GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוד טל: אם היית אומרת לי, יש בסיס, אנחנו נרדפים כאן על ידי ממשלה קפיטליסטית שלא נותנת לארגונים החברתיים לומר את דברם?
אייל ינון: מישהו יעז לא לתת לאגודה לזכויות האזרח?
דוד טל: תאמינו לי, תמיד יהיו ואני מקווה ששלי תהיה גם בכנסת הבאה, אני לא יודע איפה אני אהיה אבל תמיד יהיו חברי כנסת שייצגו את הארגונים החברתיים ויתנו להם גיבוי.
דבי גילד-חיו: מדובר בעניין עקרוני, שמים חקיקה על השולחן איזשהו הסדר שפותח פתחים מסוימים, חייבים להתייחס לפתחים האלה, אי אפשר להגיד: זה לא היה אף פעם.
דבי גילד-חיו: אם זה יהיה מחר זה לא אומר שבגלל שזה לא היה עד עכשיו - - -
דוד טל: גברתי, תרשי לי לומר לך משהו, את לא חושדת בחברת הכנסת שלי יחימוביץ וגם בי.
דוד טל: הצעת החוק הזאת היא באמת מאוד מצומצמת, דיברתי עם כמה לוביסטים, היא לא עושה לכם שום עוול, היא רק מסדירה את העניינים ואולי מגבירה את השקיפות שזה טוב לכל אחד מכם יותר מאשר לנו.
אייל ינון: לי נראה שהבעיה שלכם היא אחרת.
אייל ינון: הבעיה שלכם היא שכרכו אתכם יחד עם השתדלנים המסחריים וזה מאוד חורה לכם כי אתם מרגישים שאתם פועלים למען מטרות נעלות והם פועלים למען מטרות מסחריות, אבל אין ברירה.
דוד טל: אם היינו יכולים לעשות את המחיצה הזאת היינו עושים, אי אפשר.
שלי יחימוביץ': אדוני היושב ראש, בשביל הפרוטוקול, אמרת שדעותיי ודעותיו של חבר הכנסת גדעון סער חד הן.
שלי יחימוביץ': חשוב לי להדגיש שחבר הכנסת סער ואני אומנם חברים ותיקים, כמעט 20 שנה, ואף משתפים פעולה בעבודה פרלמנטרית אבל אנחנו חלוקים בעמדותינו המדיניות - - -
דוד טל: אני חוזר בי - - -
שלי יחימוביץ': הדבר הזה חייב להירשם.
דוד טל: אני חוזר בי, חלק מהדעות של שלי יחימוביץ וחלק מהדעות של גדעון סער עולות בקנה אחד, ופעמים הם נפגשות עם הדעות שלי.
גדעון סער: כמה הצליח המהלך האחרון של חברת הכנסת יחימוביץ שדגלה בו של התערבות במסחר במטבע חוץ על ידי הנגיד.
דוד טל: אנחנו ממשיכים.
ארבל אסטרחן: ההגדרה של שתדלן קשורה גם להגדרה של לקוח ולכן נצטרך לראות אותן ביחד ולהעלות גם הערות.
ארבל אסטרחן: ההגדרה של שתדלן שהיא בעצם הסיבה שעד היום תמיד התקשו בקביעת הוראות בעניין הזה, מוצעת כך: "מי שנוקט, דרך עיסוק או למען לקוח, זה משתי חלופות, פעולות לשכנוע חבר הכנסת בקשר להצעות חוק ולחקיקת משנה בכנסת או בוועדותיה, להחלטות הכנסת וועדותיה ולמינוי או לבחירה של אדם לתפקיד על ידי הכנסת או על ידי גוף שנציג הכנסת חבר בו, ולמעט אלה: (1) עובד המדינה או עובד רשות מקומית, במסגרת תפקידו; (2) עובד תאגיד שהוקם בחוק בעניינים הנוגעים לסמכויות ותפקידים של אותו תאגיד".
ארבל אסטרחן: כלומר תאגיד סטטוטורי.
ארבל אסטרחן: רציתי להעיר פה כמה דברים.
ארבל אסטרחן: לשכת עורכי הדין דיברה באחת הישיבות הקודמות לגבי שימועים שיש בכנסת שאולי במקרים כאלה יש להחריג עורכי דין.
ארבל אסטרחן: אז אין בכנסת בדיוק שימועים אבל מה שיש זה מקרים שבהם חבר כנסת מגיע לוועדה של הכנסת לגבי החלטות בעניינו של חסינות, השעיה.
אייל ינון: אבל אז הוא לא צריך היתר קבוע.
אייל ינון: כל החוק הזה עוסק במתן ההיתר.
אייל ינון: אדם שבא לייצג מישהו - - -
ארבל אסטרחן: שלא תיטען טענה.
ארבל אסטרחן: הרי הוא לפי ההגדרה, הוא למען לקוח בא לשכנע חברי כנסת בקשר להחלטות של ועדה.
אייל ינון: שהוא צריך היתר קבוע בגלל זה?
ארבל אסטרחן: לכאורה הוא נכנס בתוך ההגדרה של שתדלן כפי שהיא כתובה כרגע כי הוא נוקט למען לקוח שמשלם לו פעולה לשכנוע חברי כנסת בקשר להחלטה של ועדה.
