GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
משה גפני: לפני זה הוא לא יקבל משכורת.
משה גפני: אני עומד מול פני האומה, מול העיתונאים ומול חברי הוועדה.
משה גפני: יש החלטה של הוועדה הציבורית, שהיא הגיונית לחלוטין.
משה גפני: היא מכאן ואילך.
משה גפני: אני לא מדבר על הרביעי אלא על העוזר השלישי, שלכל הדעות היה כל הזמן.
משה גפני: לשלם את זה מכיסי?
משה גפני: זאת גם החלטה, אני אעשה את זה.
זאב אלקין: לפני שאפתח את הדיון, היות שזאת השגה רשמית שהוגשה, אבקש מיושב-ראש הוועדה להתייחס להשגה הזאת.
זאב אלקין: בהחלטה שהבאתם לא דיברתם על זה, אז השאלה היא אם המשמעות של זה שדחיתם את העניין.
ראובן גרונאו: בפירוש לא.
ראובן גרונאו: אחרי שיצאתי מחדרו של חבר הכנסת גפני הלכתי לחדרו של מנכ"ל הכנסת, וביקשתי שיעשה כל מאמץ שאותו אדם יפוצה על העבודה שביצע.
ראובן גרונאו: אני בטוח - - -
ראובן ריבלין: בתורת המשפט יש דבר שקבוע כהנחיה חוקתית, שאדם שעובד צריך לקבל את שכרו.
ראובן ריבלין: הואיל ושכר לא נקבע, אומרים בלטינית quantum meruit - לאמור, כמה זה שווה.
ראובן ריבלין: לא יעלה על הדעת שאדם שעבד, מתוך ידיעה שהוא עובד ולא מתוך התחכמות, שהכנסת תקפח אותו.
ראובן ריבלין: לא עלה על הדעת ולא יעלה על הדעת.
שלמה מולה: אבל מה קורה אם הוא לא התקבל?
ראובן ריבלין: ועדת גרונאו השאירה את זה לשיקול דעתו של המנכ"ל.
ראובן ריבלין: אני בטוח שימצא פתרון.
זאב אלקין: יכול להיות שאנחנו יכולים לעזור למנכ"ל אם הוועדה תסכים שההחלטה לגבי עוזר שלישי בוועדת הכספים תפעל רטרואקטיבית, מהרגע שהתחיל לעבוד.
שלמה מולה: כמה זמן אותו אדם עובד, ומי נתן לו אישור לעבוד?
ראובן ריבלין: בכנסת הקודמת הדבר היה מובן מאליו.
ראובן ריבלין: הכנסת הזאת היא ממשיכת הכנסת הקודמת – שהרי ועדת הכספים פעלה בבוקר כוועדת הכספים של הכנסת ה-17 ובערב פעלה כוועדת הכספים של הכנסת ה-18.
ראובן ריבלין: זכיתי להיות יושב-ראש הוועדה הזמנית, ובדיעבד התברר לי שזה אחד מהתפקידים הכי חשובים שמילאתי בכנסת, כי הייתי סגן יושב-ראש בוועדה שהיושב-ראש שלה הוא גפני.
ראובן ריבלין: רק בדיעבר התברר איזה גודל תפקיד הוטל עלי בתקופת המעבר.
ראובן ריבלין: היה ברור כשמש, כפי שהיו ליושבי-ראש קודמים, שיש לו עוזר נוסף.
ראובן ריבלין: נכון, הדברים האלה לא היו מעוגנים בהחלטת הוועדה הציבורית.
ראובן ריבלין: כמובן שחבר הכנסת גפני, כאשר נכנס לתפקידו, ביקש לקיים את הרציפות שבה נהגה הכנסת בכנסת הקודמת.
משה גפני: כל הכנסות.
ראובן ריבלין: לא צריך להגזים, מאז שליצמן היה.
ראובן ריבלין: הייתה התפתחות מהכנסת ה-16.
משה גפני: עוד לפני ליצמן.
ראובן ריבלין: אולי באמצע, יכול להיות.
ראובן ריבלין: על כל פנים, מהחברים היותר מוכשרים שוועדת הכספים הייתה בידיהם, וגם אחרים שהם לא מהמוכשרים ביותר קיבלו את אותן הטבות בכנסת בגללם.
ראובן ריבלין: אני חושב שטענתו צודקת.
ראובן ריבלין: מה שאומר מנכ"ל הכנסת הוא דבר ברור.
ראובן ריבלין: אני מעדיף, כמובן, שהדברים האלה ייעשו תוך כדי קבלת החלטה רשמית של ועדת הכנסת.
ראובן ריבלין: הואיל שחבר הכנסת גפני הוא יושב-ראש ועדת הכספים, ואין הנחתום מאשר לעיסתו, אני מבקש שוועדת הכנסת תאשר את זה.
זאב אלקין: זה מה שביקשתי.
זאב אלקין: קיבלתי עצה נכונה מארבל, שאם הולכים למסלול הזה, כדי לא לעשות סרבול החלטה הכוללת על העוזר השלישי, הפתרון הפשוט יותר - - -
ראובן ריבלין: שני תנאים מצטברים: אחד, מתחילת הקדנציה; השני, מרגע שעבד.
