GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יואל חסון: תרים את הספר הצהוב הזה ותגיד: די לספר הצהוב, אני לא נותן לו יד יותר.
זאב אלקין: העותק הצהוב הוא חוות הדעת של היועצת המשפטית.
יואל חסון: תגיד: אני, זאב אלקין, לוקח את חוק ההסדרים בכריכה קשה ואני הראשון שגונז אותו.
יואל חסון: כך תיזכר באמת לדורות על המהלך הזה שעשית.
יואל חסון: אולי נתניהו יחבב אותך פחות, אבל עם ישראל יאהב אותך מאוד.
יואל חסון: זה דבר גדול למדינה הזאת.
רוחמה אברהם-בלילא: אנחנו מתכוונים עכשיו, חברי קדימה, לעשות פיליבסטר גדול, עד צאת השבת.
רוחמה אברהם-בלילא: זו רק ההתחלה.
דליה איציק: אנחנו פה עד 01:00 בלילה לפחות.
יואל חסון: אל תתעסקו אתנו.
זאב אלקין: חבר הכנסת חסון, אתה כבר לא בזכות דיבור.
זאב אלקין: זה אומנם היה נאום מדהים וחשוב, בנושא של הספורט, אבל הסתיים דיון בפרק הזה.
דליה איציק: גם אני ביקשתי לדבר בסעיף הספורט.
זאב אלקין: את הספורט את רוצה לפצל או לא?
דליה איציק: אני נותנת את שלוש הדקות שלי ליואל חסון.
יואל חסון: אני קצת מסתכל קדימה ואני רואה גם את הדברים שבאים בהמשך.
יואל חסון: זה ממש מדיר שינה בעיני.
יואל חסון: אני בטוח שגם בנושא של סיוע למפעלים במצוקה, שזה דבר כל כך קריטי, יבוא היושב-ראש ויגיד לפצל או לא לפצל.
יואל חסון: אני לא יודע מה אתה הולך להגיד, אבל דבר אחד אני יודע: אנחנו הולכים להעביר את תקציב המדינה ל-2009 ול-2010.
יואל חסון: אין תיקונים בדרך, חבר הכנסת פיניאן.
יואל חסון: התיקונים שיהיו יהיו לרעתנו ולרעת הציבור הישראלי, כי האוצר עכשיו, מסיבות פוליטיות של הישרדות, נאלץ להגיש תקציב ל-2009 ו-2010, כי כל אנשי המקצוע אומרים לעצמם: מי יודע מה יהיה פה ב-2010.
יואל חסון: אבל בשביל שנתניהו יהיה רגוע שנתיים בכיסאו, לפחות מהבחינה הזאת, הוא מעביר תקציב ל-2010.
יואל חסון: אבל אז יבואו אנשי האוצר לשרי הממשלה ויגידו: השתנתה המציאות, צריך לעשות עוד קיצוצים, צריך להקטין את יעד הגירעון או להגדיל את יעד הגירעון, ויבואו עוד גזירות בתוך תקציב.
יואל חסון: כשזה בא בתקציב יש לכנסת הזאת כוח, יש מנופים.
יואל חסון: כשזה לא בתקציב וזה בגזירות, אין לנו שום מנופים.
יואל חסון: אין לך, כחבר קואליציה, שום מנופים.
יואל חסון: אתה הולך לקבל כאן גזירות על גזירות על תקציב שאישרת כבר ל-2010.
יואל חסון: זאת לא ירייה ברגל, זאת ירייה בראש, קודם כל לחברי הקואליציה.
יואל חסון: כי בסוף אנחנו אופוזיציה, אנחנו יכולים רק לצעוק, רק להגיד, רק לדבר.
יואל חסון: גם לבוחרים שלנו אין ציפייה שנקדם משהו באופן מעשי, כי אנחנו לא הממשלה.
יריב לוין: זו הטעות שלך, יש להם ועוד איך ציפייה כזאת.
יריב לוין: זה בדיוק חוסר האחריות שלכם לאורך כל הקו.
יואל חסון: יש להם ציפייה מאתנו שנפיל אתכם כמה שיותר מהר, ואת זה נעשה.
דוד רותם: אתה יודע כמה זמן אני כבר מצפה למשיח?
רוחמה אברהם-בלילא: אז מה זה אומר, שאתה לא נוהג באופן אחראי לגבי כל הנושא של המרשם של הכוכבים של יואל?
זאב אלקין: הזמן שלך הסתיים.
זאב אלקין: לגבי הסעיף הזה, המלצתי היא לפצל אותו ולהעביר אותו לוועדת החינוך.
זאב אלקין: אנחנו בפרק ט"ז, קרן סיוע למפעלים במצוקה, הוראת שעה.
זאב אלקין: המלצתי היא להשאיר אותו בחוק ולהעביר אותו לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.
זאב אלקין: חבר הכנסת מולה, בבקשה, שלוש דקות.
שלמה מולה: החוק החלמאי הזה שאתם מביאים אותו – אם הייתי חבר בקואליציה הייתי אומר שאני מתבייש, אני מוחה.
שלמה מולה: לא הייתי מביא בכלל את החוק הזה לכאן.
שלמה מולה: אתם שדדתם את העובדים ואתם מביאים את זה לפה עכשיו לתת למפעלים.
שלמה מולה: אני לא יודע מי המפעלים האלה שאתם מדברים עליהם, איזה מפעל הוא במצוקה.
