GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוד טל: אם היית אומר לי שזה עקרוני אצלך - אני לא חושב שזה עקרוני, ואני אגיד למה זה לא עקרוני.
דוד טל: כי בכנסת הקודמת היתה - - -
גדעון סער: אתה תגרור אותי להתבטאויות אישיות נגד מי שהציע את זה.
דוד טל: בכנסת הקודמת היתה פה חברת כנסת צעירה שנבחרה זו הפעם הראשונה.
דוד טל: היא לא נשמעה לסיעה, והיא הצביעה על-פי מצפונה בנושא חברתי.
דוד טל: כעסו עליה אנשי הליכוד, והטילו עליה סנקציות שהיא לא יכולה לעלות ולדבר.
גדעון סער: סנקציות של הסיעה.
דוד טל: מה ההבדל בין הסנקציות של הסיעה לסנקציות של חברי הבית?
גדעון סער: אין שום דמיון, זה אפילו מבייש אותך לטעון את הטיעון הזה, ואני אסביר גם מדוע.
גדעון סער: הכנסת בנויה על עיקרון סיעתי.
גדעון סער: כולנו נבחרים לא כגדעון סער, וכשלי יחימוביץ וכאורי אריאל, אלא על פתק שכתוב עליו מח"ל, או אמת, או כן, או כל אותיות אחרות, שחלקן היו תמיד קיימות, וחלקן היו קיימות במערכת בחירות כזו או אחרת.
גדעון סער: לכן, כאשר מצביעים אנשים שלא נבחרו באופן ישיר מצביעים בניגוד לעמדת הסיעות, הן רשאיות לפי המנגנונים והתקנונים, ויש להם את הגופים שלה.
דוד טל: זה המנגנון שאנחנו רוצים לבנות.
גדעון סער: לא, אתה מציע פה הענשת חברי כנסת בכלי הפרלמנטארי שמסור להם.
גדעון סער: אתה מציע לשלול זכויות, ובזה אתה פוגע בציבור שבחר בהם - בדיוק הפוך, בעוד שהציבור בחר סיעה.
דוד טל: גדעון, היות ויש לי רוב, אני לא אצביע עבור זה.
דוד טל: אני אסע קדימה, ונשאיר את זה בצריך עיון.
שלי יחימוביץ': האם אתה בעד הטלת סנקציות על חברי כנסת?
דוד טל: כן, אני חושב שחברי כנסת גם צריכים לדעת שאם הם צריכים להיות, והם לא מגיעים, הם צריכים לקבל כזה נו, נו, נו.
דוד טל: זה כמו שאנחנו תובעים ודורשים משרים להיות פה, ואנחנו עושים להם סנקציות בגדר הניתן והאפשר.
דוד טל: אני לא רואה בזה דבר כל כך נורא, שחבר כנסת שלא הגיע ולא מילא את תפקידו, יקבל גם את זה.
גדעון סער: האם אתה יודע כמה חברי כנסת לא עושים את עבודתם פה?
דוד טל: אדרבא.
דוד טל: אתה רוצה לשנות את התדמית של הכנסת הזאת?
שלי יחימוביץ': האם אנחנו מקיימים דיון על הסעיף הזה עכשיו?
דוד טל: לא צריך להיות דיון, צריכה להיות הצבעה.
דוד טל: חבר הכנסת סער ביקש שלא נצביע.
ארבל אסטרחן: מה קורה היום אם חבר כנסת לא נמצא כשיש הסתייגות שלו?
ארבל אסטרחן: לא מצביעים עליה.
ארבל אסטרחן: כשחבר כנסת לא נמצא כשמצביעים על הצעה לסדר, לא מצביעים עליה.
דוד טל: זו גם צורה של סנקציה.
שלי יחימוביץ': יושבת ראש הכנסת החליטה על איזה רעיון, האם אנחנו צריכים להתכופף ולהגיד כן?
שלי יחימוביץ': זה נגדנו.
דוד טל: לא צריך להתכופף.
דוד טל: אני רוצה להתקדם, אנחנו עוברים לעמוד 19, אנחנו רוצים לאשר את עמוד 19.
דוד טל: מדובר כאן שלגבי הצעות לסדר תיוצג הממשלה על-ידי אחד מאלה: ראש הממשלה, השר שהנושא המוצע נמצא בסמכותו באופן ישיר או עקיף, או סגנו, והשר המקשר בין הממשלה לכנסת.
דוד טל: בפעם האחרונה אני ביקשתי, אמרתי, וכולם התכנסו לזה, הגם שהיועצת המשפטית סברה אולי קצת אחרת.