זאב אלקין: לפי מה שאומרים יושב-ראש הכנסת ומנכ"ל הכנסת, היות שהייתה אי-בהירות לגבי העסקת העוזר השלישי בחלק מהוועדות - אני מבין שזו בעיה לא רק בוועדת הכספים, רק שבוועדת הכספים זה התחיל לפני שזה התחיל בוועדות האחרות - הבקשה היא, אם הוועדה לא תתנגד - שהאישור להמלצות הוועדה יהיה רטרואקטיבית, מתחילת עבודתה של הכנסת הנוכחית.
משה גפני: אם אנשים לא עבדו - - -
זאב אלקין: אם אנשים לא עבדו הם כמובן לא יקבלו שכר.
זאב אלקין: אגב, זה נכון גם מעכשיו והלאה.
זאב אלקין: אם לא יהיה בן-אדם שיתקבל לעבודה בהליך מסודר, אז כמובן שהוא גם לא יקבל משכורת.
זאב אלקין: ארבל מתקנת אותי, שבכל הוועדות זה צריך להיות מ-10 ביוני, בוועדת הכספים – לגבי העוזר הרביעי - מתחילתה של הכנסת הזאת.
זאב אלקין: זאת הבקשה.
ראובן ריבלין: בוועדת העבודה והרווחה - במסגרת עסקת החבילה בין ההסתדרות לממשלה שהיוותה בסיס לכל הדיונים בחוק ההתייעלות - יש הצעת חוק, שעדיין לא עברה, האומרת שכל מי שמלין שכר הולך לבית סוהר.
זאב אלקין: תהיתי למה חבר הכנסת חיים כץ, למרות הלחץ הכבד שלי, מעכב את האישור בקריאה שניה ושלישית של הצעת החוק הזאת.
זאב אלקין: הוא עוזר לחבר הכנסת גפני.
זאב אלקין: נמצאים כאן כל שלושת חברי הוועדה; האם חברי הוועדה מתנגדים להצעה הזאת, שהחלת החלטות הוועדה תהיה לגבי העוזר השלישי מ-10 ביוני ולגבי העוזר הרביעי בוועדת הכספים מתחילת כהונתה של הכנסת?
זאב אלקין: מישהו מתנגד?
זאב אלקין: לא, אף אחד לא מתנגד.
זאב אלקין: מבחינה זאת, כאילו הוועדה מוכנה לשינוי הזה.
ראובן ריבלין: מאמצת את ההסתייגות ומחילה אותה.
זאב אלקין: עכשיו אנחנו עוברים לדיון, וההשגה הזאת נכנסה פנימה, לנוסח ההחלטות עצמן.
אחמד טיבי: אני מבין שהדיון עכשיו הוא על סיוע לחבר כנסת מוגבל בניידות?
זאב אלקין: הדיון הוא על כל שלוש ההחלטות.
זאב אלקין: לא נקיים שלושה דיונים.
אחמד טיבי: כבר קיבלנו את העיקרון ואין מתנגדים לנושא הראשון.
שלמה מולה: למה אתה חושב שאין מתנגדים?
שלמה מולה: עוד לא דיברנו.
זאב אלקין: אין מתנגדים רשמית.
זאב אלקין: אף אחד לא הגיש השגה.
אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להתייחס לעניין המוגבלות בניידות.
אחמד טיבי: האמת היא שכל הדיון הציבורי מעל דפי העיתונות בעניינו של אחד הקולגות שלנו היה מביך.
אחמד טיבי: זה היה מביך לחבר הכנסת, מביך לכנסת, הוא לא היה צריך להתקיים.
אחמד טיבי: חבר הכנסת מטלון מוגבל בניידות, זה ידוע, זה גם ברור כשמש.
אחמד טיבי: מגיע חבר כנסת ואומר שהוא צריך סיוע נוסף.
אחמד טיבי: מתחילים לחטט לו בדברים בצורה כמעט לא אנושית, יש כאלה שאומרים דווקאית.
אחמד טיבי: נראה לי שזה לא הוגן.
אחמד טיבי: יש הצעה, שמוגשת על-ידי הוועדה המכובדת, בסעיף (ב).
אחמד טיבי: כתוב: "לצורך קביעה אמור בסעיף קטן (א) יעביר חבר הכנסת לעיון המנהל הכללי של הכנסת והוועדה הציבורית פניה בכתב, בצירוף מסמכים ותיעוד רפואי בדבר מוגבלותו בניידות והצורך בהתאמה ובשירותים המבוקשים.
אחמד טיבי: (ג) חבר הכנסת ידווח בפנייתו למנהל הכללי של הכנסת ולוועדה הציבורית על תשלומים או סיוע אחר שהוא מקבל מאוצר המדינה" וכו'.
אחמד טיבי: מי קבע שמנכ"ל הכנסת הוא אדם שמתאים, מוכשר דיו, כדי לבדוק מסמכים רפואיים?
אחמד טיבי: או הוועדה, עם כל הכבוד?
אחמד טיבי: מה יעשה אחר כך במסמכים מנכ"ל הכנסת, מר לנדאו המכובד?
אחמד טיבי: מגיש לו חבר כנסת X מסמך על מוגבלות בניידות.
אחמד טיבי: מה הוא יעשה?
אחמד טיבי: יקרא ויתרשם?
אחמד טיבי: לא מספיק להתרשם מחבר הכנסת מטלון באופן אישי?
אחמד טיבי: זה לא אנושי, זה משפיל.
אחמד טיבי: לכן, אדוני, אני חושב שאף אחד לא צריך להגיש לך שום מסמך.
אחמד טיבי: לא אתה הכתובת.