שלמה מולה: אנחנו לא יודעים את זהותו, לא יודעים למי נותנים.
שלמה מולה: כל מה שאתם רוצים לעשות זה בסך הכול לתת כסף.
שלמה מולה: בוודאי תתנו למקורבים של ביבי, שהחברים שלו יקימו מפעלים.
שלמה מולה: זו תכלית החוק.
רחל אדטו: אולי זה בהסכמים הקואליציוניים ואנחנו לא יודעים.
שלמה מולה: בוודאי בהסכם קואליציוני, עם עוד עשירים.
שלמה מולה: במסגרת התקציב והמיליארדים הנוספים שהולכים לתת להם, עכשיו מוצאים עוד קרן.
זאב אלקין: אני מזכיר לך שזאת היתה יוזמה של יושב-ראש ההסתדרות.
שלמה מולה: אתה כל הזמן מזכיר את הממשלה הקודמת.
זאב אלקין: לא הממשלה הקודמת, יושב-ראש ההסתדרות.
זאב אלקין: הוא לא היה בממשלה הקודמת.
שלמה מולה: אז בוא נפטר את הממשלה, נשלח הביתה את הכנסת ונבקש מעופר עיני לנהל את המדינה.
שלמה מולה: נגיד לו: אדוני, אתה מנהל את המדינה, אתה יושב על השאלטר של המדינה, תעשה לנו סדר.
שלמה מולה: תביאו גם את זה בחוק ההסדרים, אז נדע על מה אנחנו מצביעים.
שלמה מולה: אדוני היושב-ראש, אתם משחקים ב"נדמה לי", ב"כאילו".
שלמה מולה: אתם לא אומרים לנו איזה מפעל, באיזה מקום, מה מיקומו, מה היקף המועסקים שלו.
שלמה מולה: אני מזדעק ואומר: בסך הכול אתם מטילים מס על העובדים, גם ככה אתם מנשלים את המשכורת של העובדים, פוגעים בזכויות הקניין שלהם, פוגעים בזכויות ההבראה שלהם, ועכשיו אתם באים להטיל עליהם עוד מס.
שלמה מולה: אפילו לא נתתם שם לחוק, כנראה אין לכם.
שלמה מולה: צריך להתקשר לעופר עיני לבקש שם.
זאב אלקין: זמנך הסתיים.
איתן כבל: אני יכול להעביר לו את שלוש הדקות שלי?
שלמה מולה: כשאתה בא ומקים קרן, אתה קובע את הכללים, אתה יודע למי אתה נותן, אתה יודע ממי אתה מנקה.
שלמה מולה: אני רוצה לדעת האם לתת למפעל בפריפריה או לתת למפעל במרכז הארץ זה אותו דבר.
שלמה מולה: לא אמרתם את זה, לא הגדרתם באילו מקומות זה נמצא, את מי זה משרת, האם לאותו מפעל יש סניף במקום אחר, אולי המפעל במקום האחר הוא רווחי יותר.
שלמה מולה: אתם לוקחים את כל המפעלים כחטיבה אחת ומחלקים.
שלמה מולה: זאת הצעה שיש בה הרבה שחיתות.
שלמה מולה: ההצעה שאתם מעלים אותה היא לא מידתית, אין בה שקיפות.
שלמה מולה: יש פה הטלת מס, ובחלוקה התקציבית שתהיה בוודאי יהיה אלמנט של שחיתות.
שלמה מולה: אני מציע להוריד לגמרי את הצעת החוק הזאת מסדר-היום.
זאב אלקין: יואל חסון לא פה.
זאב אלקין: חיים אורון, בבקשה.
חיים אורון: אני רוצה להגיד משהו לחבריי מהאופוזיציה.
חיים אורון: אני חשבתי שאנחנו באים לדיון שיש לו לפחות מראית עין רצינית, ומראית העין הרצינית אומרת שאנחנו מדברים על החוקים שכתובים פה, בעדם או נגדם.
חיים אורון: יכול להיות שיש נאום אחד שמתאים לכל החוקים ואין שום בעיה.
חיים אורון: למשל, החוק שמופיע פה עכשיו הוא חוק להצלה של מפעלים בארץ, והפירוט שלו נמצא בדף הכחול, וצריך לקרוא אותו.
חיים אורון: השאלה היחידה שיש לי לשאול היא מדוע זה עובר לוועדת הכלכלה.
חיים אורון: ועדת הכספים עוסקת כל הזמן בנושא.
ישראל חסון: אתה יודע להסביר איך מגדירים מפעל במצוקה?
חיים אורון: אני לא רוצה להיות עכשיו מומחה לחוק.
חיים אורון: אני אומר באופן מפורש, הדיון עכשיו הוא לא על החוק.
חיים אורון: מדובר בהקמת קרן, שגם אנחנו תמכנו בהקמתה, והיא אושרה בכנסת אתמול.
חיים אורון: אנחנו תמכנו בהקמתה במנגנון אחר, לא בהורדה שווה של 50% אלא בהורדה דיפרנציאלית, אבל נפלנו.
חיים אורון: אבל יצירת קרן של 1.1 מיליארד שקלים לצורך עזרה למפעלים, זה אחד הדברים שאנחנו תובעים מהממשלה שהיא לא עושה.
ישראל חסון: אין ויכוח על זה, אני אתך.