דוד טל: אני הצעתי וקיבלתי הסכמה - הגם שלא הצבענו על זה - של כל הנוכחים, ביקשנו להוריד שיהיה באישור של יושבת ראש הכנסת, שהיא תוכל לאשר למישהו אחר.
דוד טל: היה פה מר זוהר, ודיברנו שהשר המקשר יוכל לייצג רק את ראש הממשלה, ולא שום שר אחר.
דוד טל: זה התקבל כאן בהבנה ובהסכמה.
ארבל אסטרחן: זה שינוי מסוים בעקבות הדיון שהיה.
דוד טל: היה דיון, ושינינו קצת את הנוסח.
אלי אפללו: יש לי באמת את כל הכבוד וההערכה ליושבת ראש הכנסת, בנושא הזה אני חושב שצריך לתת בכל מקרה לממשלה, וזה לא משנה אם זה הממשלה שבה אנחנו חברים היום, ואני מקווה שגם בממשלה אנחנו נהיה, אני לא יודע מי יהיה.
אלי אפללו: הממשלה ראויה להחליט לפעמים שלא רק השרה המקשרת.
אלי אפללו: יכול להיות שהשר או השרה המקשרת לא יהיו.
אלי אפללו: אני יודע מה תשובתך, ידידי.
אלי אפללו: אני אשמח לשמוע אותה שוב.
אלי אפללו: אני חושב שבכל מקרה צריך לתת לממשלה להחליט מיהו השר שיכול לענות, ולאו דווקא לתת את זה להחלטת היושבת ראש.
איל ינון: לא, היא לא מחליטה.
אלי אפללו: כתוב: על דעתה.
איל ינון: לדעתי, יש אי הבנה לגבי ההצעה.
איל ינון: אנחנו בהצעה ביקשנו לשנות את המצב שהשתרש היום שבו המצב השכיח הוא שלא השר שענייני משרדו נידונים בהצעה לסדר היום עונה להצעה, אלא לרוב מי שעונה להצעה זה או השרה המקשרת, או השר התורן, או שר אחר שבמקרה נמצא באולם, ושמטעמים כאלו ואחרים הוחלט לתת לו את התשובה, והוא עומד כקריין מעל הבמה ומקריא את התשובה.
איל ינון: בעקבות תלונות רבות של חברי כנסת, ושיחות עם חברי כנסת רבים שמגישים הצעות לסדר היום, והנושא מפריע להם מאוד, והוא גם פוגע באפקטיביות של הדיון בהצעות לסדר היום, אנחנו ביקשנו לשנות את המצב כך שדרך המלך תהיה שהשר שענייני משרדו נוגעים להצעה לסדר היום, הוא יהיה המשיב.
איל ינון: לגבי ראש הממשלה כפי שנאמר פה - אגב, כל העניין גם תואם עם מזכיר הממשלה, ועם מזכירות הממשלה, ועם ראש הממשלה - ראש הממשלה יהיה מיוצג באופן קבוע על ידי השרה המקשרת, השר המקשר.
איל ינון: במקרים אחרים כפי שנדמה לי חבר הכנסת סער העיר פה, מטעמים מיוחדים כאשר שר לא יכול בגלל שהוא חולה, בגלל שהוא בחו"ל, בגלל משהו אחר, או בגלל שזה נושא שנוגע לשר אחר, תבוא מזכירות הממשלה ותאמר לנו, וזה באישור יושב ראש הכנסת.
אלי אפללו: זה בהסכמת יושבת ראש, למה?
איל ינון: כי אחרת אנחנו חוזרים למצב שנוהג היום שבאופן קבוע השרים הנוגעים בדבר לא משיבים.
אלי אפללו: עם כל הכבוד, אני לא חושב שזה צריך להיות.
אלי אפללו: צריך לתת את הזכות הזאת לממשלה.
איל ינון: אבל, ראש הממשלה ומזכיר הממשלה הסכימו איתנו בלי שום בעיה.
איל ינון: אתה הרי טוען בשם הממשלה עכשיו.
אלי אפללו: אני לא טוען בשם הממשלה, אני טוען בשמי.
דוד טל: זו בעיה של הבית, של הוועדה הזאת.
דוד טל: זו לא ועדה של הממשלה, עם כל הכבוד.
דוד טל: הממשלה היום היא של "קדימה", ומחר היא תהיה של העבודה-ליכוד.
שלי יחימוביץ': אדוני היושב ראש, אני שומעת את דבריו של חבר הכנסת אפללו, ויש טעם רב בדבריו.