אחמד טיבי: חבר כנסת, אדוני היושב-ראש – ואתה מגן על זה - נכנס למקום כלשהו בגבול, לא יכולים לבדוק אותו כי הוא חסין.
אחמד טיבי: חבר כנסת שהוא חסין מבדיקה ביטחונית או מחקירה משטרתית אקראית, לא יכול להגיש בקשה למוגבלות בניידות?
אחמד טיבי: חבר כנסת נכה, מוגבל.
אחמד טיבי: ואחר כך אי-אפשר לחטט לו בציציות - אם הוא חסין אז חסין.
אחמד טיבי: או שאומרים שחבר כנסת מוגבל הוא לא מוגבל עד שיוכח אחרת.
אחמד טיבי: זו המסקנה, ולזה צריך להתנגד.
אחמד טיבי: ממי מפחדים?
אחמד טיבי: מהעיתונות?
אחמד טיבי: מעוד כותרת?
אחמד טיבי: יש מידה של common sense והתחשבות בצרכים האנושיים הבסיסיים, שלאחרונה לא קיימת, וחבל.
אחמד טיבי: יש מספר מוגבל של חברי כנסת מוגבלים.
אחמד טיבי: מעט מאוד.
אחמד טיבי: כל כמה כנסות - - -
אילן גילאון: בזה אתה טועה בגדול, כנראה.
משה גפני: הוא התכוון פיזית.
אחמד טיבי: יש מספר מוגבל של חברי כנסת מוגבלים באופן פיזי.
זאב אלקין: היות שיש מספר מוגבל של חברי כנסת, אז המשפט שלך בוודאי נכון.
אחמד טיבי: מוגבל פיזית מבחינת ניידות.
אחמד טיבי: לכן, אני מבקש למחוק סעיפים (ב) ו-(ג) מההצעה של הוועדה הציבורית המכובדת.
זאב אלקין: אם אתה מבטל את (ב) אין בקשה בכלל.
זאב אלקין: אם אני מבין נכון את אדוני הוא לא מציע לבטל את כל (ב), אלא את התוספת "בצירוף מסמכים ותיעוד רפואי".
אחמד טיבי: כן, הבנת.
ראובן ריבלין: הבקשה חייבת להיות, כי מי יאשר אותה?
זאב אלקין: אעשה סבב של חברי הכנסת ואז אתן לחברי הוועדה להגיב.
אילן גילאון: אדוני היושב-ראש, היה מערכון של הגשש החיוור שנקרא "חושחש הנחש".
אילן גילאון: שם יש שוטר שתופס בן-אדם שמסתובב עם קולר של כלב, ובינתיים מתבצע שוד על ידו.
אילן גילאון: אבל הוא לא מתעסק עם זה כי זה לא בסמכות שלו.
אילן גילאון: אני רוצה לדבר כמה מילים על המידיות וגם משהו יותר ספציפי לגבי אנשים עם מוגבלות.
אילן גילאון: כאשר אני מדבר על מידתיות אני לא מבין את כל הטירוף שהיה מסביב לעניין של חבר הכנסת מוגבל ולעניין של העזרה.
אילן גילאון: לפי דעתי, אלה החלטות שצריכות להיות בסמכות יושב-ראש הכנסת.
אילן גילאון: אגב, לא לכל דבר צריך להקים ועדה ולא יכול להיות שכל אדם הוא בגדר נאשר כל עוד הוכחה חפותו.
אילן גילאון: אי-אפשר לחשוד בכל אדם שלא הוכיח את צדקתו.
אילן גילאון: כאשר אתה רוצה להשוות את המידתיות, אדוני היושב-ראש, יש אנשים שמשקיעים בבוטקה ושומרים, שאלמלא אלה אף אחד לא היה יודע מי הם.
אילן גילאון: מגיע לכאן בן-אדם ומבקש עזרה כדי שזה יעזור לו בתפקידו.
אילן גילאון: אני רוצה לומר משהו על אנשים מוגבלים.
אילן גילאון: הדבר הכי קשה אצל מוגבלים זה לבקש בקשה שפוגעת בעצמאותם.
אילן גילאון: להגיע למצב שאני צריך להגיד שאני זקוק - זה הדבר הקשה ביותר.
אילן גילאון: קם פה פיאסקו שלם, גם ציבורי, גם מסע שיסוי שלם על כך שחבר הכנסת משה מטלון ביקש את הבקשה שביקש.
אילן גילאון: אילו הוא היה מבקש פיליפיני זה היה נוח לכולם, זה היה בסדר גמור.
אילן גילאון: כל אחד מכם מוזמן לעשות את הניסוי הזה - לקשור שני קרטונים עם ליטר וחצי קולה ולנסות לעשות את המעשים שעושים כל יום.
אילן גילאון: אז אפשר לראות את מידת הקושי הפיזי שיש בדבר הזה, ואת הקושי הנפשי להיות תלוי.
אילן גילאון: נדמה לי שאחד הפחדים הכי גדולים בעולם זו התלות שלנו בזולתנו.
אילן גילאון: אם אנחנו מגיעים למצב שאנחנו מבקשים את זה, כתוצאה מכך אנחנו זכאים לקבל את זה.
אילן גילאון: אם אני צריך פרופורציה להשוואה על מה אנחנו מדברים בקייס הזה לעומת דברים אחרים אני חושב שאנחנו השתגענו.
אילן גילאון: אצלנו היו אומרים: "בלינו נפט".