שלמה מולה: הוויכוח הוא לא על החיוניות של הקרן, אנחנו מדברים על העיקרון.
חיים אורון: מהו העיקרון?
שלמה מולה: הוויכוח שלנו הוא האם זה נכון לעשות את זה בחוק ההסדרים עכשיו.
חיים אורון: אם יש דבר נכון לתבוע מהממשלה לבצע אותו מייד, זה להקים קרן מהר, עכשיו, בשביל להתמודד עם מפעלים שנסגרים ואולי ייסגרו כמה פחות.
חיים אורון: הבעיה היחידה שיש לי עם הסעיף הזה היא מדוע זה עובר לוועדת העבודה והרווחה ולא לוועדת הכספים.
חיים אורון: הוועדה עסקה בזה לפני שבוע, כשהיה מדובר על אשראי, עסקה בזה לפני שבוע, כשהיה מדובר על נושאים אחרים שקשורים למפעלים במצוקה.
חיים אורון: ועדת הכספים עסקה בחוק שהוא המקור לפה.
חיים אורון: אני מבין שיושבים במקום כלשהו, מחלקים חלוקה.
שלמה מולה: במקום לעבודה ורווחה העבירו את זה לוועדת כספים.
חיים אורון: אבל זה הנושא שאנחנו רוצים לתבוע אותו ולהביא אותו להצבעה.
חיים אורון: לא על כל דבר צריך לעשות פיליבסטר.
חיים אורון: יש מספיק פיליבסטר.
ישראל חסון: אף אחד פה לא עושה פיליבסטר.
רחל אדטו: זו שאלה מאוד עקרונית.
זבולון אורלב: לכן לא מתייחסים ברצינות לדברים.
זבולון אורלב: 10% מהדברים כאן רציניים, אבל לא יותר מזה.
חיים אורון: יש פה עוד 20 פרקים, יש לנו מספיק מה לדבר על 20 הפרקים הללו.
חיים אורון: כל אחד יעשה את המינון.
חיים אורון: מה שלא הייתי רוצה שיקרה לנו, שברגע מסוים יהיה פה שליש מהחוק שאפילו לא נדון בו.
חיים אורון: לסיכום הצעתי בפרק הזה – אני אצביע בעד השארתו, אבל בוועדת הכספים.
זאב אלקין: חבר הכנסת ישראל חסון.
ישראל חסון: זבולון, אני מנסה להבין את זה בכל הרצינות, אני לא מנסה להרוויח זמן.
זבולון אורלב: אתה בתוך ה-10% של אנשים שדיברו כאן לעניין.
ישראל חסון: יואל, את החוברת הזאת לא קראתי.
ישראל חסון: תסביר לי בבקשה מה המנגנון שעל פיו ייקבע הנושא הזה של מפעל במצוקה ואופן הקצאת הכסף.
ישראל חסון: בעיני זה חוק חשוב, ואני חושב שההערה של חבר הכנסת אורון היא מאוד חשובה.
יואל בריס: לגבי המנגנון הפרטני, אני לא זוכר אותו בעל-פה.
יואל בריס: העיקרון הבסיסי הוא שהכסף יוצא בהסכמת שלושת הראשים.
יואל בריס: כלומר, הממשלה, נציג המעסיקים ונציג העובדים צריכים לחתום על כך שמדובר במפעל שהוא במצוקה ושמדובר במפעל שיש מה להציל ויש טעם להציל אותו.
יואל בריס: דגש עיקרי מבחינת שיקול הדעת הזה יהיה נציגות העובדים, שיש שם משרות להציל.
יואל בריס: כשמתקיימים כל התנאים האלה, מתכנסים שלושת הגורמים האלה ומאשרים את התשלום.
ישראל חסון: אדוני היושב-ראש, אנחנו מכניסים פה את היד לכיס של העובדים במטרה ליצור את הקרן.
יואל בריס: ושל המעבידים.
ישראל חסון: לפיכך אני חושב שהחובה שלנו היא להעביר את זה לאותו גוף פרלמנטרי שיודע לעשות את הפיקוח על הדבר הזה, וזו ועדת הכספים.
זאב אלקין: בבקשה, חברת הכנסת אדטו.
רחל אדטו: אני לא מקבלת את החוק כל כך בקלות.
רחל אדטו: קראתי בחוברת הכחולה את מה שנאמר כאן כרגע.
רחל אדטו: הערפל כאן מאוד גדול.
רחל אדטו: מי אשם בקריסתו של המפעל הזה?
רחל אדטו: כל מפעל שנוהל ניהול כושל גם הוא יזכה לתמיכה?
רחל אדטו: המנהל מעל בכספים, המפעל כשל, אז עכשיו העובדים והמעבידים יתגייסו במס נוסף?
יריב לוין: אלה שאלות שבמהות החוק, הן לא רלוונטיות לשאלה האם זה רלוונטי לחוק ההסדרים ואיפה הוא יידון.
רחל אדטו: אנחנו מדברים על המגזר הציבורי, זה לא קשור למגזר עובדי המדינה.
יריב לוין: זו שאלה מהותית כבדה ונכונה, אבל היא לא לכאן.
רחל אדטו: לכן אי-אפשר להעביר את זה בצורה כל כך ברורה במסגרת החוק.
יריב לוין: אבל לא מעבירים, רק מחליטים איפה ידונו בזה.