שלי יחימוביץ': יש טעם מסוים לפגם בכך שהכנסת מחליטה בשביל הממשלה מי ידבר בשם הממשלה.
שלי יחימוביץ': יש כאן סוג של אפילו פגיעה מסוימת בהפרדת הרשויות, למרות שמלכתחילה אנחנו מבקשים להכפיף כאן את השרים למרותנו.
שלי יחימוביץ': אנחנו מדברים כאן על שתי פונקציות שהן אופציונאליות.
שלי יחימוביץ': פונקציה אחת זה יושבת ראש הכנסת, והפונקציה האחרת היא השרה המקשרת.
שלי יחימוביץ': יש טעם רב בדברים של חבר הכנסת אפללו, שיכול להיות שאת הסמכות הייחודית הזאת, וההחלטה הספציפית הזאת מי יהיה השר שיחליף שר מטעמים מיוחדים, ההחלטה הזאת צריכה להיות מופקדת בידי השר המקשר.
שלי יחימוביץ': יכול להיות שאנחנו צריכים להזמין לכאן את השרה המקשרת, לשמוע מה לה יש לומר בעניין הזה.
שלי יחימוביץ': אולי גם את יושבת ראש הכנסת.
שלי יחימוביץ': נשמע את שתיהן, ואולי נחליט.
שלי יחימוביץ': נזמין אותן לאותה ישיבה.
דוד טל: אני רוצה לקדם בברכה את חברת הכנסת טרטמן - ברוך רופא חולים.
גדעון סער: אני אומר איפה אני רואה את הבעייתיות.
גדעון סער: צודק ידידנו יושב ראש הקואליציה אשר בא ואומר בואו נשיב על כנם סדרי בראשית, ואשר לממשלה - לממשלה, ואשר לכנסת - לכנסת.
גדעון סער: ואולם, אני חולק על הפתרון שגם הוצע על-ידי חברת הכנסת יחימוביץ, לפיו שר כזה או אחר יחליט האם יש סיבה מוצדקת או לא, כי אני אגיד לכם מראש מה הוא יחליט.
גדעון סער: תמיד יש סיבה מוצדקת.
גדעון סער: ולכן, אנחנו נשים ללעג ולקלס את הכוונה שלנו שהיא כוונת היושב ראש - והיא ידועה לי – והיא כוונת כל אחד מהמשתתפים שבדרך כלל, למעט מקרים קיצוניים, מי שישיב הוא השר הנוגע בדבר המופקד על אותו משרד רלוונטי.
גדעון סער: לדעתי, אנחנו לא מגובשים עדיין עד הסוף לקבל החלטה, ולכן אני מציע לדחות את ההחלטה בעניין זה.
גדעון סער: אבל, הדרך צריכה להיות על-ידי צמצום האפשרות של שר להתחמק ממילוי תפקידו.
יצחק זיו: צמצום זו הגדרה מאוד נכונה.
דוד טל: חברת הכנסת יחימוביץ, אני מאוד מאוד בעד הפרדת רשויות.
דוד טל: אבל פעמים - אולי לא פעמים רבות - גם הממשלה קובעת לכנסת סדרי עבודה.
דוד טל: למשל, השר אדרי שממונה על טקסים היום קובע ליושבת ראש הכנסת מי יחליף אותה במידה והיא לא מגיעה לאירוע כזה או אחר.
דוד טל: זה גם כן התערבות של הרשות המבצעת ברשות המחוקקת.
דוד טל: כל אחד בביתו הוא, עושה את הסדר שלו.
דוד טל: אני חושב שיש לנו מה לומר בנושא הזה, ועדיין נשמור על הפרדת הרשויות.
דוד טל: אבל, אני לא מעלה את זה להצבעה.
דוד טל: נזמין את השרה המקשרת לדיון הבא.
איל ינון: גם את דליה.
אלי אפללו: ליושבת ראש הכנסת יש בסך הכול כוונה טובה לעשות את זה, אלא שאני חושב שצריך למצוא מנגנון אחר מלומר את זה במובן הזה שזה יהיה על דעתה.
אלי אפללו: צריך למצוא דרך שהשרים שנמצאים פה בארץ, ולא בחוץ, הם אלה שישיבו.
אלי אפללו: אבל, לא יהיה שזה יהיה על דעתה.
אלי אפללו: מזכיר הכנסת איל ינון אנחנו ניפגש עם השרה אברהם ונשמע.
דוד טל: וניפגש עם השרים הרלוונטיים.
אלי אפללו: בסך הכול, כוונתה של יושבת ראש הכנסת, היא כוונה נהדרת, נכונה וצודקת.