אילן גילאון: אני חושב שזה צריך לזרום בתוך התקציב הכולל של יושב-ראש הכנסת, ויחליט יושב-ראש הכנסת על פי אמות המידה מי צריך את הדברים האלה.
אילן גילאון: אני יכול להניח את דעתכם שמי שמבקש את זה - כנראה שהוא באמת צריך את זה.
אילן גילאון: בואו ניכנס לקצת מידתיות בחיים האלה, כי אחרת זה דבר מטורף.
אילן גילאון: יש אנשים, נושאי משרה לשעבר, שהאחזקה שלהם עולה משהו כמו חמישה מיליון בשנה, ללא האבטחה.
אילן גילאון: מתוך המקום הזה אנשים מנהלים עסקים ביהלומים ודברים אחרים.
אילן גילאון: אנא אנחנו באים, חבר'ה?
אילן גילאון: זה היה פשוט טירוף.
אילן גילאון: הרגשתי מאוד נבוך, מאוד לא נוח, עד כדי כך שאם פעם באמת אהיה זקוק לדבר כזה אולי מאוד אפחד לבקש את זה, אולי מאוד אתבייש לבקש את זה, וזה אולי יפגע בתפקוד שלי.
אילן גילאון: איפה הפרופורציה?
אילן גילאון: מדובר בחבר כנסת רציני ומועיל, ממש לא מהאסכולה שאני מאמין בה.
אילן גילאון: אני בא מבית ספר שבו כל מה שנגמר במ"ש – יועמ"ש, משפט או שופט - אנחנו מכבדים.
אילן גילאון: אבל יש עוד דבר שאנחנו מכבדים וזה את בני-האדם, מתוך אמונה שאם רוצים שאנשים יהיו גם בני-אדם צריך גם לסמוך עליהם קצת ועל הצרכים שלהם.
אילן גילאון: לא הסתכלתי בדיוק בהצעה.
אילן גילאון: אם היא נוחה ליושב-ראש הכנסת אני מצדד בה, אבל אני מציע לעצמנו להיכנס לפרופורציות בעניין הזה.
זאב אלקין: אתה היית ממליץ, במקום ההמלצה שהובאה לכאן - - -
אילן גילאון: שלא תבלבלו את המוח למוץ מטלון.
אילן גילאון: זו בושה וחרפה.
אילן גילאון: הוא לא צריך להביא שום אישורים והוא לא צריך להביא שום צילומי רנטגן ושום דבר.
אילן גילאון: תנו לבן-אדם מה שהוא מבקש.
זאב אלקין: זאת אומרת, הייתה ממליץ שלא נאשר כרגע את ההמלצה של הוועדה בעניין הזה אלא נבקש ממנה חוות דעת.
אילן גילאון: לא רוצה שום חוות דעת.
אילן גילאון: אני חושב שיושב-ראש הכנסת מוסמך להחליט וצריך שיהיו לו הכלים.
ראובן ריבלין: חבר הכנסת גילאון, במהלך עניינים רגיל ומתוך ה-common sense, כאשר נכה 100% - במקרה גם נכה צה"ל - ביקש ממני נהג, זה היה בעיניי כדבר מובן מאליו.
ראובן ריבלין: אבל בהחלט מדובר פה בהטבה לחבר כנסת, אין להתווכח.
שלמה מולה: לא, זו לא הטבה.
דוד רותם: עם כל הכבוד, אדוני, אין פה הטבה לחבר כנסת.
דוד רותם: האם הרמפה שעשו בכניסה למליאה זה הטבה?
ראובן ריבלין: ברמת המשפט יש כאן הטבה.
ראובן ריבלין: חשבתי, ב- common sense שלי, שכאשר אני משווה את התנאים של חבר כנסת נכה לתנאיו של חבר כנסת שאינו נכה אני לא מיטיב אתו אלא רק משווה אותו, מבחינת המשפט, לאותם תנאים שיש לחברי כנסת שאינם נכים.
ראובן ריבלין: היו אנשים בציבור שאמרו שצריך לבדוק בנוסף, צריך גם לבדוק האם אין פה הטבות כפולות, חלילה.
ראובן ריבלין: אלה דברים פורמליים לחלוטין.
ראובן ריבלין: ועדת גרונאו ביקשה להציב תנאים מקדמיים, שהם פורמליים, משום שברור שכאשר מדובר בנכה 100% הדברים ברורים כשמש או נכה שצריך עזרה כדי למלא את תפקידו כחבר כנסת.
ראובן ריבלין: אבל אנחנו לא יכולים להתעלם מכך שהוועדה הציבורית צריכה להיות חלק מהנושא.
ראובן ריבלין: הוועדה קובעת שמי שיקבל את הבקשה הוא מנכ"ל הכנסת, ובדרך כלל, אני מתאר לעצמי שאפילו לא תהיה התערבות כאן.
ראובן ריבלין: ברמה הפורמלית, ברמה הציבורית, ברמת העין הנוספת - - - פעם אמרתי שסיימתי דוקטורט וקיבלו את זה כדבר מובן מאליו, אבל אחר כך התברר שלא סיימתי דוקטורט.
ראובן ריבלין: זה דבר שפעמים העין הציבורית מבקשת לראות.
ראובן ריבלין: כמובן, נתתי את זה כדוגמה שהיא מטפורה.
ראובן ריבלין: אף פעם לא סיימתי דוקטורט, הייתה לי ילדות עם פרופסור כך שלא הייתי צריך להיות דוקטור.
ראובן ריבלין: יש לפעמים דברים שהם מובנים מאליהם, ופתאום מתברר שבציבור הדברים לא כך.