רחל אדטו: אתם נוגעים פה בכיסם של עובדים פעם נוספת, והביטוח הלאומי לא די שמטפל בזה, הביטוח הלאומי גם גובה את חלק התפעול שלו.
רחל אדטו: גם הביטוח הלאומי נהנה מהדבר הזה.
יואל חסון: כדאי שחברי הקואליציה לא יסתמו את פיהם של חברי האופוזיציה.
יריב לוין: חבר הכנסת חסון, אני נתתי לך דקות, אני האחרון שאתה יכול להגיד עלי שאני סותם את הפה.
יריב לוין: אבל תדברו לגוף השאלה.
אחמד טיבי: אבל אנחנו שנה מחכים שאתה תענה.
יואל בריס: כמובן שמדובר בנושא שהוא חלק מעסקת החבילה, מהשולחן העגול, ההבנות בין העובדים למעבידים ולממשלה.
יואל בריס: המדובר בקרן שתפעל בהתחשב במצב הכלכלי הקיים, לכן הוא גם נושא תקציבי, כיוון שהוא חלק מתקציב שעלולים היינו להוציא לאותה מטרה.
יואל בריס: הוא גם קשור לצורך בהתמודדות עם המשבר הכלכלי העולמי.
יואל בריס: הוא גם חלק מעסקת החבילה במשק, ולכן הוא חייב להיות חלק מחוק ההסדרים.
יואל בריס: לגבי השאלה לאיזו ועדה זה ילך, זו כמובן לא היתה החלטה של דרג מקצועי, ולכן אני לא רואה שמתפקידי להתייחס לזה.
חיים אורון: איזה היגיון יש בוועדה אחרת ולא בוועדת הכספים?
יואל בריס: זאת לא החלטה של דרג מקצועי, ולכן אני לא רואה את עצמי כמי שצריך להשיב על השאלה.
חיים אורון: אולי היושב-ראש יסביר מה ההיגיון.
זאב אלקין: אתה יודע היטב, שלגבי סעיפים שונים בחוק ההסדרים נקבעות ועדות שונות להמשך הטיפול.
זאב אלקין: הנושא הזה הוא חלק מעסקת החבילה עם ההסתדרות, שמלווה בשורה שלמה של חקיקה, מלווה בשורה שלמה של נושאים שנדמה לי שעוד לא הגענו אליהם.
זאב אלקין: כל הנושא הזה של עסקת החבילה יידון בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כי זה חלק מעסקת החבילה עם ארגון העובדים.
חיים אורון: אני רוצה מארבל תשובה, האם על-פי תקנון הכנסת, אם ועדת הכספים כבר דנה בחוק הזה בקטע של המקורות שלו והוא בא למליאת הכנסת אתמול, האם מעבירים מוועדה לוועדה כי צריך לפצות יושבי-ראש ועדות משיקולים קואליציוניים?
זאב אלקין: החקיקה הסתיימה אתמול.
חיים אורון: אתם מורידים את העסק הזה לרמה בלתי אפשרית.
ארבל אסטרחן: השיקולים אמורים תמיד להיות עניינים.
ארבל אסטרחן: העובדה שפעם הצעה נדונה בוועדה לא בהכרח משקפת שבפעם הראשונה השיקולים היו ענייניים.
חיים אורון: איפה בדרך כלל עוסקים במפעלים במצוקה בכנסת?
חיים אורון: אל תעני ארבל.
חיים אורון: אדוני היושב-ראש, אני מבקש להצביע על ועדת הכספים.
דליה איציק: זה ברור שזה בוועדת הכספים, לא?
חיים אורון: לא ברור.
חיים אורון: מכרו את זה לחיים כץ.
יואל חסון: כל אלה שיושבים לביבי על הצוואר מאיימים עליו.
זאב אלקין: אנחנו עוברים לדיון על פרק י"ז, רפורמה בתחום החשמל.
זאב אלקין: המלצתי היא להשאיר את זה בחוק ולהעביר את זה לוועדת הכלכלה.
דליה איציק: אני מבקשת לרשום שאני לא יכולה להשתתף בדיון.
דליה איציק: בעלי עובד חברת חשמל, ויש לי מניות בחברת חשמל.
דליה איציק: אמרתי בעבר שיש לי מניות בחברת חשמל, התקשר עיתונאי ושואל: כמה מניות יש לך?
דליה איציק: מתי קנית אותן?
יואל חסון: אדוני היושב-ראש, גם הנושא של הרפורמה בשוק החשמל וכל הנושא של הפרטת החשמל ותחנות כוח וכל הדברים האלה, אלה דברים מאוד משמעותיים מבחינת תשתית, גם מבחינת ראייה עתידית וראייה לדורות הבאים.
יואל חסון: אני מתפלא שאתה מודיע מראש שלנושא החשוב הזה יהיו שבועיים לדיון.
יואל חסון: מדינה מתכננת ומתעסקת בשוק החשמל שלה וצריכה לעשות תכנונים ארוכי טווח, עם כל המשמעויות של זה, גם מבחינת איכות הסביבה, שזה עניין חשוב.
יואל חסון: אתה יודע שמערכת החשמל היום בישראל עומדת על סף הניצול המקסימאלי שלה.
יואל חסון: חברת החשמל נאלצת לעשות הפסקות חשמל יזומות, כי היא לא מסוגלת לספק מספיק חשמל לכל אזרחי ישראל בו זמנית בזמנים מסוימים.
