת את חברי הכנסת.
דן לנדאו: אני חושב שיש קו אדום שנחצה, ובחסותה של תרבות פופוליסטית שאנחנו בתוך הבית עלולים גם לחטוא בה אנחנו הופכים את חברי הכנסת למרמס.
דן לנדאו: אתם המחוקקים.
דן לנדאו: ועדת הכנסת ביושבה היום היא מחוקק המשנה, ואני רק פקיד.
דן לנדאו: מה שאתם תחוקקו, זה מה שאני אבצע.
דן לנדאו: אבל אני מבקש אחר כך, כאשר תימשך עונת הצייד, אל תאשימו את מינהל הכנסת שהוא עומד על קוצו של יו"ד, כי אם כך אתם תחוקקו אני מצדיע ומבצע.
דן לנדאו: אני רק פקיד.
דן לנדאו: רק בשבועות האחרונים הצמדתי נהג לחבר כנסת שנפצע והיה זקוק לנהג לתקופה קצובה.
דן לנדאו: הצלחתי להצמיד נהג מקרב עובדי הכנסת, ולא הייתי צריך להצמיד לו נהג מבחוץ.
דן לנדאו: זה עובד כנסת שמבצע את המשימה הזאת במקום משימותיו השוטפות מכיוון שהעובד יכול לחזור לירושלים עם הרכב, הוא לא צריך להיות צמוד לחבר הכנסת כל היום.
דן לנדאו: לא נזקקתי לפתרון של הצמדת נהג מבחוץ.
דן לנדאו: אינכם יודעים על זה, רובכם גם לא יודעים על מי אני מדבר וגם לא אספר לכם על מי אני מדבר.
דן לנדאו: וזו הראיה הטובה ביותר בעיני לכך שכאשר הדברים הם דיסקרטיים, אפשר לשמור על כבודו של חבר הכנסת ועל כבודו של הציבור ששלח את חבר הכנסת.
דן לנדאו: אני חושב שכאשר רומסים את כבודו של חבר הכנסת, גם כבודו של הציבור הוא למרמס.
דן לנדאו: אם אתם סבורים אחרת, אני אצדיע ואבצע, כי אני רק פקיד.
דן לנדאו: אבל אני מבקש, חשבו על הדברים הללו לפני שאתם מחוקקים.
נסים זאב: מה ההערות שלך לשיפור הסעיפים?
דן לנדאו: זו הערה קונקרטית.
יריב לוין: נדמה לי שההערה של המנכ"ל בדיוק מתייחסת להערה של חבר הכנסת טיבי בנושא שהעניין הזה צריך להישאר בגדר סמכותו.
דן לנדאו: אני לא מחפש סמכויות.
דן לנדאו: מבחינתי אם זו תהיה סמכות יושב-ראש הכנסת, קטונתי.
דן לנדאו: אתם תחליטו.
נסים זאב: אדוני היושב-ראש, אני חושב שמה שהצעתי הוא נכון גם למנכ"ל עצמו, כאשר הוא יעמוד לביקורת ציבורית, כשיש לו גיבוי מיושב-ראש הכנסת.
דב חנין: למה צריך לכל דבר את יושב-ראש הכנסת?
נסים זאב: אתה רואה את העובדות.
דב חנין: אולי גם נשיא המדינה יקבע?
יריב לוין: חבר הכנסת זאב, אני אישית לא מסכים אתך, אבל אני אעלה את ההסתייגות שלך להצבעה.
ארבל אסטרחן: הנוסח שמונח בפניכם הוא נוסח שתיקנה הוועדה הציבורית.
ארבל אסטרחן: הוא שונה מהנוסח שהונח בפעם שעברה במעט, בעקבות הערות שהעלו חברי הכנסת.
ארבל אסטרחן: קודם כל, מוצע להוסיף הגדרה של הוועדה הציבורית.
ארבל אסטרחן: זה משהו טכני.
ארבל אסטרחן: אחר כך מוצע להוסיף סעיף להחלטת שכר חברי הכנסת (הענקות ותשלומים), שכותרתו תהיה "התאמות בשל מוגבלות וניידות".
ארבל אסטרחן: הוא מציע שהכנסת תממן התאמות ושירותים הנדרשים לצורך מילוי תפקידו של חבר כנסת שהוא מוגבל בניידות בשל נכות פיסית, לרבות עובד אחד שיסייע לחבר הכנסת בקשר למוגבלותו, והכול כפי שיקבע המנהל הכללי של הכנסת לפי הצרכים ונסיבות העניין, באישור הוועדה הציבורית.
דן לנדאו: האם המעלונים נכללים בדבר הזה, למשל?