ראובן ריבלין: אני בטוח שהדברים האלה יהיו בסופו של דבר אות כתובה, והיא נותנת את העין הציבורית.
ראובן ריבלין: אין כאן כוונה לפקח.
ראובן ריבלין: הבנתי את הערתו של סגן היושב-ראש, טיבי, בכל מה שקשור לסעיף (ג).
ראובן ריבלין: זה לא דבר מהותי לעניין, זה דבר שהוועדה מבקשת.
ראובן ריבלין: דיברתם עם הוועדה, אני מציע לקבל את המלצות הוועדה ולבקש ממנה לשקול פעם נוספת האם צריך ללכת ברמה של דקדקנות כזו בנושא שהוא כל כך ברור ומובן מאליו, כפי שהיטיב לתאר זאת חבר הכנסת גילאון.
ראובן ריבלין: רבותיי, זה לא דבר שיורד למהות, זה בשוליים.
ראובן ריבלין: פעם אמרתי לנשיא בית המשפט העליון: כל הדברים שאתה מקבל, מבחינת חידושים במשפט, שהם בעיניך מהפכה הם דברים שכל זמן שאתה נשיא בית המשפט אני מקבל אותם.
ראובן ריבלין: אבל מה יקרה כשאני אהיה נשיא בית המשפט?
ראובן ריבלין: אתה לא פוחד לתת לי כל כך הרבה סמכויות?
ראובן ריבלין: אני, כשאני יושב-ראש כנסת, מקובל עלי שתהיה עלי עין ציבורית.
ראובן ריבלין: יכול להיות שהכתוב עצמו מעורר הסתייגות ושאט נפש, כמו שאמר חבר הכנסת גילאון.
ראובן ריבלין: רבותיי, אל תקפידו עם הוועדה.
ראובן ריבלין: יחד עם זה, הדברים שנאמרו כאן היו בעיניי דבר מובן מאליו בתחילת הדרך.
ראובן ריבלין: אבל אני לא יכול לזלזל בצורך שלנו בקיום העין הציבורי.
אילן גילאון: אם יותר לי, אני רוצה לסיים את דבריי.
אילן גילאון: אמרתי שאני חושב שזה צריך להיות בסמכותו של יושב-ראש הכנסת, באמצעות הלשכה שלו.
אילן גילאון: אני עומד בראש ועדת הנגישות, ואני מבקש באותה הזדמנות להעלות את הבעיה של הדוכן לגבי חבר הכנסת מטלון – ובעתיד זה יכול להיות עוד אנשים.
אילן גילאון: להגיע אל הדוכן מלווה על ידי מישהו ולא באופן עצמוני, כמו שאומרים - אז גם כאשר יש את הנאום הכי חזק בעולם הוא מתקלקל בגלל כל מיני סטיגמות ודעות קדומות כשמראים בן-אדם שמרימים אותו.
אילן גילאון: אצלי במשרד, בכנסת ה-15, הייתה תמונה של אחמד יאסין ששניים נושאים אותו בעגלה שלו.
אילן גילאון: למטה היה כתוב שלא כל הנכים צודקים.
אילן גילאון: זה כדי להעמיד את הדברים בפרופורציה.
ראובן ריבלין: אני מתנצל, אני חייב לצאת.
זאב אלקין: אדוני היושב-ראש, לפני שאתה עוזב אותנו אני מבקש את אישורך אם נגלוש כמה דקות מעבר ל-11:00.
ראובן ריבלין: בהחלט, בעיקר כבודה של ועדת גרונאו.
ראובן ריבלין: הכנסת צריכה להקפיד על לוח זמנים.
דן לנדאו: אני רוצה להעיר לחבר הכנסת גילאון הערה קטנה.
דן לנדאו: ראשית, אנחנו בעיצומו של פרויקט הנגשה כללי בכנסת, שהמליאה במרכזו.
דוד רותם: בינתיים, מתי יפסיקו לעשות פוליש כל יום על הרצפות כדי שלא נחליק?
דן לנדאו: את זה אני לא יודע, אבל אנחנו בעיצומו של פרויקט שיעלה מאות אלפי שקלים, ואני גאה להוציא את הכספים האלה.
דן לנדאו: אני במיוחד גאה על כך שמתחת לתמונה של הרצל יהיה מעלון שיסייע לחברי הכנסת להתנייע.
דן לנדאו: תפיסת העולם היא שהם צריכים להיות ניידים ועצמאיים.
דן לנדאו: הסאגה של חבר הכנסת מטלון, בסך הכול, הייתה חלק מהפרויקט הזה והיא לא הייתה אמורה להתנפח.
זאב אלקין: אני מבקש מחברי הכנסת, היות שהרשימה ארוכה, נסו לתמצת את דבריכם.
שלמה מולה: אני חושב שצריך לעשות הפרדה טוטאלית בין מה שרואים בעין – מה שאתה רואה ומה שקורה סביבך - לבין דברים אחרים.
שלמה מולה: אני חושב שסביב הסיפור של חבר הכנסת מטלון כולם דיברו.
שלמה מולה: למרות מה שאמר יושב-ראש הכנסת, יש הבדל עצום בין זה שאני אומר שאני אדם שמוגבל פיזית ורואים את זה, לבין אדם שמוגבל בשפה, למשל.
שלמה מולה: אני לא יודע לדבר את השפה העברית, באתי מחוץ לארץ, מאתיופיה, אז גם אני מוגבל ותצמיד לי מתורגמן צמוד.
