GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
זבולון אורלב: אני חי עשר שנים על דברים שאני יודע שמתהווים פה בבית, ומה קורה איתם אחרי זה בחוץ.
זבולון אורלב: לפעמים, זה פער מדהים.
זבולון אורלב: אתה בכלל לא יודע מאיפה זה בא לך.
זבולון אורלב: לכן, אני אומר יש לנו חובת זהירות מאוד גדולה שאנחנו משאירים כל מיני פתחים שלא התכוונו.
זבולון אורלב: הרי אתה לא מתכוון בחיים - -
זבולון אורלב: - לקחת מישהו שמואשם בפשע, שוד, אונס, שוחד – אני לא יודע מה – ולהגיד שהוא ראוי.
זבולון אורלב: אבל, לפי זה יש שיקול דעת לוועדת הכנסת.
זבולון אורלב: לא התכוונת לזה.
איל ינון: זבולון, אבל מצד שני, שיקול הדעת שמוקנה פה לוועדת הכנסת הוא גם הולך לחומרה עם חברי הכנסת במובן זה שגם אם הוחלט שיש להם חסינות, והם בעצם לא יעמדו לדין פלילי, עדיין יש שיקול דעת לוועדה לפסול.
איל ינון: כלומר, זה הולך לשני הכיוונים.
זבולון אורלב: צריכים לעשות כאן שיקול של תדמית הכנסת, כי הוא שיקול מאוד מאוד חשוב, כי אנחנו באמת לא מתכוונים לזה.
זבולון אורלב: אבל, אני כבר רואה – לא רוצה לנקוב בשמות של פרשנים משפטיים.
זבולון אורלב: הרי אין ספק שזה יתפרסם.
זבולון אורלב: אם אנחנו דנים בדבר שהוא חדש זה יתפרסם.
זבולון אורלב: מה ייקח אותו פרשן משפטי שתמיד אוהב לעשות כך באצבע בתוך הקערה?
זבולון אורלב: הנה, חברי הכנסת, השחיתות ממשיכה.
זבולון אורלב: אנשים מושחתים יכולים להיות יושב-ראש הכנסת.
איל ינון: זבולון, אגב, הסעיף הזה הוא לא סעיף חדש.
איל ינון: הוא קיים היום.
איל ינון: אנחנו פשוט עושים דיון מסודר כאילו סעיף סעיף.
איל ינון: אבל, הוא קיים.
יריב לוין: זה סעיף שלא תוקן בכלל.
ארבל אסטרחן: אז זוהי אפשרות אחת.
ארבל אסטרחן: אפשרות שנייה שאפשר יהיה לקבוע שלא יהיה מועמד מה שמופיע ב-(2), גם קיים היום, רק בשינוי נוסח.
ארבל אסטרחן: "חבר הכנסת הורשע בפסק דין סופי בעבירה פלילית, בין בהיותו חבר כנסת ובין לפני כן, ומתקיים בו אחד מאלה: טרם חלפו עשר שנים מיום שפסק הדין נעשה סופי או מיום שגמר לרצות את עונשו" - "מיום שפסק הדין נעשה סופי" זה תוספת – "...
ארבל אסטרחן: לפי המאוחר, וועדת הכנסת החליטה כי בשל מהותה, חומרתה או נסיבותיה של העבירה אין הוא ראוי לכהן באחד מהתפקידים האמורים.
ארבל אסטרחן: אגב, המינוח הזה של "מהותה, חומרה או נסיבותיה של העבירה" זה תחליף למונח עבירה שיש עימה קלון.
ארבל אסטרחן: זה הניסוח שהיום משתמשים בו.
ארבל אסטרחן: "(ב) הוא נדון למאסר בפועל וטרם חלפו חמש שנים מיום שגמר לרצות את עונשו.
זבולון אורלב: למה פה חמש שנים, וב-(א) עשר שנים?
ארבל אסטרחן: כי עשר שנים יש קלון.
ארבל אסטרחן: זה עבירה שבשל מהותה, חומרתה או נסיבותיה הוא לא ראוי.
ארבל אסטרחן: שוב, זה משהו שקיים היום.
ארבל אסטרחן: אפשר לשחק עם זה.
זבולון אורלב: הייתי עושה גם את (ב) עשר שנים?
יריב לוין: אני מקבל.
יריב לוין: אני חושב שזה נכון, אין סיבה.
יריב לוין: באופן עקרוני מי שנדון למאסר בפועל גם אם היתה גישה שהוא כבר לא כשיר בכלל, גם אני חושב שזה היה נכון לעשות.
זבולון אורלב: אפשר למחוק את (ב).
יריב לוין: שנות מאסר בפועל שלא יהיה יושב-ראש הכנסת.
יריב לוין: אבל, אם אנחנו לא רוצים לעשות את זה בדרך תקנון - - -
ירדנה מלר הורוביץ: היה מי שישב בעניין השילומים.
זבולון אורלב: זאת היתה עבירה פלילית?
יריב לוין: אני חושב שקביעה דרקונית כזאת צריכה להיעשות בחוק, לא בתקנון.