אלי אפללו: אבל, אני חושב שהמונח הכתוב הזה הוא לא כל כך נכון.
דוד טל: אני פה מסיים את זה, נשוב לזה.
דוד טל: רבותי, אנחנו עוברים להצעת חוק יסוד: הכנסת (זימון לוועדת הכנסת).
דוד טל: גברת ארבל, מה היו השגות חברי הכנסת?
ארבל אסטרחן: מונח לכם על השולחן נוסח בנפרד שהוכן בעקבות הישיבה הקודמת, ואני רוצה לעמוד על הנקודות המרכזיות.
ארבל אסטרחן: מדובר פה בתיקון לחוק יסוד: הכנסת, לחוק יסוד: הממשלה, ולחוק הכנסת.
ארבל אסטרחן: כרגע זה מונח בפניכם כנוסח אחד.
ארבל אסטרחן: לקריאה הראשונה זה יונח בנפרד - החוק הרגיל וחוקי היסוד.
ארבל אסטרחן: צריך לשים לב שחוק יסוד: הממשלה מחייב תיקון ב-61.
ארבל אסטרחן: לכן, זו החלטה שלכם אם לשים אותו באותו חוק ביחד עם חוק יסוד: הכנסת, או להפריד אותם.
ארבל אסטרחן: ואז, חוק יסוד: הכנסת, יוכל לעבור, וחוק יסוד: הממשלה יהיה צורך לדאוג שיהיו 61.
ארבל אסטרחן: אבל, גם אם לא יהיה - לא ייפול חוק יסוד: הכנסת.
אלי אפללו: אני בעד.
דוד טל: בסדר, אבל אני רוצה שהיא תעמוד על ההסתייגויות שהיו.
דוד טל: ברוב הנושאים היו הסכמות.
ארבל אסטרחן: מה שנמצא פה בסעיף 2 הוא דבר טכני - איזשהו תיקון לחוק יסוד: הכנסת.
ארבל אסטרחן: זה עניין שלא קשור לעניין הזה, אבל זה עניין שדרש איזשהו תיקון טכני בחוק היסוד, או התאמה לתקנון.
ארבל אסטרחן: חוק יסוד: הכנסת דיבר על כך שכאשר מקימים ועדת חקירה פרלמנטארית, זה יהיה לפי יחסי הכוחות של הסיעות בכנסת.
ארבל אסטרחן: תקנון הכנסת תוקן בכנסת הקודמת כך שדובר שזה לא יהיה לפי יחסי הכוחות, אלא בהתחשב ביחסי הכוחות.
ארבל אסטרחן: מן הראוי שתהיה התאמה.
ארבל אסטרחן: מוצע פה לתקן את זה.
ארבל אסטרחן: במקום לפי יחסי הכוחות, יהיה: בהתחשב בין השאר ביחסי הכוחות.
גדעון סער: את פוגעת בעיקרון הנציגות הסיעתית?
ארבל אסטרחן: אז בואו לא נכניס את זה כאן.
גדעון סער: מה זה, על הדרך משנים סדרי עולם?
ארבל אסטרחן: תוקן תקנון הכנסת, לא נעשתה התאמה לחוק יסוד: הכנסת.
ארבל אסטרחן: אני פשוט בתיקון הקרוב שיהיה לחוק יסוד: הכנסת שבו אנחנו נמצאים עכשיו, רציתי לעשות את ההתאמה הזאת.
ארבל אסטרחן: זה עניין שחורג מהנושא שבפנינו.
ארבל אסטרחן: אבל, נוצרה חוסר התאמה.
גדעון סער: בואו לא נחרוג מהנושא שלפנינו.
ארבל אסטרחן: אז אנחנו נשארים עם חוסר ההתאמה, אבל בסדר.
ארבל אסטרחן: אם כך, נדבר על נושא זימון לוועדות.
ארבל אסטרחן: מוצע שיהיו הוראות הן בחוק היסוד: הכנסת, והן בחוק הכנסת.
ארבל אסטרחן: העניין הראשון הוא הרחבת הגופים שלגביהם ניתנת סמכות לוועדה מוועדות הכנסת לזמן אנשים.
ארבל אסטרחן: כבר היום יכולה ועדה לזמן נושא משרה, או ממלא תפקיד ברשות מקומית, בשירות המדינה כמובן, בתאגיד שהוקם בחוק, וגם במועצה דתית, וחברה ממשלתית.
ארבל אסטרחן: מוצע להרחיב את סמכות הזימון גם לתאגיד עירוני, וגוף מבוקר לפי חוק מבקר המדינה.