שלמה מולה: זה שני דברים שונים לחלוטין.
שלמה מולה: אני חושב, לפחות ממה שנראה מעל דפי העיתונים, העניין של חבר הכנסת מטלון זה היה עניין מבזה.
שלמה מולה: זה מבזה את הכנסת, מבזה כל אחד מאתנו, מבזה אותו כחבר כנסת, כמחוקק.
שלמה מולה: כל הדרישות להציג אישורים רפואיים, אני חושב שזה לא ראוי.
שלמה מולה: אני אפילו לא חושב שהנושא צריך לבוא לדיון בוועדת הכנסת.
שלמה מולה: אני חושב שצריך להשאיר את זה ברמה של יושב ראש הכנסת.
שלמה מולה: אם 120 חברי כנסת בחרו את יושב-ראש הכנסת, חזקה עלי דעתו.
שלמה מולה: אם הוא רוצה להתייעץ עם ועדת גרונאו ואחרים - זה עניין שלו.
שלמה מולה: אני לא חושב שזה היה צריך להתנהל כמו שהתנהל, אני חושב שזה לא ראוי.
שלמה מולה: אני משוכנע שיושב-ראש הכנסת, כשיבוא לשפוט את הדברים, יראה את זה בעין אוניברסאלית, ישקול את כל השיקולים הכוללים.
שלמה מולה: לא הייתי כובל את ידו, לא בוועדה ובוודאי לא באישור של ועדת הכנסת, כי מדובר במשהו מאוד ממוקד.
זאב אלקין: אתה מצטרף לדעתו של חבר הכנסת גילאון.
שלמה מולה: זה בעניין הזה, אבל יש עניינים אחרים שעומדים על סדר היום.
שלמה מולה: לתת אדם נוסף ליושבי-ראש הוועדות, זו החלטה שערורייתית ואגיד לך למה.
שלמה מולה: כולם מספרים לנו שאנחנו נמצאים בתקופת משבר.
שלמה מולה: לפני כחצי שנה דרשנו ששכר חברי הכנסת לא יוצמד ולא יעלה.
שלמה מולה: מתקיים גם דיון ששכרם של השרים לא יעלה ולא יוצמד.
שלמה מולה: אמרנו שהמדינה נמצאת במצוקה, הבאתם לנו 400-500 חוקים בחוק הסדרים שמחסל את השכבות החלשות.
שלמה מולה: בלענו את הצפרדע הזאת, הכנסת אמרה את דבריה.
שלמה מולה: יש גם דברים שצריך לעשות למראית עין.
שלמה מולה: כל הסיפור להוסיף עוזר נוסף ליושב-ראש ועדה, יהיה מכובד כאשר יהיה, ועדה שתהיה אשר תהיה, לשנות דברים שעלו על סדר היום – זה לא מכבד אותנו.
שלמה מולה: אני אומר לך, כיושב-ראש ועדת הכנסת היית צריך לעמוד על הרגליים האחוריות, יושב-ראש הכנסת היה צריך לעמוד על הרגליים האחוריות ולהגיד שעד שהמצב הכלכלי ישתפר לא מוסיפים.
שלמה מולה: אם יש חיוניות - נדון על זה עוד כמה שנים.
שלמה מולה: הכנסת הזו מביאה חוקים אפילו לבן-אדם אחד, להיטיב אתו - החוק הנורבגי בשביל ניסן סלומינסקי.
שלמה מולה: כל מיני חוקים שעולים בסוף עשרה מיליון שקלים למשלם המיסים?
שלמה מולה: למה לנו את זה?
שלמה מולה: למה אתם צריכים להכביד על הוועדה הציבורית?
שלמה מולה: הרי הוועדה הציבורית הזאת בודקת מקצועית ומביאה חוות דעת אם זה מוצדק או לא מוצדק.
שלמה מולה: גם כאשר זה מוצדק צריך לראות האם זה מצדיק את הוצאת הכסף בעת הזו.
שלמה מולה: בעת הזו זו שערורייה לתת עוד עוזר ליושב-ראש ועדה.
שלמה מולה: יושבי-ראש ועדות יש גם מהמפלגה שלי, מהמפלגה של חבר הכנסת רותם, ממפלגות אחרות.
שלמה מולה: אם יש משהו מיוחד בוועדת הכספים, שאנשים פרשו, אדרבה ואדרבה.
שלמה מולה: תזרזו את המכרז, תכניסו את האנשים, הכול בסדר.
שלמה מולה: אבל לתת בתקופה הזו - גם אם זה שקל אחד - זו שערורייה.
זאב אלקין: אז אני מבין שאתה מתכוון להצביע נגד שתי ההמלצות:
זאב אלקין: ההמלצה בעניין עוזר וההמלצה בעניין עוזר רביעי לוועדת הכספים.
שלמה מולה: חד וחלק.
זאב אלקין: היות והערת הערה אישית, אני דווקא מרגיש מאוד בנוח לנהל את הדיון הזה כי בטווח הנראה לעין, שבוע-שבוע וחצי, אני הולך לעזוב את הכיסא הזה ולא אהיה יושב-ראש ועדה, ולכן בין המעטים שלא איהנה מההחלטה הזו בשום צורה.
אילן גילאון: גם שלמה מולה ואני.
זאב אלקין: אם היו"ר יקבל עוזר שלישי זה יהיה היו"ר הבא של ועדת הכנסת, לא אני.