ארבל אסטרחן: לכן חשבתי שיש מקום לעשות את זה קצת בנוסח שונה ממה שהם הציעו ולהתייחס למי שמייצג נושא משרה הממלא תפקיד בהליך משמעתי או מעין שיפוטי בפני הכנסת או ועדה של הכנסת, כפי שמופיע בהערה בצד, כאשר הכוונה למקרים שאמרתי כמו דיון בחסינות, השעיה.
ארבל אסטרחן: אם חברת כנסת בא עם עורך דין לוועדת האתיקה אז שיהיה ברור שעורך הדין שמייצג אותו או מישהו אחר שמייצג אותו הוא לא שתדלן.
דוד טל: נציגת לשכת עורכי הדין, עורכת הדין יעל גויס, בבקשה.
יעל גויס: רציתי להרחיב את מה שארבל אמרה בנושא של עורכי הדין שמגיעים באופן חד פעמי או בתדירות מאוד נדירה לכנסת, בעניין של לקוח שזה לא עיקר עיסוקם.
יעל גויס: יש עורכי דין שעיקר עיסוקם להגיע לכנסת עבור לקוח לפעולות שכנוע.
יעל גויס: אלה שתדלנים.
יעל גויס: מה עם אותם עורכי דין שמגיעים לכאן פעם אחת באופן אקראי - - -
שלי יחימוביץ': למען לקוח.
יעל גויס: למען לקוח.
יעל גויס: האם גם הם צריכים לבקש היתר קבוע?
יעל גויס: לעמוד בקריטריונים של החוק?
יעל גויס: מה הסטטוס שלהם מבחינת הצעת החוק?
יעל גויס: ואם יש מקום להגדיר את זה אחרת:
יעל גויס: מי שעיקר עיסוקו עבור לקוח מסוים - - -
שלי יחימוביץ': שיהיה ברור שהוא לא צריך לחשוף את כל רשימת הלקוחות שלו.
ארז גלהר: גם אנחנו נתחיל לחשוף את כל רשימת לקוחותינו אם הם לא פעילים בכנסת.
דוד טל: אם אתה לא מייצג אותם בכנסת אתה פטור מלציין את רשימת הלקוחות.
ארז גלהר: מאה אחוז, לכן אין הבדל, אם עורך הדין רם כספי הגיע לוועדת הכספים על נושא הייעוץ הפנסיוני הוא צריך לבוא ולהגיד: כך מחריגים אותו וזה לא עיקר עיסוקו, אבל הוא מייצג לקוח.
ארז גלהר: לכן לא צריך להסכים איתה.
יעל גויס: אמרתי: שעיקר עיסוקו עבור לקוח מסוים.
ארז גלהר: היא אומרת הפוך.
יעל גויס: יש עורכי דין שבמסגרת עיסוקם הכללי נמצאים הרבה בכנסת.
יעל גויס: חלקם אפילו עיקר עיסוקם זה להגיע לכנסת.
שלי יחימוביץ': מה זה הרבה?
יעל גויס: אני מדברת על אותו עורך דין שיש לו לקוח והוא מגיע באופן קבוע לכנסת, יש דיון בהצעת חוק בנושא מסוים.
יעל גויס: את עורך הדין הזה אתם לא רואים כל יום כמו את עורכי הדין של איגוד הבנקים.
יעל גויס: הכוונה לעורך דין שמגיע חד פעמית לכנסת, מבחינת הפרוצדורה שלכם, מבחינת ההיתרים - הוא לא אמור להיכנס תחת המסגרת הזאת של החוק.
יעל גויס: יש כאן משהו שמבחינת הגבול של עורכי הדין צריך איפה שהוא לתחום אותו.
דוד טל: איפה הייתי תוחמת אותו?
יעל גויס: הייתי מאמצת את ההגדרה בחוק האמריקאי.
ארז גלהר: אם אפשר להבין: סעיף (2): "עובד תאגיד שהוקם בחוק בעניינים הנוגעים לסמכויות ולתפקידים של אותו תאגיד?
ארז גלהר: שוב לשכת עורכי הדין, אם אני מבין, נופלת בקטגוריה הזאת.
ארז גלהר: אנחנו מדברים על ההחרגה של מי שתדלן.
ארבל אסטרחן: היא לא מדברת על הלשכה, היא מדברת על עורך דין שמייצג, למשל תאגיד סטטוטורי.
ארז גלהר: אז אם בא עובד של הלשכה - - -
יעל גויס: אני לא מדברת על עובד של הלשכה.
דוד טל: עורך דין כספי, הוא לא עובד של לשכת עורכי הדין?
ארז גלהר: אני מעיר הערה אחרת לגבי הסעיף הזה.
דוד טל: יש לך פיתרון לבעיה שהעלית?
ארז גלהר: הייתה כתבה שהציגה יפה איך אין הבדל בין עורך הדין יעקב נאמן ועורך דין רם כספי לבינינו.
ארז גלהר: למען הגילוי הנאות, גם כשהם עושים פעולה אחת בשנה אני כל השנה לא מרוויח כמו הפעולה האחת שהם עושים.
ארז גלהר: לכן למען לקוח, גם אם זה לא עיקר עיסוקם - - - אני מקווה שביום מן הימים גם אני ארוויח כמוהם.
דוד טל: תהיה מוכשר כמוהם.
ארז גלהר: אני מקווה, אולי עוד 30 שנה.
דוד טל: גברתי, שמענו את ההערות שלך, הן במקומן, נצטרך לתת לזה מחשבה וגם למצוא פיתרון.