ארבל אסטרחן: זו כמובן הרחבה משמעותית.
ארבל אסטרחן: הנושא השני הוא איך ייעשה הזימון.
ארבל אסטרחן: לפי מה שמוצע הזימון של עובד שניתן להזמין אותו לוועדה, ייעשה באמצעות או בידיעת שר, או ראש הגוף, ויצוין הנושא שיידון בוועדה.
ארבל אסטרחן: אני מציינת שלא נקבע בחוק כמה זמן מראש צריך להזמין.
ארבל אסטרחן: לאחר שנעשה הזימון יוכל השר או ראש הגוף להודיע - - -
אורי אריאל: למה לא הכנסתם את הזמן?
ארבל אסטרחן: זה לא קיים כיום, ולא הוצע להוסיף כזה דבר.
אורי אריאל: יש בעייתיות בזימון מהיום להיום.
אורי אריאל: אדוני היושב ראש, אני רוצה להתייחס לזה.
ארבל אסטרחן: לכן, אני מציינת, כי זה עניין שחשבתי שיש חסר שמן הראוי לתת את תשומת הלב אליו.
ארבל אסטרחן: במיוחד ואנחנו אומרים אחר כך שמי שלא מגיע, זה עבירה פלילית.
ארבל אסטרחן: אולי יש איזשהו מקום לקבוע כמה זמן מראש באמת צריך לזמן אדם.
דוד טל: אני רוצה לדון בנקודה הזאת, ולשמוע את דעתם של חברי הכנסת.
דוד טל: כמה זמן מראש צריך להודיע על זימון לוועדה שכזאת, לפי דעתכם?
מנחם בן-ששון: אני אענה על השאלה – שבועיים.
מנחם בן-ששון: אבל, להשתדל.
מנחם בן-ששון: אבל, בדרך כלל יכול להיות גם בשבוע.
מנחם בן-ששון: אני רציתי לשאול, האם בעקבות הפירוט החדש בסעיף 1(2)(א), אין דברים שהם בכלל המנויים עכשיו, אם אני אומר שגופים מבוקרים נמצאים כולם תחת השרביט הזאת?
מנחם בן-ששון: כלומר, ברגע שאמרתי גופים מבוקרים, האם לא הכנסתי בעצם תחת הכותרת הזאת - - -
ארבל אסטרחן: גם משרדי ממשלה, זה נכון.
מנחם בן-ששון: ולכן, לשון החוק יכולה להיות מרוכזת יותר בחוק יסוד.
ארבל אסטרחן: יש הפרדה בין חוק היסוד לחוק.
ארבל אסטרחן: בחוק היסוד בסעיף 1(2) כתוב רק: שירות מדינה, רשות מקומית, תאגיד שהוקם בחוק, או מי שייקבע בחוק.
מנחם בן-ששון: אני הבנתי, ובכל זאת השאלה שלי במקום.
ארבל אסטרחן: אתה צודק.
שלי יחימוביץ': מה לגבי בנקים, למשל?
ארבל אסטרחן: לבנקים אין חובה להתייצב.
דוד טל: אני מבקש להתייחס לפרק הזמן של הזימון.
דוד טל: אני סבור ששבועיים זה הרבה מאוד זמן, והסיבה פשוטה.
דוד טל: פעמים רבות הנושא דחוף וחם, ואם לא נטפל בו השבוע אז זה יהיה קצת לא רלוונטי.
אלי אפללו: לא, אני לא חושב שזה צריך להיות שבוע, אלא רק אם זה מקרה דחוף.
אלי אפללו: כשיש נושא שהוא על סדר היום בעוד חודש, אז אי אפשר להגדיר שהזימון הוא בתוך שבוע ימים.
דוד טל: שבוע ימים זה סביר מאוד.
אלי אפללו: קודם כל, צריך להבחין בין דחוף ללא דחוף.
דוד טל: אנחנו משאירים את זה ליושב ראש הוועדה.
דוד טל: אפשר להגדיר את זה ביום, יומיים, שבוע, שבועיים, ואפשר להשאיר את זה לשיקול דעתו של יושב ראש הוועדה.
אלי אפללו: גברתי היועצת המשפטית, האם אפשר להגדיר מה זה הזמנה דחופה, ומה זה לא?
אלי אפללו: אנחנו כן יכולים.
אלי אפללו: מאוד חשוב לי להבין את זה.
ארבל אסטרחן: אפשר לעשות את זה, אפשר גם להגיד ככל האפשר X זמן לפני.
ארבל אסטרחן: צריך לראות גם מה הפרקטיקה בכנסת.