יריב לוין: אבל, להעמיד את זה על עשר שנים באופן אחיד, אני לא רואה בזה בעיה.
ארבל אסטרחן: אם כך, אפשר להוריד את (ב) כמו שאומר חבר הכנסת אורלב.
יריב לוין: כן, אני מקבל.
ארבל אסטרחן: זה לא יהיה אחד מאלה, ואת הניסוח אני אסדר.
יריב לוין: ואז אנחנו למעשה מורידים גם את הסיפא של (א)?
זבולון אורלב: לא, (א) מתאזן עם (2).
זבולון אורלב: זה רק שאלה של ניסוח.
ארבל אסטרחן: אבל, אז תמיד נדרש קלון אם משאירים את הסיפא של (א).
יריב לוין: לא, אני לא רוצה שיידרש תמיד קלון, זה העניין.
איל ינון: יכול להיווצר מצב שחבר כנסת מרצה עונש מאסר בפועל, אבל לא נקבע בשעתו קלון כי הוא לא היה בכלל בתפקיד ציבורי.
ארבל אסטרחן: לא, צריך שנקבע.
ארבל אסטרחן: ועדת הכנסת קובעת שבשל מהותה, חומרתה.
יריב לוין: אני לא חושב שהכוונה היא להגביל את זה רק למקרים של קלון.
ארבל אסטרחן: בכל מקרה יש שיקול דעת לוועדת הכנסת.
ארבל אסטרחן: הרי הראש אומר: ועדת הכנסת רשאית לקבוע.
יריב לוין: לכן, אני אומר שאפשר להוריד את הסיפא של (א).
יריב לוין: אפשר להשאיר: טרם חלפו עשר שנים מיום שפסק הדין נעשה סופי או מיום שגמר לרצות את עונשו, לפי המאוחר, נקודה.
ארבל אסטרחן: כן, לפי המאוחר נקודה, כי עדיין יש לה שיקול דעת לפי הראש - בסדר.
ארבל אסטרחן: אז זה יהיה לנו: הורשע בפסק דין סופי בעבירה פלילית בין בהיותו חבר כנסת, ובין לפני כן, וטרם חלפו עשר שנים מיום שפסק הדין נעשה סופי, או מיום שגמר לרצות את עונשו לפי המאוחר.
ארבל אסטרחן: "ועדת הכנסת לא תקבע כאמור בסעיף קטן (א)" – כלומר, שלא יהיה מועמד – "אלא לאחר שנתנה לחבר הכנסת הזדמנות להשמיע את דברו.
ארבל אסטרחן: הליכי הדיון בוועדת הכנסת יסתיימו בתוך שבוע".
ארבל אסטרחן: כך כתוב היום.
ארבל אסטרחן: בעיקר לגבי יו"ר כנסת זה רלוונטי, שלא יהיה אדם תלוי ועומד.
ארבל אסטרחן: אני מקווה שפרק הזמן הזה יהיה משהו שאפשר לעמוד בו.
ארבל אסטרחן: אני ציינתי פה בצד שלא הכללתי את נוסח של סעיף קטן (ה).
ארבל אסטרחן: היום כתוב: "על הדיון בוועדה יחולו הוראות סעיף 101(א)".
זבולון אורלב: כמו של הסרת חסינות?
זבולון אורלב: למה את לא מכלילה?
ארבל אסטרחן: כי זה כתוב ב-101.
ארבל אסטרחן: יש לנו סעיף שאומר סדרי דיון בכל המקרים האלה שדנים לגופו של - - -
זבולון אורלב: למה את לא רוצה להחיל את זה?
ארבל אסטרחן: כי כתוב ב-101, זה פשוט חזרה.
ארבל אסטרחן: כי ב-101(א) כתוב:
ארבל אסטרחן: סדרי דיון אלה יחולו בעת שוועדת הכנסת דנה בבקשות לקביעת חסינות, או נטילת חסינות או זכות מחבר כנסת, או בהטלת סייגים על יכולתו למלא תפקידים מסוימים בכנסת.
ארבל אסטרחן: לא צריך להגיד את זה גם פה.
ארבל אסטרחן: זה ברור שבמקרים כאלה - - -
זבולון אורלב: מי שיקרא פה, ישכח שזה כתוב שם.
ארבל אסטרחן: אז בשביל זה אנחנו.
איל ינון: בשביל זה יש ארבל.
זבולון אורלב: אני לא מתווכח עם הגילדה.
יריב לוין: זה יהיה היתרון של מי שיבוא פה לישיבות.
זבולון אורלב: אני רק מורה, אני לא עורך דין.
זבולון אורלב: במערך שיעור רגיל אי אפשר היה לעשות את הדבר הזה.
ארבל אסטרחן: (ג) זהה למה שקיים גם היום ב-1א(ט): "חבר הכנסת רשאי לבקש כי הדיון בעניינו יתקיים בוועדת האתיקה, אם הוקמה.
זבולון אורלב: האם במקום ועדת הכנסת?
יריב לוין: זה קיים גם היום.
ארבל אסטרחן: "...