דוד טל: עכשיו ארז מדבר על נושא אחר.
ארז גלהר: זו תשובה להערה שנאמרה על ידי לשכת עורכי הדין.
ארז גלהר: כעת הערה אחרת, היא קשורה ללשכת עורכי הדין כמו ללשכות אחרות.
ארז גלהר: החרגת סעיף (2): עובד תאגיד שהוקם בחוק בעניינים הנוגעים לסמכויות ותפקידים של אותו תאגיד.
ארז גלהר: " אם אני מבין נכון, עובד לשכת עורכי הדין נופל תחת הסעיף הזה.
ארבל אסטרחן: אם זה נוגע, פקידי הלשכה למשל.
אייל ינון: וזה לא דומה ללשכות אחרות כי לשכת עורכי הדין היא היחידה שהוקמה בחוק.
אייל ינון: לכן לשכת רואי חשבון, לשכת השמאים, כל אלה הם לא תאגידים.
ארז גלהר: אני רוצה להציג דוגמאות לנושאים שהיו בוועדת החוקה שמצד אחד היו השמאים לדוגמא ומצד שני עורכי הדין.
ארז גלהר: זה בפירוש נגע לסמכויות ולתפקידים של עורך הדין החבר בלשכת עורכי הדין.
שלי יחימוביץ': כמו מה?
שלי יחימוביץ': תן דוגמא.
ארז גלהר: סמכויות שנלקחו מעורכי הדין, הרחיבו אותם ואמרו: לא רק אתם תעסקו בזה, גם לשמאים יהיה מותר.
דוד טל: גם רואי חשבונות או מבקרי פנים.
ארז גלהר: וזה נגע לכיסו של עורך הדין, גם נגע.
אייל ינון: הבעיה היא שהמחוקק נתן ללשכת עורכי הדין עדיפות, כבר לפני שנים, בשנות השישים, שהוא לא נתן לאיגודים אחרים.
ארז גלהר: מאה אחוז, אבל שוב אני חוזר לתכלית החוק, שקיפות.
ארז גלהר: נאמר כאן שכל מה שאנחנו רוצים שחברי הכנסת ידעו שיש פה איזו אג'נדה כלכלית למי שבא בפניהם.
ארז גלהר: ואם אתה אומר אני כמייצג השמאים או עובד השמאים יהיה צריך לומר, אבל עורך הדין לא - יש פה משהו שאני חושב שלא לזה התכוונו.
דוד טל: תודה, שלי בבקשה.
שלי יחימוביץ': שתי הערות.
שלי יחימוביץ': אחת להערה של לשכת עורכי הדין.
שלי יחימוביץ': אני רוצה להגיד שבכל ישיבה נטענת על ידי לשכת עורכי הדין טענה הזויה מקודמתה.
שלי יחימוביץ': בפעם הקודמת שמענו טענה שצריך להחריג אותה כדי שהלקוח, במקרה שהוא לקח עורך דין אחר שהוא לא עורך הדין הקבוע שלו לצורך הלובינג, והוא מתבייש לחשוף את העובדה בעיני עורך הדין הקבוע שלו, שקלונו לא ייחשף ברבים וצריך לשמור על החיסיון של הנוכחות של עורך הדין בכנסת, זה היה הנימוק, אני לא צוחקת, אתם זוכרים, זה הועלה הנימוק המופרך הזה.
שלי יחימוביץ': ועכשיו אנחנו שומעים שאנחנו בכלל צריכים להגביל לפי מספר השעות.
שלי יחימוביץ': האם לפי דקה, 10 דקות, יום, המטרז' שעושה עורך דין מהרגע שהוא נכנס בפתח הכנסת ועד שהוא יוצא.
שלי יחימוביץ': 2 הטענות מופרכות.
שלי יחימוביץ': עורך שדין שנמצא כאן למען לקוח נמצא למען לקוח.
שלי יחימוביץ': הוא מייצג אותו לפעמים, ואני מקווה שלא אפגע בחברי הלוביסטים, לפעמים אפילו יותר בכישרון מאשר לוביסטים, ולו רק בגלל שעורכי דין מסוימים נהנים מפרסטיג'ה מאוד עמוקה ורחבה וברגע שהם נכנסים לחדר חברי הכנסת רוחשים להם כבוד רב, אבל זה עדיין לא הופך אותם למי שאינם עובדים למען לקוח.
שלי יחימוביץ': לשון החוק כאן היא מאוד ברורה, מאוד ממוקדת ואין שום סיבה להחריג בעניין הזה את לשכת עורכי הדין.
שלי יחימוביץ': לעניין הערתו של ארז, אני מודה שלא חשבתי על זה ואני מודה שיש ממש בטענה שלו כיוון שלשכת עורכי הדין יש לה סטנדינג מיוחד ומכובד כשהיא באה להביע את דעתה בוועדת חוקה למשל או בענייני משפטים כגורם שיש לו - - -
ארבל אסטרחן: זה נציגי פורומים, זה לא העובד של הלשכה.
שלי יחימוביץ': כשלשכת עורכי הדין באה כלשכת עורכי הדין ומביעה עמדה בענייני חוק ושלטון החוק וזה בא לידי ביטוי בהרבה ישיבות של הוועדה - אני מקבלת את העובדה שהיא נהנית מהסטנדינג המיוחד שנקבע לה בחוק.