ארבל אסטרחן: סדרי היום של הוועדות בכנסת יוצאים ביום רביעי, וועדות רבות מזמינות מיום רביעי לשבוע שאחרי - אפילו אין שבוע הרבה פעמים.
יצחק זיו: שבוע זה לחוץ.
שלי יחימוביץ': לסוגית הזמן אנחנו צריכים גם לחשוב על הדיונים המהירים שיהיו אפקטיביים - שתהיה לנו סמכות להזמין לדיונים האלה.
יוחנן פלסנר: ליצור את הכלי של האבחנה בין דחוף ללא דחוף.
דוד טל: אולי לא נקבע פה זמן, ונשאיר את זה לשיקול דעתו של היושב ראש.
דוד טל: אני מניח שכל יושב ראש יגלה איזושהי אחריות, ולא יעשה איזה מן דווקא כזה כאן ועכשיו.
מאיר פרוש: גם היושב ראש - ובלבד, שלא יעלה על-.
דוד טל: זה אפשרי.
שלי יחימוביץ': אדוני היושב ראש, ברשותך אני רוצה לחזור לסעיף הקודם והוא הגופים שיש בסמכות ועדות הכנסת להזמין.
שלי יחימוביץ': אני רוצה להרחיב, ואני אגיד לכם גם למה.
שלי יחימוביץ': כאן מדובר על הגופים המבוקרים, וגם בוועדה לביקורת המדינה אנחנו מידי פעם עוסקים בעניין שהגופים המבוקרים - היריעה היא קצרה מידיי, במיוחד נוכח השינויים המאוד משמעותיים שהיו במשק בחמש השנים האחרונות, ושנתנו כוח וסמכויות והשפעה מרחיקת לכת על גורלו של הציבור בידי החברות שנסחרות בבורסה, כיוון שהיום כל קרנות הפנסיה שלנו, כל גופות הגמל, מופקדות בידי החברות האלה.
שלי יחימוביץ': כל עולם המושגים שלנו השתנה.
שלי יחימוביץ': אם פעם הפנסיה שלנו היתה בידי הממשלה או בידי ההסתדרות, היום כל כספו של הציבור מונח שם.
שלי יחימוביץ': חלק גדול מאוד מעבודת הכנסת מתייחס לעניינים האלה.
שלי יחימוביץ': אפילו דיון על הפנסיה קשור לחברות האלה, ואי אפשר בלעדיהן לקיים אותו.
שלי יחימוביץ': בעבודה פרלמנטארית אנחנו איכשהו לא נותנים את ליבנו לשינויים המאוד מהותיים האלה.
שלי יחימוביץ': כיוון שהגופים האלה כן מפוקחים בין אם על-ידי הממונה על שוק ההון, בין אם על-ידי הממונה על הביטוח, בין אם על-ידי הרשות לניירות ערך, ובין אם הרשות להגבלים עסקיים - הזכרתי עכשיו ארבעה גופים שהם גופים מדינתיים - אני מציעה להרחיב את היריעה ולאפשר לוועדות הכנסת להכניס גם את הגופים המפוקחים על-ידי ארבעת הפונקציות האלה כדי להפוך את הדיונים שלנו ליותר אפקטיביים.
אורי אריאל: ראשית, אני לא רק מסכים עם חברת הכנסת יחימוביץ, אני מסכים ותומך בהתלהבות, אחרת אנחנו מעקרים את היכולת לעבוד.
אורי אריאל: יש פה את הגופים הכי משפיעים במדינת ישראל שבסופו של דבר אומרים לך שהם לא באים, והם שולחים את הלוביסטים, וכן הלאה.
אורי אריאל: הדברים מוכרים פה.
אורי אריאל: לעניין הזמן – עם כל הכבוד ליושבי הראש שהיו ושיהיו, לעיתים קורה שיושב ראש ועדה הוא לא מספיק אחראי כפי שאתה קורא לזה, והוא אומר לאנשים לבוא מחרתיים כי כך הוא רוצה, כי יש לו ויכוח עם המנכ"ל והוא "יראה" לו - היו דברים מעולם.
אורי אריאל: אני מציע שפרק הזמן של שבוע יהיה הזמן המינימאלי, להוציא שני דברים: ראשית, דיונים מהירים שכשמם כן הן, וצריך לדון בהם עכשיו מפאת דחיפותם, ולא בעוד חודש, או לפחות להתחיל את הדיון תוך שבוע.
אורי אריאל: שנית, ועדת החוץ והביטחון ששם יש סבירות שלעיתים צריך להביא מישהו עכשיו מפאת דחיפות העניין, ומשום שמדובר בדיני נפשות.