ארבל אסטרחן: ביקש חבר הכנסת כאמור, יחלו על הדיון הכללים הנהוגים בוועדת האתיקה..."
איל ינון: אגב, למה זה?
איל ינון: מה הרציונאל שעומד מאחורי זה?
ארבל אסטרחן: היא סגורה.
איל ינון: השאלה אם רוצים?
איל ינון: אם אנחנו כבר יושבים על זה, אם זה - - -
זבולון אורלב: יריב, האם אתה רואה סיבה למה שהדיונים פה יהיו סגורים – אדם שמועמד ליושב-ראש כנסת?
יריב לוין: לא, אני לא רואה סיבה.
איל ינון: צריך לזכור שבוועדת האתיקה יש בסך הכול ארבעה חברים על-פי חוק.
איל ינון: בוועדת הכנסת יש ייצוג הרבה יותר גדול לכל הסיעות כמעט בכנסת.
זבולון אורלב: נכון, לא רק זה, גם עניין פומביות הדיון.
זבולון אורלב: פה אדם מועמד להיות יושב-ראש כנסת.
איל ינון: פה כדאי לחשוב על זה.
זבולון אורלב: אולי לשאול שני חברי כנסת ותיקים, ואני לא הכי ותיק כאן בכנסת.
זבולון אורלב: אבל, כדאי להתייעץ עם עוד שניים-שלושה חברי כנסת ותיקים.
זבולון אורלב: אני לא רואה סיבה שזה יהיה דיון חסוי.
זבולון אורלב: אדם רוצה להיות יושב-ראש הכנסת, ו- - -
ארבל אסטרחן: סך הכול גם ועדת הכנסת יכולה לעשות דיון חסוי אם מתעורר הצורך.
זבולון אורלב: אני לא רואה שהיא עושה כאן דיון חסוי.
יריב לוין: אני לא רואה מניעה להוריד את זה.
יריב לוין: אבל, לדעתי צריך גם לשמוע מה יש לחברי ועדת האתיקה לומר בעניין הזה.
זבולון אורלב: האם אתה רוצה לגמור את זה היום?
יריב לוין: אבל, בשבוע הבא אני רוצה להצביע ולסיים את זה.
איל ינון: נשארו פה עוד כמה שאלות.
איל ינון: צריך לדבר עם היושב-ראש על כמה דברים.
ארבל אסטרחן: למרות שזה לא משהו שנעשה בו שימוש אי פעם.
זבולון אורלב: אגב, היושב-ראש הוא חבר כנסת ותיק, צריך להתייעץ איתו.
איל ינון: כן, הוא גם היה חבר בוועדת האתיקה.
יריב לוין: את זה יהיה צריך לבחון, באמת לשאול.
יריב לוין: אולי רעיון נכון להוריד את זה.
ארבל אסטרחן: או,קיי.
ארבל אסטרחן: "הסמכויות הנתונות לוועדת הכנסת – פה אני אוסיף:
ארבל אסטרחן: לפי סעיף זה – יהיו נתונות כל עוד לא הוקמה, לוועדה המסדרת.
ארבל אסטרחן: " - זה גם קיים היום.
ארבל אסטרחן: סעיף קטן (ה): "קבעה ועדת הכנסת כי חבר הכנסת לא יהיה מועמד כאמור" – לתפקיד יו"ר או סגן יו"ר – "רשאי חבר הכנסת בתוך 48 שעות לערער על ההחלטה בפני הכנסת.
ארבל אסטרחן: הדיון בכנסת ייערך בתוך 48 שעות ממועד הגשת הערעור" - פה הוצע להוסיף: או ביום הקרוב שבו ניתן לקיים ישיבת כנסת בהתאם להוראות סעיף 27 שזה הסעיף שאומר את ימי ישיבות הכנסת – " "...
ארבל אסטרחן: לפי המאוחר.
ארבל אסטרחן: המערער רשאי לנמק את ערעור, ויו"ר ועדת הכנסת או חבר הוועדה שהוסמך לכך על ידיו רשאי להשיב לערעור, כל אחד מהם במשך 15 דקות, והכנסת תחליט בלא דיון.
זבולון אורלב: אם הוא רוצה גם כן להניח נייר על שולחן הכנסת וחברי הכנסת לעיון, האם הוא רשאי?
זבולון אורלב: נניח שהוא רוצה להביא עובדות, מסמכים וכד'.
זבולון אורלב: אם יש לו זכות לערער בפני מליאת הכנסת, אז חבר הכנסת הרגיל לא היה בכל הדיונים של ועדת הכנסת, אין בידיו את כל המסמכים.
זבולון אורלב: אבל, המערער רוצה שחבר הכנסת ידע.
זבולון אורלב: הוא מכין לכל אחד את החומר.
זבולון אורלב: איך הוא מביא את זה לידיעת חברי הכנסת?
זבולון אורלב: פה דווקא הייתי רוצה לעמוד על זכותו.
יריב לוין: אז אפשר לכתוב: המערער רשאי להניח על שולחן הכנסת מסמכים.
זבולון אורלב: תן לו אפשרות שזה ייראה נקי, כדי שחבר הכנסת ידע על מה הוא מצביע.