איתן כבל: זה אומר שאתה לא רוצה לפצל?
איתן כבל: לפי מה שאתה אומר, צריך להעביר את זה בחוק ההסדרים מהר.
זאב אלקין: זה לא חייב להיות הגיוני, איתן.
יואל חסון: זה מאוד הגיוני.
יואל חסון: אדוני היושב-ראש, בעקבות ההערה הזאת מגיעה לי עוד דקה.
נחמן שי: אתה כל הזמן מעליב את החברים.
נחמן שי: אל תעליב.
זאב אלקין: חבר הכנסת נחמן שי, אתה לא היית בקטעים קודמים של הדיון.
זאב אלקין: אם היית בהם, היית מבין מה המקור של ההערה שלי.
יואל חסון: חבר הכנסת רוברט טיבייב נתן לי עוד שלוש דקות.
יואל חסון: אדוני, זה בדיוק ההיגיון שאני מסביר לך, שאתה צריך לתקן באופן משמעותי ולטפל במערכת החשמל.
יואל חסון: אתה לא עושה את זה בשבועיים, זה הרבה יותר עמוק מזה.
יואל חסון: אתה גם לא עושה את זה בשנתיים, אבל לא בשבועיים.
יואל חסון: איך אנחנו כחברי כנסת לוקחים אחריות כזאת משמעותית, ורוצים להעביר פה בשבועיים רפורמה בחברת החשמל?
יואל חסון: מה אנחנו מבינים בזה?
יואל חסון: מה, יש לנו כל הידע?
יואל חסון: נספיק לשמוע את כל המומחים?
יואל חסון: נספיק להתעסק עם כל הדברים המדוברים?
יואל חסון: אני רואה שגם נציג האוצר התחלף.
זאב אלקין: בוודאי, מותר להם.
יואל חסון: לנו אין הפריבילגיה הזאת.
זאב אלקין: שמתי לב שיש, אבל זה בסדר.
יואל חסון: אני הייתי פה כל היום.
יואל חסון: אדוני היושב-ראש, הדבר הזה הוא מאוד מטריד, והוא חלק נוסף ממהלכים חפוזים שהממשלה הזאת עושה שוב ושוב בכל תחום, בלי חשיבה מעמיקה.
יואל חסון: הכול כדי לרצות.
יואל חסון: אגב, אני לא יודע את מי זה מרצה.
יואל חסון: אני בטוח שברגע שזה יעבור, מהר מאוד נגלה של מי האינטרס הזה היה ושיש פה משהו מוסתר.
יואל חסון: הרי לגבי הממשלה הזאת ולגבי ביבי אנחנו מגלים את הדברים בדיעבד, לצערי, אבל בסוף מגלים.
יואל חסון: כדאי שידעו פה כולם, בסוף מגלים הכול.
יואל חסון: חבר הכנסת לוין, יכול להיות שגם אתה תתבייש יום אחד שאתה הצבעת בעד זה.
יואל חסון: אני חס עליך, כי אתה עוד עלול להתבייש בזה.
יואל חסון: לא תוכל להסתכל בעיניים של הילדים שלך.
זבולון אורלב: זה מניסיון?
יואל חסון: שום ניסיון.
יואל חסון: ביום שהוא ישב בבית חשוך בהפסקת חשמל, איך הוא יסתכל על הילדים שלו בעיניים?
יריב לוין: לא אוכל, יהיה חושך.
יואל חסון: הצעה פרקטית שאני מציע לתושבי ישראל אם אנחנו הולכים להעביר את זה, שכל אחד יקנה גנרטור ומהר.
אחמד טיבי: יש שתי נקודות חשובות בכל מה שקשור לחברת החשמל.
אחמד טיבי: העסקת קרובי משפחה זה נושא שהוא על גבול העבירה הפלילית מבחינת כמות.
אחמד טיבי: זה נושא שהוא בלתי מידתי בעליל.
אחמד טיבי: אתה מודע לזה, חבר הכנסת כבל, והערת את ההערה הזאת כמה פעמים במליאה.
איתן כבל: מעצם היות משפחתי כבל.
ציון פיניאן: אבל אצלך הכבל הוא איתן.
יריב לוין: חבר הכנסת טיבי, זה שייך למערכת המשפט, לא לדיון על חברת חשמל.
אחמד טיבי: לכן, אדוני היושב-ראש, אני תוהה על כמה החלטות, שהן החלטות לא סבירות.
אחמד טיבי: למשל, יש 12,000 עובדים בחברת החשמל.
ציון פיניאן: כמה מהם בני משפחה?
אחמד טיבי: חשבתי שתשאל את השאלה שאני רוצה לשאול.
איתן כבל: כמה ערבים?
אחמד טיבי: 20% מאזרחי מדינת ישראל הם ערבים.
אחמד טיבי: 1.4% בחברת החשמל הם ערבים.
נחמן שי: גם בבנק ישראל.
איתן כבל: אתה יודע למה מפחדים להכניס אתכם, כי תביאו את כל בני המשפחה.
אחמד טיבי: מהחמולות.
אחמד טיבי: בשלב זה מדובר רק בחמולות יהודיות.
ציון פיניאן: שלא תעשו קצר.
אחמד טיבי: גם נתב"ג וגם חברת החשמל הם שני המקומות שיש בהם הכי הרבה העסקת קרובי משפחה.