זאב אלקין: חבר הכנסת מוזס, בבקשה.
מנחם אליעזר מוזס: אדוני היושב-ראש, חברים מאוד מכובדים של ועדת גרונאו, אתייחס לנושא של חבר הכנסת מטלון, חברי כנסת מוגבלים.
מנחם אליעזר מוזס: חז"ל אמרו: ישראל רחמנים בני רחמנים, ביישנים בני ביישנים, גומלי חסדים בני גומלי חסדים.
מנחם אליעזר מוזס: אני חושב שמה שקרה כאן, עם כל התקשורת וכל מה שקרה סביב חבר הכנסת שביקש את הבקשה, שפשוט השפילו אותו – אני לא יודע איזה ביטויים להגיד.
מנחם אליעזר מוזס: הרגשתי שרומסים ממש את כבודו.
מנחם אליעזר מוזס: לא מספיק הסבל שלו, מי שרואה איך הוא נראה כשהוא עולה לדוכן לדבר, ממש מתמלא הלב רחמים.
מנחם אליעזר מוזס: אז באים ומתחילים לדרוך, אם זה מוצדק או לא מוצדק.
מנחם אליעזר מוזס: בשביל מה היו צריכים את כל הסיפור הזה, את כל הפרסום?
אילן גילאון: הרחמים זה הדבר הכי קשה.
מנחם אליעזר מוזס: אז איבדנו את הרחמים, איבדנו את הביישנות, מה שנשאר עכשיו זה רק גמילות חסדים, לגמול חסד עם היהודי הזה ולהפסיק לחטט בכל הדברים האלה.
מנחם אליעזר מוזס: איזה מין ועדות?
מנחם אליעזר מוזס: אני חושב שמה שהיה צריך לקרות, הוא היה צריך לפנות בשקט, בדיסקרטיות, ליושב-ראש הכנסת ויושב-ראש הכנסת היה מבין מה צריך לעשות – האם להתייעץ עם ועדת גרונאו ועם מי לדבר.
מנחם אליעזר מוזס: למה היו צריכים להוציא את כל זה לרחובה של עיר?
מנחם אליעזר מוזס: האם זה כבודנו?
מנחם אליעזר מוזס: זה כבוד הבית הזה?
מנחם אליעזר מוזס: זה כבוד הבן-אדם?
מנחם אליעזר מוזס: זה ממש רמיסת כבודו של האדם, להיכנס לכל מיני דברים פרוזאיים.
מנחם אליעזר מוזס: עכשיו הוא צריך להביא כל מיני מסמכים ותיעוד רפואי.
מנחם אליעזר מוזס: לא רואים את על הבן-אדם מי הוא, מה הוא?
מנחם אליעזר מוזס: לא רואים את התעודה הרפואית עליו?
מנחם אליעזר מוזס: הרי רואים מה שקרה, הוא נפצע במלחמת יום הכיפורים.
מנחם אליעזר מוזס: אני יודע מה זה בן-אדם מוגבל, אמא שלי הייתה בימיה האחרונים מוגבלת.
מנחם אליעזר מוזס: אני יודע מה זה.
אילן גילאון: רוב האנשים די מוגבלים בתקופה האחרונה בחייהם.
מנחם אליעזר מוזס: כמו שצריכים שתי רגליים צריכים את הרגל השלישית.
מנחם אליעזר מוזס: זו העזרה החשובה ביותר.
מנחם אליעזר מוזס: אני לא חושב שהוא צריך להביא מסמכים ותיעוד רפואי בדבר מוגבלותו בניידות.
מנחם אליעזר מוזס: כתוב גם שחבר הכנסת יודיע למנהל הכללי ולוועדה הציבורית על כל שינוי שחל בקשר למוגבלות שלו.
מנחם אליעזר מוזס: מחר הוא ירגיש יותר טוב?
מנחם אליעזר מוזס: פתאום הוא יתחיל ללכת על הרגליים?
מנחם אליעזר מוזס: מה קורה במקרה דנן?
מנחם אליעזר מוזס: מישהו יכול להסביר לי מה השינוי שיכול לחול?
זאב אלקין: הוועדה תשיב אחר כך.
זאב אלקין: אני מציע שתסכם.
מנחם אליעזר מוזס: אשר על כן, אני מבקש את שני הסעיפים האלה.
זאב אלקין: אתה מצטרף לבקשתו של חבר הכנסת טיבי, והבנתי מדבריך שאתה מצטרף גם לבקשתו של חבר הכנסת גילאון.
זאב אלקין: אלה שתי בקשות שונות.
מנחם אליעזר מוזס: אני מתחבר לכל קודמיי.
זאב אלקין: גם בעניין יושב-ראש הכנסת וגם בעניין המסמכים, בסדר.
זאב אלקין: אני מבקש לתמצת כי צריך להקריא את ההחלטות ואני מקווה שלא נמשוך את זה לעוד דיון.
דוד רותם: הוועדה הציבורית קיימת לצורך קביעת שכר ותשלומים אחרים לחברי כנסת.
דוד רותם: האם כאשר ביקשתי מהנהלת הכנסת להתקין לי ידיות אחיזה במקלחות שבחדרי כדי לא להחליק, הייתי צריך לפנות לוועדה כדי לקבל אישור לכך משום שזו הטבה?
דוד רותם: האם זה תשלום?
דוד רותם: האם מה שרוצים לתת לחבר כנסת שמוגבל בניידות זה הטבה או תשלום?