זבולון אורלב: לפחות אם מישהו רוצה להתעמק שיוכל להתעמק כמו חבר ועדת כנסת.
ארבל אסטרחן: אני פתאום מסתכלת על המועד.
ארבל אסטרחן: כתוב לנו: תוך 48 שעות מהגשת הערעור, ביום הקרוב שניתן לקיים ישיבה.
ארבל אסטרחן: סעיף 27 אומר לנו שהכנסת תקיים ישיבות בימים: ב', ג', ו-ד'.
ארבל אסטרחן: אני תוהה מה קורה פה בפגרה.
ארבל אסטרחן: האם צריך לעשות איזה התייחסות מיוחדת?
זבולון אורלב: מה זה שייך לפגרה?
ארבל אסטרחן: כי אז אין לנו ישיבות בימים ב', ג' ו-ד'.
זבולון אורלב: אבל, הוא רוצה להיבחר - - -
ארבל אסטרחן: נכון, אבל בכל מקרה יהיו חייבים - - -
זבולון אורלב: יצטרכו לחכות לכנסת, כי מה זה שייך?
זבולון אורלב: הרי בין כה יש פגרה, הכנסת לא עובדת.
איל ינון: ארבל, האם בחסינות יש ערעור למליאת הכנסת על החלטת ועדת הכנסת?
ארבל אסטרחן: כי, זה המלצה.
ארבל אסטרחן: מי שקובע חסינות זה המליאה תמיד.
ארבל אסטרחן: זה לא ערעור.
זבולון אורלב: סעיף (ה) הזה לקוח מהחסינות?
זבולון אורלב: מה עושים שם בפגרה?
ארבל אסטרחן: שם זה לא כזה דחוף כי זה בסך הכול אומר שאפשר - - -
זבולון אורלב: מה פה דחוף?
ארבל אסטרחן: לבחור יו"ר כנסת.
זבולון אורלב: אבל, יש פגרה.
ארבל אסטרחן: בחסינות, אין - - -
יריב לוין: זה עניין תיאורטי.
יריב לוין: אם אנחנו באמצע פגרה, אז באמצע פגרה.
יריב לוין: אם באמצע תקופת דיונים - - -
זבולון אורלב: יריב, כדי לקדם כל אפשרות תכתוב גם שוועדת הכנסת מוסמכת לכנס את הכנסת.
יריב לוין: לא, זה אני לא אעשה.
יריב לוין: אני לא אקח סמכות של היושב-ראש לכנס.
זבולון אורלב: לא, אין יושב-ראש.
איל ינון: תמיד יושב-ראש.
איל ינון: או יושב-ראש זמני, או יושב-ראש.
איל ינון: אין מצב שאין יושב-ראש.
ארבל אסטרחן: אבל, בחסינות כתוב לנו שצריך להודיע לכל חברי הכנסת לפחות 24 שעות מראש על קיום הדיון וההצבעה.
זבולון אורלב: גם פה צריכים.
יריב לוין: אם זה פגרה אז האיש ימתין שתסתיים הפגרה, ואז ידונו בבקשתו, כי בין כה וכה גם לא יקיימו בחירות קודם.
יריב לוין: הרי אם יכנסו את הכנסת לדיון כדי לבחור, אז יקיימו את הדיון גם בעניין שבו.
זבולון אורלב: אגב, או שהיושב-ראש הזמני יכנס את הכנסת.
זבולון אורלב: הרי אין איסור לפי סעיף (ה).
זבולון אורלב: כל יושב-ראש גם אם הוא זמני - - -
ארבל אסטרחן: יו"ר לא יכול לכנס את הכנסת בפגרה, רק הממשלה או 25 ח"כים.
יריב לוין: אני לא רואה בזה בעיה.
זבולון אורלב: גם היושב-ראש יכול לכנס, גם 25 חתימות יכולות.
ארבל אסטרחן: לא, היושב-ראש לא יכול.
ארבל אסטרחן: רק הממשלה ו-25 חתימות.
איל ינון: בפגרה היושב-ראש לא מוסמך לכנס, אלא על פי 25 חתימות, או בקשת הממשלה.
זבולון אורלב: אז יהיו 25 חתימות.
ארבל אסטרחן: "ביום הקרוב שבו ניתן לקיים ישיבת כנסת", שזה תוספת, זה מגביל.
יריב לוין: אני הייתי מציע רק דבר אחד.
יריב לוין: יכול להיות שכן כדאי לכתוב שהנושא יהיה ראשון בסדר היום, וזאת מהסיבה שלא יהיה מצב שאם הבחירות נועדו לאותו יום, יבחרו ואז יקיימו את הדיון, ואז בצורה הזאת, בצורה הטכנית, ייתרו אותו.
יריב לוין: זה אולי הייתי עושה, כדי באמת לייצר מצב שלא - - -
איל ינון: זה גם דבר שאם מישהו יעשה אותו אז - - -
יריב לוין: יש בחירת סגנים, ויגידו: מאה אחוזים, בוחרים עכשיו את הסגנים.