אחמד טיבי: אבל הדבר החמור הוא סגירת הדלתות בפני נציגי הציבור הערבי.
אחמד טיבי: לא יעלה על הדעת שרק 1.4% מעובדי חברת החשמל יהיו ערבים.
אחמד טיבי: חבר הכנסת שי הזכיר את הבנק המרכזי, בנק ישראל.
אחמד טיבי: יש שם 900 מועסקים.
אחמד טיבי: חלק מהם מקבלים משכורות עתק, למשל ראש אגף כוח-אדם ואחרים.
אחמד טיבי: אבל משום מה – מה שיעור הערבים שם?
יריב לוין: הוא יותר גבוה משיעורם בצבא.
אחמד טיבי: התשובה היא לא.
אחמד טיבי: התשובה היא 0%.
ציון פיניאן: אבל תיקנתם את המצב בבתי המשפט בנצרת.
אחמד טיבי: הם 0%, אבל לפעמים יש עובד אחד עראי, ולאחרונה נודע לי שיש עלייה של אין-סוף.
אחמד טיבי: מאפס לאחד זה עלייה של אין-סוף, למי שלא יודע.
אחמד טיבי: הוא במחלקת חשבונאות.
אחמד טיבי: פעם הוציאו מכרז בבנק ישראל למונה כספים, אלה שסופרים את הכסף.
אחמד טיבי: שם היה כתוב תנאי, שירות בצה"ל.
אחמד טיבי: שאלתי את עצמי והפניתי את השאלה לנגיד – האם אצלכם בבנק ישראל סופרים כסף תחת אש?
אחמד טיבי: זה נשמע לך סביר?
אחמד טיבי: לכן, אדוני היושב-ראש, ראוי לפצל את החוק הזה.
איתן כבל: אדוני היושב-ראש, מעבר לפיליבסטר, יש נושאים בחוק הזה שמחייבים התייחסות רצינית.
איתן כבל: אחד מהם זה נושא חברת החשמל.
איתן כבל: אני מאוד מעריך אותך ואת יושרך.
איתן כבל: אתה כבר מביא לנו מתחילת הדרך מה מפוצל ומה לא מפוצל.
זאב אלקין: אני מביא את הצעתי.
איתן כבל: שבאה מתוך הארה, אני מבין.
איתן כבל: לכן אני אומר, שהנושא הזה של חברת החשמל, שאתה יודע שגם אין שום סיכוי שהוא יופעל ב-2009 וב-2010, ואין כאן שום משמעות תקציבית – לא ייתכן שהנושא הזה לא יפוצל, אם אנחנו אנשים רציניים.
חיים אורון: הם רוצים להדליק אש עם העובדים.
איתן כבל: אם מדברים פה בכל הרצינות, מותר גם לוועדה לומר לשולחינו שיש דברים שאנחנו לא מוכנים ללכת עם מה שהם מבקשים.
איתן כבל: אני מצפה את זה ממך.
איתן כבל: חברת חשמל, כמו הנושא הבא, הם מאותם נושאים שגם אם הממשלה מבקשת, ראוי לומר לה: סליחה, עד כאן.
ישראל חסון: אני מוכרח להגיד שאני חלוק על חבריי מהאופוזיציה.
ישראל חסון: אני חושב שהחוק הזה הוא חוק מאוד מאוד חשוב, ומאוד חשוב שהוא יגיע מהר, ולפיכך לי חשוב לשאול את האוצר שאלה בעניין הזה.
יואל חסון: יהודה, מה תפקידך באוצר?
יהודה סבן: רכז מאקרו.
דליה איציק: זה רק מראה לכם איך האוצר מתייחס לחברי הכנסת.
דליה איציק: בכל הכבוד ליהודה, שאני לא מכירה אותו, זה רק מראה.
זאב אלקין: בשעה וחצי האחרונים של הדיון הרווחנו את זה ביושר.
יואל חסון: אני לא מוכן שהדיון הזה יימשך בצורה כזאת.
דליה איציק: הרווחנו ביושר בגלל שאתה הבאת על עצמך כזה חוק הסדרים.
יואל חסון: יהודה, אל תיקח אישית מה שאני הולך להגיד עכשיו, זה לא נגדך.
יואל חסון: אדוני היושב-ראש, אם אתה מכבד עכשיו את השולחן שאתה יושב בו, תעשה הפסקה, תדרוש שיגיע נציג בכיר של האוצר ונוכל להמשיך את הדיון.
יואל חסון: כך זה לא יימשך.
יואל חסון: אם אתם נותנים לזה להימשך בצורה הזאת, אתם לא מכבדים את הכנסת.
יואל חסון: אני לא אתן לדיון הזה להמשיך בצורה הזאת.
יואל חסון: אני לא מבין מה זה.
יואל חסון: תיכף יביאו לי איזה רפרנט או איזה סטודנט או איזה מונה כספים.
יואל חסון: אולי תשלחו לנו מונה כספים?
יואל חסון: לא יהיה דיון.
זאב אלקין: חבר הכנסת יואל חסון, אתה לא תקבע מתי יהיה דיון ומתי לא.
יואל חסון: אתה תשמור על הבית הזה.
זאב אלקין: אני אשמור על הבית הזה, ואתה לא תעליב עובד ציבור.
יואל חסון: אתה מזלזל בבית הזה.
יואל חסון: אני רוצה שישב כאן עכשיו נציג בכיר.