אורי אריאל: כל שאר הוועדות גם שלעיתים לנו זה נראה מאוד דחוף, כי אנו להוטים לעשות, יכולות לחכות שבוע.
דוד טל: למה אתה חושב שהכאת זקנים שהוא נושא שעולה בוועדת העבודה, הוא פחות דחוף מסקירה של ציפי לבני בוועדת החוץ והביטחון?
אורי אריאל: אתה יכול תמיד לקחת שתי קצוות.
דוד טל: זה מאוד מאוד באמצע.
אורי אריאל: הדיון בוועדת העבודה והרווחה בדוגמה שנתת לא יושיע את אותם זקנים.
אורי אריאל: זה חשוב, יהיה בדיון מהיר, זה יהיה תוך שבוע - בסדר.
דוד טל: לא ראיתי שוועדת החוץ והביטחון הושיעה את מדינת ישראל.
אלי אפללו: יש מקרים.
אורי אריאל: לעניות דעתי, בוועדת החוץ והביטחון יש מקרים יותר חשובים שמחייבים התייצבות מעכשיו לעכשיו.
אורי אריאל: למשל, נקבע שראש השב"כ אם הוא מזומן, הוא חייב להופיע תוך 48 שעות - נדמה לי שבחוק השב"כ יש משהו כזה.
אורי אריאל: זה נקבע כי מתרחש עכשיו משהו בעזה, יש חס וחלילה תקלה גדולה, הממשלה עסוקה, ופה חושבים שיש מה לעשות עם זה, ורוצים שהוא יופיע.
אורי אריאל: הוא מאוד עסוק כי היתה תקלה.
אורי אריאל: אבל אומרים לו שהוא צריך לבוא תוך 48 שעות לוועדה.
אורי אריאל: יש בזה היגיון כי במציאות שבה אנחנו חיים בכל זאת נושא הביטחון הוא קצת יותר מטריד מדברים אחרים.
רוברט אילטוב: למרות שאנחנו קצת מזלזלים באינטליגנציה של יושבי ראש הוועדות, אני חושב שצריך להשאיר את זה לשיקול דעתם.
רוברט אילטוב: למשל, יש היום דיונים בנושא התקציב, ועד ה-31 לדצמבר צריכים לסיים אותם, וכל יום צריך להזמין מישהו אחר.
רוברט אילטוב: האם זה לא חשוב?
רוברט אילטוב: זה כן חשוב.
רוברט אילטוב: במקרה כזה שיקול דעתו של יושב ראש הוועדה הוא זה שצריך להכריע.
רוברט אילטוב: יש מקרים שבהם יושבי ראש הוועדות חייבים לזמן את האנשים מרגע לרגע - בוא נגיד שלושה ימים.
אורי אריאל: אתה רק צריך להיות ער לזה שאם מי שהוזמן לא מגיע אז הוא בעבירה פלילית.
רוברט אילטוב: אני חושב שוועדות הכנסת הן לא פחות חשובות מכל דבר אחר.
דוד טל: ראשית, אני חושב שבקטע הזה אנחנו מכונסים, ואני רוצה לשמוע מהייעוץ המשפטי האם אין בעיה?
דוד טל: חברת הכנסת שלי יחימוביץ הזכירה מספר גופים, והייתי רוצה לדעת האם יש עוד גופים בסדר גודל כזה שהיינו רוצים להכניס לכאן.
ארבל אסטרחן: קודם כל, יש פה שינוי תפיסה מאוד משמעותי במובן הזה שהכנסת יכולה לחייב גופים שהם לא גופי שלטון.
ארבל אסטרחן: אומנם, גופי השלטון מוגדרים באופן מאוד רחב היום.
ארבל אסטרחן: אבל, מוצע פה להוסיף.
דוד טל: בשינוי מהאזרח הרגיל, זה גוף שיש לו השפעה גדולה על חיי החברה, המדינה.
ארבל אסטרחן: או שכן, או שלא.
שלי יחימוביץ': זה לא או שכן או שלא, זה כן.
ארבל אסטרחן: האם רוצים כל פקיד, או רק את ראש הגוף מהגופים האלה?
אלי אפללו: כל מי שיושב ראש הוועדה ימצא לנכון.
שלי יחימוביץ': אם מישהו מטעמו – נסתפק בזה.
ארבל אסטרחן: השאלה את מי את רוצה לחייב שיבוא, ואם הוא לא בא הוא עבר עבירה.
ארבל אסטרחן: האם זה מאפשר לך לחייב כל פקיד בנק?