יריב לוין: נדון בערעור שלך, ואחר כך נחיה ונראה.
יריב לוין: בזה יש אולי היגיון מסוים.
יריב לוין: אבל, גם זה הרי יקרה - - -
ארבל אסטרחן: אתה רוצה לכתוב את זה?
יריב לוין: אפשר לכתוב.
יריב לוין: אם הדאגה עולה שהבן אדם יהיה - - -
ארבל אסטרחן: אם הוא מבקש להיות בשעה מסוימת כי הוא רוצה - - -
יריב לוין: לא, אז אולי אפשר לכתוב משהו אחר: ובלבד שאם באותו מועד בוחרים גם, הדיון בערעור יקדם לבחירה.
ארבל אסטרחן: אפשר להגיד כל עוד יש ערעור, לא תהיה בחירה.
יריב לוין: לא, אני לא רוצה להגיד את זה, בגלל שאם יש אחד שמערער אני לא אתקע את כל הבחירה של שבעה או שמונה סגנים בגלל זה.
ארבל אסטרחן: אתה לא.
ארבל אסטרחן: אפשר לבחור את האחרים.
יריב לוין: מה זה אפשר לבחור?
יריב לוין: הרי יש מקום פנוי.
יריב לוין: לא, לא הייתי מכפיף את זה לזה.
יריב לוין: אבל הייתי אומר: אם אדם הגיש ערעור, אני אתן לו אפשרות שהערעור שלו יידון מיידית, ולא אצור מצב שבדרך הזאת עוקפים אותו.
יריב לוין: מצד שני, אפשר להמשיך מפה עד אין קץ, ולהגיד שאז יקבעו ישיבה תוך 24 שעות – לא שווה להתעסק עם זה.
ארבל אסטרחן: או,קיי, אז התוספת היחידה זה שהוא רשאי להניח מסמכים על שולחן הכנסת לפני הדיון.
יריב לוין: כן, בסדר.
ארבל אסטרחן: "ההצבעות בוועדת הכנסת ובכנסת יהיו גלויות", למרות שאני לא בטוחה שצריך להגיד את זה, כי רק בחירות ההצבעות הן חשאיות, ופה זה לא זה.
ארבל אסטרחן: אבל בסדר, זה מופיע גם היום.
ארבל אסטרחן: עכשיו סעיף ההשעיה.
ארבל אסטרחן: פה יש לי קצת התלבטות מבחינת הנוסח, למרות שזה הנוסח שמוצע כאן.
ארבל אסטרחן: היום סעיף 7 לחוק הכנסת אומר שהכנסת רשאית ברוב חבריה להשעות מכהונתו יו"ר או סגן, לתקופה שתקבע, או לקבוע סייגים, אם – עוד הפעם אותו ניסוח – מסר היועץ המשפטי לממשלה עותק של כתב אישום, או מתקיימים הליכים פליליים, בין אם קבעה הכנסת כי תהיה לו חסינות, ובין אם לאו – זה מה שאומר החוק.
ארבל אסטרחן: כאן הסעיף הזה בתקנון קצת חוזר על זה.
ארבל אסטרחן: עוד הפעם הוא אומר: "מסר היועץ המשפטי לממשלה עותק של כתב אישום נגד יו"ר כנסת או סגן יו"ר כנסת, או שמתקיימים הליכים פליליים, תחליט ועדת הכנסת אם להציע לכנסת להשעותו" - שזה גם כתוב בחוק בסעיף 7(ג): הכנסת לא תשעה, אלא לפי הצעת ועדת הכנסת – "...
ארבל אסטרחן: וזאת בין אם נקבע כי תהיה לו חסינות בפני דין פלילי ובין אם לאו" – כך שזה זהה לחוק.
ארבל אסטרחן: התוספת היא שההשעיה או הסייגים יחולו עד למתן פסק דין סופי בעניינו של יו"ר הכנסת או סגן ליו"ר ואם נקבע שתהיה לו חסינות, בכל תקופת כהונתה של אותה כנסת, או לתקופה קצרה יותר – זה כן חשוב.
יריב לוין: כל מה שכתוב לא מודגש בעצם קיים בסעיף 4(א) לחוק החסינות.
ארבל אסטרחן: ב-7(א) ו-(ג) לחוק הכנסת.
יריב לוין: אז אולי אנחנו יכולים לכתוב משהו אחר, לכתוב ש- - -
ארבל אסטרחן: אפשר השעיה, סייגים כאמור בסעיף 7 לחוק הכנסת, אפשר לחזור על זה.
יריב לוין: כן, בדיוק – משהו כזה.
איל ינון: יריב, עוד לפני כן אני רוצה להעיר אגב דבריו של חבר הכנסת אורלב מקודם.
איל ינון: יש פה סיטואציה שבה היועץ המשפטי לממשלה מוסר כתב אישום כנגד יושב-ראש מכהן בעצם.
איל ינון: האם אנחנו לא חושבים שראוי להשוות את מצבם של שרים מכהנים במצב כזה למצב של יושב-ראש מכהן?