זאב אלקין: אתה לא תקבע מי ישב כאן.
זאב אלקין: אתם לא שמעתם במה הוא עוסק.
יואל חסון: שמעתי במה הוא עוסק.
זאב אלקין: מעמדו במשרד האוצר הוא לא פחות משל נטשה.
יואל חסון: אני לא מוכן לדבר הזה.
יואל חסון: לא יקום ולא יהיה.
זאב אלקין: חבר הכנסת יואל חסון, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.
יואל חסון: איך אתה קורא אותי לסדר?
זאב אלקין: אתה לא בזכות הדיבור.
יואל חסון: אתה לא תקבע.
זאב אלקין: חבר הכנסת יואל חסון, אני קורא אותך לסדר פעם שנייה.
יואל חסון: אתה לא תקרא אותי לסדר.
יואל חסון: על מה אתה קורא אותי לסדר?
זאב אלקין: חבר הכנסת יואל חסון, אני קורא אותך לסדר פעם שלישית.
זאב אלקין: בבקשה לעזוב את החדר.
דליה איציק: מה אתה מוציא אותו?
דליה איציק: תישאר, יואל.
עתניאל שנלר: אני רציתי להירשם לדיבור.
עתניאל שנלר: אני מבקש לא להירשם לדיבור, כי אני לא רוצה שיעיפו אותי מכאן.
עתניאל שנלר: (חבר הכנסת יואל חסון מוצא מחדר הוועדה).
זאב אלקין: אני תיכף אבקש ממנו לחזור.
דליה איציק: הוא העיר הערה לעניין.
דליה איציק: מילא שר האוצר היה בא.
דליה איציק: אפילו שר האוצר לא מגיע.
רוחמה אברהם-בלילא: שר האוצר עוד לא מבין בחוק ההסדרים הזה, הוא לא יודע בכלל מה יש לו שם.
דליה איציק: למה המנכ"ל לא יכול להיות פה?
דליה איציק: למה אנשים אחרים לא יכולים להיות פה?
זאב אלקין: המנכ"ל היה פה, והיה פה צוות מקצועי.
דליה איציק: ואתה לא פה תשע שעות?
דליה איציק: אני לא פה תשע שעות?
דליה איציק: חברי הכנסת לא פה תשע שעות?
שלמה מולה: אנחנו יושבים פה מ-11:00.
זאב אלקין: אתם לא תעליבו עובד ציבור.
שלמה מולה: תביאו לנו אדם שייתן לנו תשובות.
זאב אלקין: אתם רשאים לשאול את השאלות, הוא ייתן לכם את התשובות.
רחל אדטו: זה לא אישי נגדו, זה נגד האוצר.
זאב אלקין: זה נגדו, כי אפילו לא ניסיתם לשמוע את התשובות שיש לו על השאלות.
זאב אלקין: יכול להיות שהוא יענה לכם לעניין.
זאב אלקין: הרי לפני שהוא ענה לעניין כבר התנפלתם עליו.
דליה איציק: זה לא הוא, צריך מישהו בכיר.
נחמן שי: חבר הכנסת אלקין, אתה צריך לדאוג לייצוג.
נחמן שי: זו הדרישה הכי לגיטימית.
זאב אלקין: אני דואג לייצוג.
נחמן שי: אני מציע לכבד את החבר שלנו שהוצא.
זאב אלקין: אני תיכף אבקש ממנו לחזור, אבל הדיון הזה לא יתנהל בצורה כזאת.
זאב אלקין: אתם לא תתקפו אנשים של משרד האוצר.
דליה איציק: זה המינימום האפשרי, חבר הכנסת אלקין, זו בושה לוועדה שלך.
דליה איציק: אתה לא צריך להרשות שידרכו ככה עלינו.
זאב אלקין: אף אחד לא דורך עליכם.
דליה איציק: אתה דורך עלינו.
זאב אלקין: לפני שהפכתם את הדיון לחוכא ואתלולא בשעה האחרונה, ועכשיו התנפלתם על עובד ציבור.
שלמה מולה: נעשה הפסקה ותקרא למישהו בכיר.
זאב אלקין: אנחנו לא נעשה הפסקה.
זאב אלקין: התנפלתם על נציג משרד האוצר לפני שהוא בכלל פתח את הפה ונתן את ההסברים.
יואל חסון: אדוני היושב-ראש, הדרג הולך ויורד.
שלמה מולה: זה לא ייתכן.
זאב אלקין: חבר הכנסת מולא, אני קורא עכשיו אותך לסדר פעם ראשונה.
יואל חסון: הדרג הולך ויורד.
יואל חסון: אתה לא מוטרד מזה?
זאב אלקין: חבר הכנסת יואל חסון, אני חושב שמי שצריך להיות מוטרד מזה זה אתם, ואתם יודעים בדיוק למה זה קורה.
זאב אלקין: אני לא אאפשר לכם להתנהג ככה בדיון.
יואל חסון: איזה תשובות הוא ייתן לנו?
אברהם מיכאלי: הנה, הנציג הבכיר חזר.
אחמד טיבי: עכשיו הוא לא מספיק, בשעה כזאת.
יואל חסון: בשעה כזאת הנושאים הופכים להיות יותר כבדים, ואנחנו צריכים אנשים יותר בכירים.
זאב אלקין: חבר הכנסת ישראל חסון, בבקשה תשאל את שאלתך.