שלי יחימוביץ': אבל בדוגמא שנתן ארז שהיא באה כגילדה שמגנה על האינטרסים הכלכליים שלה לעומת שמאים או לעומת רואי חשבון, יכול להיות שאנחנו צריכים למצוא דרך להגביל את לשכת עורכי הדין או להחיל עליהם את אותם כללים.
דוד טל: אני חייב לנעול את הישיבה אבל נשוב ונדון גם בבעיה שהעלתה נציגת לשכת עורכי הדין, גם בבעיה שהעלה ארז גלהר, שלא כעורכי הדין שמוצאים לכל פיתרון בעיה - אנחנו נשתדל למצוא פיתרון לבעיה.
דוד טל: על סדר יומנו ערעורים על החלטת יו"ר הכנסת והסגנים שלא לאשר דחיפות הצעות לסדר-היום.
דוד טל: הערעור הראשון שהוא של חבר הכנסת מיכאל מלכיאור בנושא העדויות החמורות מטיבט בדבר הטבח הנורא ורצח העם התרבותי.
דוד טל: חבר הכנסת מיכאל מלכיאור, בבקשה אדוני.
מיכאל מלכיאור: אהיה מאוד קצר כי אני יודע שרוצים לעסוק בדברים ברומו של עולם וקטונתי.
מיכאל מלכיאור: אבל בכל זאת, קרה דבר השבוע בטיבט.
מיכאל מלכיאור: היה טבח נוראי של אזרחים חפים מפשע; היה מה שהגדיר הלדאי למה כרצח עם תרבותי.
מיכאל מלכיאור: ביום שאנחנו מקבלים את קנצלרית גרמניה פה בכנסת - - -
מוחמד ברכה: למה היה חשוב לומר "תרבותי"?
מיכאל מלכיאור: זה ציטוט של הדלאי למה.
מיכאל מלכיאור: זה משום שיש שני היבטים.
מיכאל מלכיאור: יש את המצב של רצח אנשים, שקרה השבוע.
מיכאל מלכיאור: אנחנו לא יודעים בדיוק כמה, כי סגרו בפני התקשורת העולמית.
מיכאל מלכיאור: יש גם מתמשך של מחיקת התרבות הטיבטית והקיום הטיבטי העצמאי, שזה לא רצח עם במובן של genocide, שאנחנו מכירים, אלא דרך עקבית של סין למחוק את טיבט ואת המסורת שלה מעל פני האדמה.
מרינה סולודקין: יש שם דת מיוחדת, שזה זרם של בודהיזם.
מיכאל מלכיאור: אני מאוד מיודד עם הדלאי למה ושמעתי אותו הרבה פעמים.
מיכאל מלכיאור: אין אדם יותר פציפיסט ממנו.
מיכאל מלכיאור: הייתי אתו לאחרונה בכמה וכמה דיונים ברחבי העולם, ואני אומר שאנחנו, ככנסת ישראל, לא יכולים לדחות דיון במה אנחנו אמורים לעשות בעקבות מה שקרה השבוע, ביום שמקבלים את קנצלרית גרמניה פה בכנסת.
מיכאל מלכיאור: זו פשוט התכחשות לכל ההיסטוריה שלנו, התכחשות לחוב המוסרי של הקיום שלנו.
מיכאל מלכיאור: אני מאוד מקווה שוועדת הכנסת תעשה מה שהיא יודעת לעשות ותקבל החלטה נכונה.
דוד טל: אני מודה מאוד לחבר הכנסת מלכיאור.
דוד טל: מי סגן יושב ראש הכנסת המייצג את הנשיאות?
אחמד טיבי: הנושא חשוב, אדוני היושב ראש.
דוד טל: ולכן אדוני מסכים?
אחמד טיבי: מסיבות טכניות ובשל אישור נושאים אחרים, העיקרון של או זה או נושאים אחרים הוא העיקרון התקף.
אחמד טיבי: בשל אישור נושאים שנראו חשובים יותר לנשיאות לא נכלל הנושא הזה בהצעות הדחופות.
דוד טל: יצרת לי בעיה, משום שאני חושב שגם הנושא הבא, הערעור של חבר הכנסת פינס בנושא החלטתו של נגיד בנק ישראל להתערב בשוק מטבע החוץ, הוא נושא חשוב ודחוף, וראוי שגם בו ידונו.
דוד טל: אם יש חברי כנסת שרוצים להתייחס להצעה של חבר הכנסת מלכיאור אני מאפשר להם, אם לא – אנחנו עוברים להצבעה.
דוד טל: מי בעד קבלת הערעור של חבר הכנסת מלכיאור?
דוד טל: הצבעה בעד – רוב נגד – אין הערעור התקבל.
דוד טל: תודה, אשר על כן הערעור של חבר הכנסת מלכיאור התקבל.
דוד טל: אנחנו עוברים לערעור הבא של חבר הכנסת אופיר פינס בנושא: החלטתו של נגיד בנק ישראל להתערב בשוק מטבע החוץ.
דוד טל: חבר הכנסת פינס, בבקשה.
אופיר פינס-פז: כולנו רואים מה קורה בשוק ההון הישראלי, מה קורה בשוק ההון העולמי.
אופיר פינס-פז: אלה הכותרות הראשיות בעולם.
אופיר פינס-פז: המשבר הזה משפיע על כל אזרח בישראל, שלא תהיה לאף אחד טעות, לא רק על המיליארדרים.