דוד רותם: זה תשלום ציבורי?
דוד רותם: זה תשלום שצריך ללכת לוועדה?
דוד רותם: תורת הצדקנות עברה כבר מעבר לכל גבול.
דוד רותם: כשאני מבקש מהכנסת לשים שטיחים כדי לא להחליק במסדרונות זה הטבה לחבר הכנסת רותם, ולכן אני צריך לבקש את זה דרך הוועדה?
דוד רותם: הנכים לא צריכים טובות, שיהיה ברור.
דוד רותם: תאמינו לי, נכים מסתדרים הרבה יותר טוב בלי טובות של אף אחד.
דוד רותם: לא ביקשנו טובות לפני, לא ביקשנו טובות אחרי.
דוד רותם: אל תעשו לנו טובות, תנו לנו רק את הזכות שיש לכל חבר כנסת למלא את התפקיד שלו כמו שצריך למלא את התפקיד.
דוד רותם: אם חבר כנסת שובר רגל ויבקש שייתנו לו נהג כי הוא לא מסוגל להגיע לעבודה בכנסת, הוא לא צריך לעבור את הוועדה הציבורית.
דוד רותם: אלה תנאי השירות שלו.
דוד רותם: לכן, כל הפניה לוועדה הציבורית במקרה הזה הייתה טעות מלאה.
דוד רותם: זה לא קשור להטבות, זה לא קשור לשכר, זה בסך הכול מתן אפשרות לחבר כנסת למלא את תפקידו.
דוד רותם: כל הנושא, שהיום כותבים בוועדה שצריך יהיה להגיש בקשה, צריך יהיה לצרף מסמכים רפואיים – אני לא מבין.
דוד רותם: אני אבוא לבקש ואצטרף מסמכים רפואיים?
דוד רותם: מה, אני מבקש טובה ממישהו?
דוד רותם: רבותיי היקרים, תאמינו לי, הנכים לא יבקשו, לא יביאו מסמכים רפואיים, ולכן אני אומר לכם שאפשר לאשר.
דוד רותם: אדון גילאון ואני מודיעים לכם כבר: לא נבקש, ורק מטעם אחד ויחיד – כי אני לא מוכן להתבזות לתת לאף אחד את המסמכים.
דוד רותם: להגיד לחבר כנסת להביא אישורים שהוא נכה, הרי הדבר היום בתוך המחשב – מי מקבל קצבת ניידות, מי לא מקבל קצבת ניידות.
דוד רותם: אין שום בעיה בנושא הזה.
דוד רותם: זה דבר טכני, מנהלי, בתוך הכנסת, לא קשור לא להטבות ולא לשירותים.
דוד רותם: אני לא מוכן שמישהו יחשוב שנתנו לי הטבה בגלל שאני נכה.
דוד רותם: לכן אני מציע לקבוע סעיף אחד ויחיד: יושב-ראש הכנסת, מנכ"ל הכנסת, יהיה רשאי במסגרת הכנסת לתת לחבר כנסת מוגבל בניידות כל עזרה שתידרש, ובלבד שחבר הכנסת יצהיר שהוא לא מקבל כפל תשלומים.
דוד רותם: לגבי עוזרים פרלמנטרים ליושבי-ראש ועדות.
דוד רותם: חבר הכנסת שלמה מולה, אני לא מסכים אתך ואגיד לך למה.
דוד רותם: עושים לי טובה שנותנים לי?
דוד רותם: אני מקבל היום, כיושב-ראש ועדה, 350 פניות ציבור ביום.
דוד רותם: אני יכול לעשות דבר מאוד פשוט, אני יכול לעשות "דיליט", למחוק את כולם וללכת הביתה.
דוד רותם: אתה יודע שעוזרים זה רק בעיה, צריך כל הזמן להסתובב אתם, הם נצמדים אליך, אתה צריך להסביר להם ואתה צריך לשבת אתם.
דוד רותם: אני מוותר על העוזרים, אני מוותר גם על השניים הראשונים.
דוד רותם: למה שניים כן ושלושה לא כשאתה אומר לבן-אדם: יש לך עוד מעמסה?
שלמה מולה: יש לך עובדים של הוועדה.
דוד רותם: עובדי הוועדה לא עוסקים בפניות ציבור שלך.
דוד רותם: אסור להם לעשות את זה.
שלמה מולה: בשביל זה אתה חבר כנסת, יש לך עוד שני עוזרים נוספים.
זאב אלקין: חבר הכנסת רותם, אני מבקש ממך לסכם.
דוד רותם: אותה הצדקה שיש לשני עוזרים לחבר כנסת רגיל יש הצדקה לאחד נוסף ליושב-ראש ועדה כי העומס המוטל עליו ענק.
שלמה מולה: למה לא היה עד היום?
זאב אלקין: חבר הכנסת מולה, אני מבקש להפסיק את הדיאלוג הזה.
זאב אלקין: אני חושב שדעתו של חבר הכנסת רותם ברורה והנושא ברור.
זאב אלקין: אני מבקש מהדוברים הבאים, במחילה, לוותר או להגיד רק דבר אחד שעוד לא נאמר כאן.
זאב אלקין: חבר הכנסת מיכאלי, אתה מוותר?
אברהם מיכאלי: אני מוותר כי יש לי שאילתא בשעה 11:00.
זאב אלקין: חבר הכנסת פיניאן, בקצרה.
ציון פיניאן: הנושא של הנכים במשכן הכנסת יצא מכלל פרופורציה.