איל ינון: נכון שבשרים מכהנים המצב הקיים הוא תוצאה של פסיקה, הוא לא תוצאה של חוק.
איל ינון: אבל, מה שמקובל מאז פרשת אריה דרעי בשעתו, זה ששרים וסגני שרים משעה שמוגש נגדם כתב אישום הם מתפטרים.
איל ינון: יושב-ראש הכנסת, לדעתי, במהותו ומעבר לייצוגיות והסמליות שבו, הוא גם מנהל את הכנסת.
איל ינון: הוא הריבון של הכנסת.
איל ינון: ולכן, השאלה היא גם מכל הבחינות.
איל ינון: אנחנו מכירים את הדינאמיקה של דברים כאלה.
איל ינון: זה לוקח שנים.
איל ינון: השאלה, האם זה נכון?
איל ינון: זה יכול לקחת תקופת כהונה של כנסת שלמה עד שדבר כזה מתברר, ואז אתה מחזיק את הכנסת עם יושב-ראש זמני במשך תקופה מאוד מאוד ארוכה, ואתה מחזיק את הדברים באוויר.
איל ינון: אני לא בטוח שזה נכון, ושזה תואם את המציאות גם במישור המשפטי, וגם במישור של ההתנהלות היום יומית של הכנסת, ההתנהלות הראויה.
איל ינון: לדעתי, שווה לחשוב האם לא יהיה נכון לפחות אחרי הגשת כתב אישום לבית משפט, שיושב-ראש כנסת יצטרך בעצם לעזוב את תפקידו כמו שרים.
ארבל אסטרחן: אתה מדבר במקום השעיה, העברה מכהונה.
איל ינון: כן, כן.
איל ינון: כי אני מפחד שההשעיה היא דבר מאוד בעייתי, כי זה לא משהו שלוקח לו כמה שבועות או חודשיים.
ארבל אסטרחן: אבל, תיקון לחוק.
איל ינון: בסדר, אבל אם אנחנו כבר עוסקים בדברים אז כדאי להעלות אותם.
איל ינון: אני לא חושב שצריך להיות פער בין שר לבין יושב-ראש כנסת לעניין זה.
יריב לוין: אני מציע שאנחנו נסדיר את הקיים על-פי החוק, ואפשר יהיה לנסות לבדוק מהלך של תיקון חוק.
יריב לוין: אני חושב שצריך לשאול גם את היושב-ראש.
איל ינון: אני גם עוד לא שוחחתי איתו על זה.
יריב לוין: אפשר לעשות את זה.
יריב לוין: אבל, אני מציע שאנחנו לא נתלה את זה אחד בשני כי אחרת לא נגמור כלום.
יריב לוין: זאת אומרת, אנחנו נמשיך במהלך על-פי החקיקה הקיימת, ואם יתוקן החוק אנחנו נעשה את ההתאמה התקנונית שצריך כשתהליך החקיקה יסתיים.
ארבל אסטרחן: אני אסתכל, אולי אפשר לנסח את הסעיף הזה במחשבה שנייה בצורה קצת יותר קצרה, ולא לחזור על מה שאומר החוק.
ארבל אסטרחן: אגב, הסיפא שמסומנת בהדגשה קצת שונה מאיך שזה כתוב היום.
ארבל אסטרחן: היום כתוב שניתן פסק דין סופי וזיכה בית המשפט חבר כנסת, או לא קבע קלון, תסתיים ההשעיה או הסייגים.
ארבל אסטרחן: גם כאן אנחנו רואים בעצם עד מתן פסק דין סופי, כי אם נקבע קלון חבר כנסת מפסיק לכהן בכנסת.
ארבל אסטרחן: אם כן, את זה אני אראה אם אפשר לקצר.
ארבל אסטרחן: בסעיף 3א הקיים היום שממנו אנחנו מעתיקים את ההוראות, שתי הוראות לא הועתקו לכאן שנראות מיותרות.
ארבל אסטרחן: עוד הפעם, אחת שאומרת שעל הדיון בעניין השעיה יחולו הוראות 101(א) כאמור.
ארבל אסטרחן: זה מופיע ב-101(א) עצמו.
ארבל אסטרחן: וכן, סעיף קטן (ג) שאומר שהושעה יו"ר כנסת, ימלא את מקומו סגן ליו"ר.
ארבל אסטרחן: זה כתוב בחוק היסוד, ולא צריך את זה בתקנון.
ארבל אסטרחן: כנ"ל סעיף 3ב רבא לתקנון שקיים היום, הוא מיותר, כי הוא מדבר על הרשעה עם קלון.
ארבל אסטרחן: כתוב אז שתחליט ועדת הכנסת אם להציע לכנסת אם להעביר את היו"ר מכהונתו.
ארבל אסטרחן: היום הרשעה עם קלון, חבר הכנסת מפסיק לכהן בכנסת.
ארבל אסטרחן: פשוט התקנון לא מותאם פה לחוק-היסוד.
ארבל אסטרחן: יש פה עכשיו סעיף חדש של התפטרות יו"ר כנסת, או סגן יו"ר כנסת, סעיף שאין היום שום התייחסות לעניין הזה.