אופיר פינס-פז: אני חושב שחשוב מאוד שהנושא זה יעלה בכנסת, ששר האוצר יבוא וידבר לציבור ולחברי הכנסת.
אופיר פינס-פז: אסור שהמשבר הזה לא יטופל על ידינו, אם אנחנו רוצים להישאר רלוונטיים.
אופיר פינס-פז: לכן, אני מציע - למרות סדר היום העמוס, כפי שאמר חבר הכנסת טיבי - לכלול גם את הנושא הזה.
דוד טל: סדר היום אכן עמוס, אבל אני חושב שהנושא חשוב מאוד וראוי שנדון בו.
דוד טל: אם אין התייחסויות אני מבקש להעלות את הנושא הזה להצבעה.
אחמד טיבי: דרך אגב, אדוני, לפרוטוקול - - -
דוד טל: חשבתי שאין לך מה להוסיף למה שאמרת כבר קודם.
דוד טל: אבל אני מתנצל, אדוני.
אחמד טיבי: זה אכן מביך.
אחמד טיבי: למרות החשיבות הבינונית של ההצעה, בכל זאת מדובר בסדר-יום עמוס ובאישור מספר מספיק של הצעות דחופות.
דוד טל: אבל אדוני, זו עוד הצעה אחת, של דובר אחד בלבד.
אחמד טיבי: היא הנותנת, אדוני.
דוד טל: מי בעד לקבל את הערעור של חבר הכנסת פינס?
דוד טל: הצבעה בעד הערעור – רוב נגד – מיעוט הערעור התקבל.
דוד טל: חבר הכנסת פינס, הערעור שלך התקבל.
דוד טל: הצעת חבר הכנסת מנחם בן-ששון לתיקון סעיף 97א לתקנון הכנסת בנושא "דיון מהיר בוועדות".
דוד טל: הנושא הבא על סדר היום הצעת חבר הכנסת מנחם בן-ששון לתיקון סעיף 97 לתקנון הכנסת בנושא דיון מהיר בוועדות.
דוד טל: אני רוצה להציג את הנושא לפני שהחבר המציע, יושב ראש ועדת החוקה, יציג אותו.
דוד טל: אני חושב שהנושא של דיון מהיר הוא פרוצדורה שהכנסת הזאת אימצה אותה.
דוד טל: דא עקא, שפעמים הצעות דיון נופלות על ועדות עמוסות מאוד, ידי יושב-ראש ועדת החוקה, כמו ועדת העבודה והרווחה, רב להם.
דוד טל: זה מעמיס על סדר היום, הגם שהם עובדים בימים ראשון, שני, שלישי, רביעי ופעמים גם ביום חמישי.
מנחם בן-ששון: תמיד ביום חמישי.
דוד טל: תמיד בחמישי.
דוד טל: עדיין זה מקשה עליהם.
דוד טל: יש כמה הצעות, ויציע אותן חבר הכנסת בן-ששון.
דוד טל: לאחר מכן נפתח את הדיון ונתייחס לזה.
דוד טל: חבר הכנסת בן-ששון, בבקשה.
מנחם בן-ששון: אני מכיר בחשיבותה של הפרוצדורה, ואני חושב שהכנסת חייבת להיות במה להבעת בעיות דחופות שעל סדר היום.
מנחם בן-ששון: מה שנוכחתי לדעת בשנתיים האחרונות, יש שלוש סיבות, לפחות, שמביאות לכך שאנחנו לא מצליחים להיות דחופים, וכתוצאה מכך אולי לא להיות מספיק רלוונטיים לבעיה שהחברים רוצים בה, שהיא הדחיפות.
מנחם בן-ששון: העניין הראשון הוא סדר-היום שנקבע.
מנחם בן-ששון: בדרך כלל, אנחנו משתדלים להכין סדר-יום חודשי, ואם סדר-היום לחוץ יותר אז משבוע לשבוע, וכשההצעה דחופה ואנחנו צריכים לעמוד במה שמטילה הנשיאות.
מנחם בן-ששון: אנחנו לא יכולים לעמוד בזמן שמדובר בו ואז הדחיפות יורדת ערכה, כי כבר קבענו סדר, ואתם יודעים מה המשמעות של הזמנת חברי כנסת, נציגים מגורמים ממשלתיים ומגורמים אזרחיים שונים המשתתפים בדיונים, שהם דיונים עמוסים, גם אם הם לא רק דיוני חקיקה.
מנחם בן-ששון: הבעיה השניה לא פחות חשובה.
מנחם בן-ששון: חברי הכנסת המציעים מעוניינים בתהודה ציבורית.
מנחם בן-ששון: כאן אני מחלק לשניים.
מנחם בן-ששון: חלק מהתהודה הציבורית מחייב הכנה מצד הגורמים הממלכתיים.
מנחם בן-ששון: אתה לא מעוניין שהדיון יהיה רק דיון של הוצאת מרה שחורה מן הבטן.
מנחם בן-ששון: אתה מעוניין שהדיון הזה ייענה עם הנתונים הנכונים, עם המידע הרלוונטי ועם הגורמים המוסמכים ביותר, והם בעצמם מתקשים, כולל גרומים אזרחיים.
מנחם בן-ששון: זאת אומרת, גם גורם אזרחי, לא ממשלתי, שהיה מעוניין בדיוק בנושא מסוים אומר: כן, אבל.
מנחם בן-ששון: ה"אבל" מתחיל ליצור דומינו שגורם לנו לאבד את ההגדרה של דחיפות.