זאב אלקין: אני מבקש מחברי הכנסת שיכבדו את זכותך לשאול שאלה.
דליה איציק: לפחות סגן שר האוצר.
זאב אלקין: אתם לא תקבעו מי.
דליה איציק: גם אתה לא תקבע.
זאב אלקין: אני אקבע.
זאב אלקין: כיושב-ראש הוועדה סמכותי להזמין לכאן מי שאני רואה לנכון.
דליה איציק: זה עניין עקרוני, זה לא עניין לא נגדך ולא נגד האוצר.
דליה איציק: המינימום הוא שיביאו לכאן את האנשים האמונים על הנושא.
דליה איציק: זה לא בסדר מצדך.
דוד רותם: אני מבין אם היית מבקשת את שר האוצר.
דוד רותם: מה עשה לך סגן שר האוצר שאת צריכה להעניש אותו?
זאב אלקין: בבקשה, חבר הכנסת ישראל חסון?
ישראל חסון: אדוני היועץ המשפטי, או אדוני יהודה, תחליטו אתם מי יענה.
ישראל חסון: האם הצעת החוק הזאת תאפשר כניסה אופרטיבית של גופים חיצוניים שיש להם היום רצון לעשות תחנות כוח פרטיות לפעילות בשנת 2010?
יואל בריס: הסעיף הזה מוריד משוכה רצינית מפני הכניסה שלהם.
יואל בריס: אני לא יכול להגיד שזו המשוכה היחידה או האחרונה.
יואל בריס: אנחנו מקווים שהורדת המשוכה הזאת תקדים את הכניסה של יצרני החשמל הפרטיים, עד כמה שאפשר.
יואל בריס: הנושא של יצרני חשמל פרטיים הוא נושא שמשרד האוצר רואה אותו כנושא מדיניות מרכזי.
יואל בריס: בכל העולם, כחלק מהטיפול במשבר, יש הטיפול בנושאים של אנרגיה ותשתיות, וזה אחד מהדברים האלה.
יואל בריס: מצד שני, כחלק מהמשבר העולמי יש היום קושי בהשגת אשראי.
יואל בריס: יצירת מסלול המעבר הישיר של הכספים האלה אל יצרן החשמל הפרטי מאפשר לו לשעבד תזרים עתידי ולקבל כסף להשקעה עכשווית.
יואל בריס: אחרי שהמשוכה הזאת של האשראי תרד, התקווה היא שזה יסייע.
יואל בריס: זה בוודאי מסייע להוריד.
ישראל חסון: מאחר שאנחנו יודעים מה סט המשוכות שנשארנו די תקועים ביכולת הספקת חשמל, השאלה שלי אליכם היא למה אתם לא הולכים על סט שלם של חוקים שיאפשר את השחרור הזה?
זאב אלקין: הוא ישיב לאחר מכן.
יואל חסון: אדוני היושב-ראש, אני מבקש להבהיר לבחור מהאוצר, יהודה, שזה לא היה אישי.
יואל חסון: אתה בחור מצוין וטוב.
יואל חסון: אני בעד לקדם אותך.
זאב אלקין: אגב, תבינו שהמעמד שלו הוא בדיוק כמו המעמד של נטשה, שהיתה כאן קודם.
ציון פיניאן: שחטתם אותו בלי ברכה, עכשיו אתם מתנצלים.
יואל חסון: חלילה, אני אשחט אותו?
יואל חסון: הוא בטח גם מצביע קדימה.
יואל חסון: אני מתערב אתך שהוא הצביע קדימה.
ציון פיניאן: אני גם מתערב אתך שהוא הצביע קדימה.
רוחמה אברהם-בלילא: למה אתם מכניסים את זה?
רוחמה אברהם-בלילא: זה לא רלוונטי.
רוחמה אברהם-בלילא: הגזמתם.
חיים אורון: אני לא יודע מה אתם רוצים מפקידי האוצר, ואף פעם לא הבנתי את חברי הכנסת שאין להם אומץ לריב עם השרים אז הם רבים עם הפקידים.
דליה איציק: לכן אנחנו רבים עם חבר הכנסת ולא עם האוצר.
חיים אורון: לכן אני לא מבין מה אתם רוצים מהפקידים.
חיים אורון: אני לא מצליח להבין את הממשלה ואני לא מצליח להבין אתכם.
חיים אורון: הנושא הזה הוא לא כל כך רגיש כמו שיואל מציג אותו.
חיים אורון: הוא עוד אחד ממוקדי המתיחות בין עובדי חברת החשמל לבין המערכת.
חיים אורון: המערכת כולה תוססת.
חיים אורון: אם תשימו לב, מדובר בתיקון מחוק מ-1996 שעדיין לא בוצע.
חיים אורון: גם אז זו היתה שעת חירום, והחוק הזה לא מתבצע וקוראים לזה רפורמה בחברת חשמל.
חיים אורון: עד כדי כך אני אובייקטיבי, שאני לא אומר באשמת מי.
רוחמה אברהם-בלילא: איך עופר עיני לא הוריד אותה?
חיים אורון: להביא הצעות מהסוג הזה בחוק ההסדרים עכשיו, שדבר אחד בטוח יהיה, שכאשר יתחיל בהן הדיון ועד העובדים יודיע שיש לו כמה תנאים – אין בזה דחיפות של שבועיים-שלושה.