ארבל אסטרחן: מוצע לקבוע כך: "יו"ר כנסת רשאי להתפטר מכהונתו" – כמובן, הכוונה לכהונתו כיו"ר, לא כהונתו כחבר כנסת – "...
ארבל אסטרחן: על-ידי הנחת כתב התפטרות על שולחן הכנסת.
ארבל אסטרחן: ביקש היו"ר להתפטר בפגרת הכנסת, ולא התקיים כינוס מיוחד של הכנסת, ימסור את כתב התפטרותו למזכיר הכסת שיביאו מייד לידיעת חברי הכנסת.
ארבל אסטרחן: כהונתו של יו"ר הכנסת שהתפטר נפסקת כעבור 48 שעות לאחר שכתב ההתפטרות הונח על שולחן הכנסת או נמסר למזכיר, לפי העניין, זולת אם חזר בו מהתפטרותו קודם לכן.
איל ינון: פה בעצם יש השוואה של המצב בין שרים וח"כים.
ארבל אסטרחן: להתפטרות חבר כנסת מהכהונה.
ארבל אסטרחן: "יו"ר הכנסת שהניח או מסר כתב התפטרות, רשאי למסור לכנסת הודעה על הסיבות להתפטרותו.
ארבל אסטרחן: " – זה לגבי יו"ר.
ארבל אסטרחן: עכשיו סגן.
ארבל אסטרחן: "סגן יו"ר כנסת רשאי להתפטר מכהונתו במסירת כתב התפטרות ליו"ר הכנסת.
ארבל אסטרחן: כהונתו של סגן יו"ר הכנסת שהתפטר נפסקת כעבור 48 שעות לאחר שכתב ההתפטרות נמסר ליו"ר הכנסת, זולת אם חזר בו מהתפטרותו קודם לכן.
ארבל אסטרחן: " אגב, מקרים של התפטרות סגן כן היו, ואני חושבת שבעבר ראינו את זה כאילו זה נכנס לתוקף מיידי, אז יש פה איזשהו שינוי.
ארבל אסטרחן: "יו"ר הכנסת ימסור הודעה לכנסת על התפטרותו של סגן ליו"ר.
ארבל אסטרחן: " אם זה מקובל, אז הסעיף הבא הוא סעיף שקיים עם כמה שינויים, ואני אומר אותם – סעיף של תפקידי יו"ר הכנסת, וסגן ליו"ר הכנסת.
ארבל אסטרחן: מוצע כך: "יו"ר הכנסת ינהל את ענייני הכנסת, ייצג אותה כלפי חוץ, ישמור על כבודה, על הסדר בישיבותיה ועל קיום תקנונה.
ארבל אסטרחן: הוא ישב ראש בישיבות הכנסת וינהלן, ובכלל זה יקבע את תוצאות ההצבעות, וכן ימלא כל תפקיד המוטל עליו לפי דין.
ארבל אסטרחן: " (א) דומה למה שקיים בסעיף 5 היום.
ארבל אסטרחן: מה שמוצע כאן ב-(ב) בצבע ירוק, קיים היום בכוכבית שמעגנת החלטה של ועדת החוקה משנת 63.
ארבל אסטרחן: הכוכבית היום אומרת מה שכתוב כאן בצד, שדעת ועדת חוקה שאין זה רצוי שיו"ר הכנסת בהיותו ממלא מקום הנשיא, ינהל את ישיבות הכנסת.
יריב לוין: כן, לי יש בעניין הזה יש שאלה.
יריב לוין: יש אבחנה בין הנשיא בפועל לבין ממלא מקום.
יריב לוין: בעוד שלגבי נשיא בפועל הדבר הוא יותר פשוט, אני חושב שממלא מקום זה טיפה יותר מסובך.
ארבל אסטרחן: נכון, לכן הנוסח פה הוא שונה.
איל ינון: לכן, אנחנו המלצנו להוציא את ממלא המקום, כי גם בעידן הנוכחי כשהתקבלה החלטה בוועדת החוקה בשנות ה-60, נשיאי המדינה כנראה פחות יצאו ובאו בשערי שדה התעופה, והיום יושב-ראש הכנסת הנוכחי – אני יכול להעיד כי אני כל פעם מטפל בזה – המון פעמים הוא כבר מילא את מקומו של הנשיא, ו-50% מזמנו הוא לא יכול היה לשבת בישיבות הכנסת אם היינו מחילים את זה גם על ממלא מקום.
איל ינון: לעומת זה, נשיא המדינה בפועל זה כבר סטאטוס אחר לגמרי.
איל ינון: זה אומר שנשיא המדינה או נבצר ממנו, או נפטר, או התפטר, וזה כבר באמת האיזון משתנה.
איל ינון: כמות המטלות שיש לו כנשיא המדינה, כממלא מקום נשיא, כמות המטלות על יושב-ראש הכנסת בתפקידו זה היא מועטה ביותר.
איל ינון: ולכן, אין סיבה אמיתית שהוא לא ימשיך לנהל את ענייני הכנסת.