מנחם בן-ששון: אני לא מדבר עכשיו על הנפח שזה לוקח.
מנחם בן-ששון: הנקודה השלישית, אנחנו מנסים לנצל כל רגע, וחלק מהימים הם ימי ראשון וחמישי, כמו שאדוני ציין.
מנחם בן-ששון: חברי הכנסת אינם בטלים ובימי ראשון וחמישי נמצאים חלקם בחזיתות מפלגתיות וציבוריות.
מנחם בן-ששון: כשאנחנו אומרים שנקיים דיון באחד מן הימים הללו, מי שמעוניין בדיון כזה, והוא דיון שחשוב שתהיה בו תקשורת, עלול להחמיץ את הפאן התקשורתי, שהוא לא פחות חשוב מהפאן האזרחי.
מנחם בן-ששון: הוא משמעותי מאוד, גם כשמדובר בדיון שרוצים בו גורמים ממלכתיים ממשלתיים.
מנחם בן-ששון: זה הביא אותי לבקשה, שהיא אחת מהשלוש; הנקודה הראשונה, ביטול של הסעיף.
מנחם בן-ששון: אני חושב שיש בזה משהו לא ראוי.
מנחם בן-ששון: זה דיון שהוא מעמיק מאוד.
מנחם בן-ששון: אני לא אתמוך בביטול הסעיף הזה, אבל מי שרוצה ללכת רחוק עד כדי כך - בבקשה.
מנחם בן-ששון: אפשרות אחרת היא להגיד שבוועדות מסוימות הדחוף יהיה אחר או שוועדות מסוימות יביאו את זה לדיון.
מנחם בן-ששון: זה לא ייקרא דיון דחוף אלא דיון, והוועדה תמצא, בתיאום עם המציע, את הזמן המתאים, כפי שקרה לי בסוף.
מנחם בן-ששון: קיבלתי דיונים דחופים, למציע לא היה נוח, דחיתי בשלושה שבועות ואז הם קיבלו.
מנחם בן-ששון: אפשרות שלישית, אם אנחנו רוצים להיות עם תקנון נוקשה – אני לא אוהב אותה – להאריך את הנשימה, שזה יהיה 60 יום.
דוד טל: אדוני, סגן יושב ראש הכנסת, חבר הכנסת אדלשטיין.
יולי יואל אדלשטיין: תודה, אדוני יושב ראש הוועדה, וגם אדוני המציע.
יולי יואל אדלשטיין: אני רוצה להזכיר שמודל ההתנהגות הזה אומנם מקובל, גם בשיטת הממשל בישראל ובעוד כל מיני דברים; יש בעיה, מתקנים אותה על-ידי הכנסת סעיף - רק לפני שתי כנסות, אם אני לא טועה - שמאפשר דיון מהיר בוועדות, ולאחר מכן מבטלים וחוזרים לקדמותו מבלי להתייחס למה בכלל הכניסו את הסעיף הזה.
יולי יואל אדלשטיין: הכניסו אותו, בלי לפגוע ביושבי ראש רבים של ועדות שנמצאים כאן, כנראה מתוך הנחה שלא כל החוכמה נמצאת דווקא אצל יושב ראש ועדה זו או אחרת, ולפעמים גם חברי כנסת רוצים לדון באיזשהו נושא בדחיפות, ולפעמים זה גם לא נושא שהוא כל כך חשוב ואקטואלי לאותו יושב ראש של אותה ועדה באותו פרק זמן.
יולי יואל אדלשטיין: לכן יש את הכלי של הגשת הנושא הזה דרך הנשיאות ואישור הנשיאות.
יולי יואל אדלשטיין: להזכיר לכולנו, וגם למציע, אין חובה על הנשיאות לאשר נושא לדיון מהיר.
יולי יואל אדלשטיין: יכולות להיות סיטואציות ששלושה או ארבעה חברי כנסת הגישו הצעות שונות לדיון, לצורך העניין בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות, וכולן נידחו, כי הנשיאות לא מצאה בהם לא דחיפות ולא חשיבות או שנושאים דומים הוגשו לדיון במליאה.
יולי יואל אדלשטיין: טיעון נוסף לגבי אורך הזמן וההכנה לתשובה.
יולי יואל אדלשטיין: אני רוצה להזכיר שוב לכולנו, בשעה 12:15 – 12:20 בימי שני הנשיאות מאשרת נושאים לדיון במליאה.
יולי יואל אדלשטיין: לשר שמשיב בימי רביעי יש בדרך כלל 48 שעות להתכונן, ואף אחד מאתנו תשובה של השר שאומרת: המשרד שלי לא הספיק להתכונן ולהשיב.
יולי יואל אדלשטיין: כאן מדובר בשבוע ולא ב-48 שעות, וחברי כנסת, שהם חברי הוועדה, הם בדרך כלל אנשים הגיוניים.
יולי יואל אדלשטיין: אם יושב ראש הוועדה אומר שלא יקיים את הדיון ביום שלישי, כשפג שבוע, אלא ביום רביעי, מסיבות כאלה או אחרת, בדרך כלל חברי הכנסת מסכימים.
יולי יואל אדלשטיין: לכן, גם הטיעון הזה משונה.
דוד טל: חבר הכנסת אדלשטיין, בגלל הניסיון שלך בוועדת הנשיאות של הכנסת, יש לך הצעה לפתרון?
יולי יואל אדלשטיין: הציע ידידי, חבר הכנסת מנחם בן-ששון, שלוש אופציות.
יולי יואל אדלשטיין: כל שלוש האופציות לא מקובלות עלי.
יולי יואל אדלשטיין: כמו שאמרתי, אין חובה לאשר נושאים בנשיאות.
יולי יואל אדלשטיין: דבר אחרון, רק עכשיו ראית את עמיתי, חבר הכנסת טיבי, במבוכה מסוימת, כי אני, יחד אתו ועם חבר הכנסת אמנון כהן, אישרנו חמישה נושאים חשובים אתמול.
יולי יואל אדלשטיין: והנה, באו שני חברי כנסת, עם נושאים כבדים וחשובים וביקשו גם לאשר אותם למליאה.
יולי יואל אדלשטיין: אם נבטל נושא של דיון מהיר או נסרס אותו אז ודאי שיופיעו עוד נושאים ועוד נושאים שידרשו להעלות אותם - - -
דוד טל: חבר הכנסת גדעון סער, בבקשה.
גדעון סער: אדוני היושב ראש, התפשטה לה אופנה חדשה: איך לפגוע בכלי העבודה של חברי הכנסת; לבטל את היכולת שלהם לבקש פטור מחובת הנחה; לצמצם את היכולת שלהם בנושא השאילתות ועכשיו גם לבטל את הכלי של הדיון המהיר.
גדעון סער: כי אולי נשאר איזה כלי עבודה אפקטיבי בידי חברי הכנסת בנושאים שהם על סדר היום, אז בואו נבטל גם את זה.
גדעון סער: תיכף נגיע לסעיף של בואו נלך הביתה בכלל.
דוד טל: זה בסעיף הבא.
גדעון סער: הרי מה מציע חבר הכנסתבן-ששון?
גדעון סער: אני רוצה שתבינו את הקורלציה בין הצעת בן-ששון לבין הסעיף הבא.
גדעון סער: למשל, הוא מציע שאם לא נבטל את הסעיף בכלל אז נקצר את מועד הדיון, במקום שבוע 60 יום.
גדעון סער: הרי אתם רוצים תיכף לקצר גם את כנס הקיץ כמעט ל-60 יום, אז מתי ידונו בזה?
גדעון סער: אתם רוצים גם לא לעבוד וגם שאי-אפשר יהיה להגיש שום נושא.
גדעון סער: אני נותן דוגמה.
גדעון סער: חמישה-שישה חברי כנסת – חברי הכנסת סולדוקין, גבאי, יחימוביץ ואחרים – העלו את נושא סגירת המתנ"סים.
גדעון סער: יש סכנה של סגירת המתנ"סים בסוף החודש הזה בגלל בעיה ביורוקרטית.
גדעון סער: למעלה מ-200 מתנ"סים בכל הארץ.
גדעון סער: אם הכנסת לא תדון בזה עכשיו ותחכה 60 יום, מה יקרה?
גדעון סער: יכול להיות שיש עומס בוועדות מסוימות.
גדעון סער: אפשר לחשוב, באישור הוועדה, על חלופות.
גדעון סער: למשל, אפשר שהנשיאות תגיד שיש מסלול של שבוע ויש מסלול של שבועיים; משהו שהוא מאוד בוער ומשהו שהוא פחות בוער.
גדעון סער: אולי אפשר להגיד שלא כל שבוע ניתן יהיה לאשר לכל הוועדות.
גדעון סער: אבל להגיד שיש לבטל או לדחות בצורה קיצונית - לא טוב.
אופיר פינס-פז: זה הכיוון.
דוד טל: היות שחבר הכנסת פינס אומר שזה הכיוון אז אני עוצר את הדיון בנושא הזה.
דוד טל: אבוא בדברים עם יושבת ראש הכנסת וחברי הנשיאות, אדון אתם, אעלה חלק מהטיעונים שנשמעו כאן ונגבש עמדה ולאחר מכן נביא את זה לדיון חוזר.
דוד טל: בקשת יושב ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה להעברת הצעת חוק פקודת בתי סוהר (הגבלת ביקור אסיר ביטחוני), התשס"ז-2007, מוועדת החוץ והביטחון לדיון בוועדת הפנים והגנת הסביבה.
דוד טל: אני עובר לבקשת יושב ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה, חבר הכנסת פינס, להעברת הצעת חוק פקודת בתי סוהר (הגבלת ביקור אסיר ביטחוני), התשס"ז-2007, מוועדת החוץ והביטחון לדיון בוועדת הפנים והגנת הסביבה.
דוד טל: חבר הכנסת אופיר פינס, אתן לך להציג את זה.
דוד טל: אני מצטער, אבל קיבלתי את עמדתו של יושב ראש ועדת החוץ והביטחון, וגם את חוות דעת הייעוץ המשפטי.
דוד טל: היות שהנושא הזה נמסר למליאת הכנסת, לא נשוב לדון בנושא הזה.
דוד טל: התקבלה כאן ההצעה להעביר את זה לוועדת החוץ והביטחון.
דוד טל: יושב ראש ועדת הכנסת העלה את זה במליאת הכנסת.
דוד טל: הנוהג הוא שכל עוד הנושא הזה לא התחיל בדיון בוועדה אחרת או לא אושר או שלא נמסר למליאת הכנסת, אפשר לבקש רביזיה.