יריב לוין: אז השאלה אם רק לא כדאי לכתוב: כאמור בסעיף 23א.
יריב לוין: אם אני זוכר, א' מתייחס ל- - -
ארבל אסטרחן: נכון, א' זה בפועל, וזה הזמני.
יריב לוין: זה הבפועל, ואחר כך זה ממלא מקום - כדי שהדבר הזה יהיה ברור לגמרי, כן.
ארבל אסטרחן: בסדר, למרות שזה גם ברור מחוק-היסוד.
ארבל אסטרחן: אז מה שמוצע זה שבכהונתו כנשיא המדינה בפועל, כאמור ב-23א לחוק יסוד: הנשיא לא ינהל יו"ר הכנסת את ישיבות הכנסת, אלא אם כן החליטה ועדת הכנסת אחרת.
ארבל אסטרחן: למשל, אם יש איזה ישיבה מיוחדת שחושבים שרוצים שהוא ישב בראשה.
ארבל אסטרחן: "יו"ר הכנסת רשאי למסור מזמן לזמן את ניהול ישיבת הכנסת או כל תפקיד מתפקידיו שנקבעו בתקנון זה, לאחד הסגנים.
ארבל אסטרחן: " זה טיפה שונה ממה שכתוב היום, כי היום כתוב:
ארבל אסטרחן: נעדר יו"ר הכנסת מישיבת הכנסת, ימלא אחד הסגנים.
ארבל אסטרחן: לא צריך את ההיעדרות הזאת.
יריב לוין: לא, לא - בוודאי.
ארבל אסטרחן: ופה זה משהו שהיום מופיע בכוכבית: "לסגן יו"ר הכנסת הממלא את מקומו של יו"ר הכנסת כאמור בסעיף 29 לחוק המשכן, או שיו"ר הכנסת אצל לו מסמכויותיו כאמור ב-30 לחוק האמור...".
ארבל אסטרחן: חוק המשכן מאפשר להעביר סמכויות לסגנים.
ארבל אסטרחן: סעיף 29 אומר:
ארבל אסטרחן: בזמן ישיבות הכנסת בהיעדר יו"ר הכנסת ימלא יו"ר הישיבה את מקום יו"ר הכנסת לעניין חוק זה - בחוק המשכן יש הרי כל מיני סמכויות ליו"ר.
ארבל אסטרחן: סעיף 30 אומר שיו"ר הכנסת רשאי לאצול בכתב לסגן את סמכויותיו לפי כל מיני סעיפים בחוק.
ארבל אסטרחן: אז לסגן כאמור, או המנהל את ישיבת הכנסת, או הממלא אחד מתפקידי יו"ר הכנסת, יהיו כל החובות והסמכויות הנתונות ליו"ר הכנסת באותו מעמד.
איל ינון: בעניין הזה אני רציתי לשאול.
איל ינון: כאשר יושב-ראש הכנסת נמצא ונוכח, הוא לא מנהל בפועל את ישיבת הכנסת, ומתעוררת נניח סוגיה שקשורה בהצבעה שהיתה במליאת הכנסת בשעה שסגן יושב-ראש ניהל את הישיבה.
איל ינון: האם לצורך החלטה בעניין הזה סגן היושב-ראש הוא היושב-ראש, והוא הפוסק האחרון, או שאפשר להביא את זה ליושב-ראש הכנסת?
ארבל אסטרחן: האם זה משהו שמתעורר אחר כך בכלל, בדיעבד, או במקום?
איל ינון: אם מתעורר במקום זה בסדר.
איל ינון: אבל, זה יכול גם להתעורר מייד לאחר הישיבה, ולא תוך כדי התנהלותה.
איל ינון: לפעמים, גם ההחלטה יכולה להתקבל לאחר מכן, ולא תוך כדי הישיבה.
איל ינון: היו דברים מעולם שעלו כל מיני טענות.
ארבל אסטרחן: לי ברור שאם זה מה שמתעורר לאחר מכן יו"ר הכנסת הוא הכתובת.
איל ינון: יו"ר הכנסת הוא הכתובת.
איל ינון: את אומרת שהדגש הוא באותו מעמד.
איל ינון: ממש רק במקום עצמו.
ארבל אסטרחן: זה גם בא להבהיר שאם הוא יושב למעלה, ונגיד היו"ר יושב באולם לא כיו"ר, ועכשיו הוא צריך להכריע משהו, מי שיכריע זה מי שיושב על הדוכן.
איל ינון: לא היו"ר, גם אם הוא יושב באולם, את אומרת.
ארבל אסטרחן: אבל, אם יש משהו עקרוני שקורה בכנסת אז ברור שילכו ליו"ר הכנסת, ולא לסגן רק כי בדיוק הוא עכשיו מנהל ישיבה.
יריב לוין: אפשר לכתוב במשפט האחרון: יהיו בעת שהוא ממלא את כל החובות והסמכויות.
יריב לוין: בעת שהוא ממלא את התפקידים כאמור, יהיו – משהו כזה אם רוצים להדגיש את זה שזה רק בנקודת הזמן שהוא נושא בזה.