דוד טל: אם אדוני היה מבקש רביזיה טרם הזמן שהעברתי את הנושא הזה למליאת הכנסת היינו שבים ודנים בו.
דוד טל: לכן, אדוני, אני מצטער.
דוד טל: לא נדון בנושא הזה.
דוד טל: בו.
דוד טל: מועדי הכנסים במושב הכנסת.
דוד טל: אנחנו עוברים לנושא הבא, מועדי הכנסים במושב השלישי של הכנסת.
משה גפני: אדוני היושב ראש, רבותי חברי הכנסת, מכיוון שמדינת ישראל היא מדינה יהודית ודמוקרטית, ועל פי החוק המועדים שאליהם החוק מחייב להתייחס זה התאריך העברי.
משה גפני: מכיוון שהשנה היא שנה מעוברת לצערי, הייתה טעות.
משה גפני: כולנו בשר ודם, ואפשר לשגות.
משה גפני: טעו והלכו לפי התאריך הלועזי, כך שהשנה, לפי הלוח העברי, הכנסת תעבוד יותר זמן מאשר מה שנקבע.
משה גפני: אבל אני לא מדבר על הנושא של יותר זמן, אני מדבר אך ורק על הנושא של ערב פסח.
משה גפני: אילולא לקחו בחשבון שיש פסח, על פי התאריך הלועזי היה צריך לעבוד גם בחול המועד.
משה גפני: אני רואה בחומרה את העניין הזה.
משה גפני: מנקודת ראות של חבר כנסת, אני רואה שהמציאות היא שלא התחשבו בלוח העברי, ולכן מגיעים עם עבודת הכנסת כפי שלא היה לדעתי כמעט אף פעם – אני לא רוצה להגיד מעולם - שבערב פסח הכנסת, כתוצאה משגיאה של בשר ודם – אני לא מאשים אף אחד - - -
יולי יואל אדלשטיין: למיטב זכרוני, אף חבר כנסת לא מחה על כך שבחול המועד לפני שנתיים כינסו את הכנסת על מנת להשביע.
קריאות: מחו, מחו.
דוד טל: לא רק מחינו, תיקנתי גם את החוק.
משה גפני: אתה ואני.
גדעון סער: יוצאים 11 ימים לפני הפסח.
גדעון סער: רציתי להזכיר שיש מספיק זמן לנקות ולבער את החמץ.
משה גפני: היות שהעלית את זה, הרמת לי להנחתה.
משה גפני: היות שהתקלה הזאת קרתה, חבר הכנסת טל ואני תיקנו את החוק.
משה גפני: היום, על-פי החוק, בחקיקה הראשית, אין אפשרות אלא אם כן יש מקרים חריגים.
משה גפני: באופן שגרתי, אם הכנסת צריכה להתכנס בחול המועד, על פי החוק אינה מתכנסת אלא מיד אחרי.
משה גפני: אני חרד לעניין הזה.
משה גפני: היות ששמעתי כל מיני שמועות ויש גם תרעומת, ציפיתי במשך זמן די ממושך שמזכירות הכנסת תביא את זה או שמישהו מחברי הכנסת יביא את זה, מישהו שהוא חבר בוועדת הכנסת.
משה גפני: מכיוון שראיתי שאף אחד לא מעז לעשות את זה – כנראה שפוחדים מהתקשורת, ובצדק, כי התקשורת תבקר החלטה כזאת - החלטתי שאני חושב שזה מה שראוי לעשות.
משה גפני: אני מדבר רק על ערב הפסח, לא על הקיץ.
משה גפני: מכיוון שגם שמעתי שמועות שזה קשור לקואליציה ואופוזיציה אני אני מודיע: אני איש אופוזיציה, והממשלה הזאת היא הממשלה הכי שלומיאלית שהייתה יכולה להיות אי פעם, שווה לכפרות, אני מדבר על עבודת הכנסת.
משה גפני: אבל, אדוני היושב ראש, אני מבקש לקצר את המועד כפי שהיה צריך להיות, אילולא השגיאה של התאריך העברי.
דוד טל: אני רוצה, רבותי חברי הכנסת, להסב את תשומת ליבכם.
דוד טל: בדקנו את הנושא הזה: בשנת תשנ"ח הכנסת עבדה שמונה חודשים; שנת תשנ"ט הייתה שנת בחירות; תש"ס הכנסת עבדה שמונה חודשים פלוס שבועיים וחצי; תשס"א הייתה פגרת בחירות מיוחדת; תשס"ב – שמונה חודשים; תשס"ג – שנת בחירות; תשס"ד – שמונה וחצי חודשים; תשס"ה הייתה שנה מעוברת, שמונה חודשים ושבוע; שנת תשס"ו – שנת בחירות; תשס"ז – שמונה חודשים ושלושה ימים; תשס"ח – מה שוועדת הכנסת, בראשות קודמיי העבירה.
דוד טל: כפי שנמסר לי על-ידי יושבת ראש הכנסת, בגלל טעות במזכירות הכנסת, היא תצטרך לעבוד תשעה חודשים.
יעקב מרגי: אני רוצה להודות לחבר הכנסת גפני שדווקא הוא העלה את זה.
יעקב מרגי: יכולים לתקוף הרבה חברי כנסת שמציעים את זה.
יעקב מרגי: אבל חבר הכנסת גפני הוא חבר כנסת מתמיד, שיכולים לבדוק את הנוכחות שלו בכנסת, מתמיד בכל הוועדות אף שהוא לא חבר בהן.