אלי אפללו: יושב ראש הוועדה יראה לגופו של עניין.
שלי יחימוביץ': הדרג הניהולי הבכיר.
שלי יחימוביץ': חברי ההנהלה או הדירקטוריון.
דוד טל: חברי ההנהלה או הדירקטוריון, ואז זה מצמצם כי זה לא כל פקיד.
אסתרינה טרטמן: או מי מטעמיו.
מוחמד ברכה: יכול להיות שעובד זוטר מעורב באיזשהו עניין.
דוד טל: יבוא הבוס שלו ויסביר.
מוחמד ברכה: אתה צריך לשמוע ממנו.
אלי אפללו: ראשית, לגבי פרק הזמן שאנחנו צריכים להזמין.
אלי אפללו: לגבי נושאים דחופים שיושבת ראש הכנסת מאשרת את הנושא לדיון דחוף, אני חושב שצריך לתת פרק זמן של 48 שעות שהוא פרק הזמן הכי קצר שיכול להיות.
אלי אפללו: לגבי נושאים לא דחופים - זה צריך להיות שבוע ימים, ופרק זמן של שבוע ימים הוא פרק זמן מספק.
דוד טל: שבוע ימים זה הרבה מאוד זמן.
אלי אפללו: לגבי השאלה אלו גופים שמרחיבים - ראשית, אני מברך על הרחבת הרשימה, ואני חושב שחסרים אפילו עוד כמה גופים.
יוחנן פלסנר: היא הוסיפה את כל המשק.
שלי יחימוביץ': זה לא נכון, זה מידתי.
שלי יחימוביץ': לא הוספתי למשל את הגופים שכפופים לרשות המיסים.
יוחנן פלסנר: ברגע שאמרת הממונה על ההגבלים - הממונה על ההגבלים למעשה מפקח על כל המשק.
יוחנן פלסנר: כללת את כל המשק.
אלי אפללו: אני תומך בעמדתה של חברת הכנסת יחימוביץ.
אלי אפללו: אני חושב שצריך להזמין נציגים של ההנהלה הבכירה, ולא להגדיר דירקטוריון.
אלי אפללו: לא תמיד אנשי הדירקטוריון מבינים בכלל את הנושא.
דוד טל: לפני שהם מגיעים לוועדה הם ילמדו את הנושא שבעטיו הם צריכים להגיע לוועדה.
אלי אפללו: צריך להיות כתוב: או מהדירקטוריון או מההנהלה - או זה או זה.
דוד טל: אנחנו מכונסים לגבי פרק זמן של 48 שעות לגבי דיון מהיר, ופרק זמן של שבוע.
דוד טל: חברת הכנסת יחימוביץ, אני מוכן לאמץ את מה שאת אומרת, אלא שאני חושש שמא אנחנו מפספסים גוף אחד או שניים.
דוד טל: אולי כדאי לחשוב על זה עוד פרק זמן של שבוע כדי לבחון עד כמה זה יהיה ישים.
דוד טל: אגב, בשבוע הבא אני לא פותח את זה שוב לדיון.
דוד טל: אנחנו רק נסכם, ונצביע בעד שבוע או נגד שבוע, בעד הרחבה של שניים-שלושה-ארבעה גופים, או נגד.
דוד טל: מי שיש לו מה לומר - יאמר עכשיו.
יצחק זיו: לא פעם אנחנו שומעים בוועדות נציגים של ארגונים שונים אומרים: "רק אתמול קיבלנו את ההודעה", או "רק אתמול קיבלנו את החומר".
יצחק זיו: אני חושב שהאמירה המהירות היא מהשטן היא נכונה במקרה הזה.
יצחק זיו: אנחנו חייבים לתת פרק זמן מינימאלי, אי אפשר להטיל את זה מהיום למחר.
יצחק זיו: צריך לקבוע שבוע או 72 ימים – אני לא יודע –אבל, זה לא יכול להיות מהיום למחר.
אלי אפללו: דיון דחוף זה רק יושבת ראש הכנסת, וזה מרגע קבלת המכתב או ההזמנה 48 שעות.
יצחק זיו: ברגע שיושב ראש הוועדה מזמין, ואותו גוף שהוא הזמין קיבל את ההודעה אתמול, והוא עוד לא הספיק לעבור על החומר.
אלי אפללו: 48 שעות מרגע קבלת המכתב.
יצחק זיו: במקרים דחופים צריך לדאוג שהמוזמנים יקבלו את החומר.
יוחנן פלסנר: ראשית, לגבי הרחבת זכות הזימון.
יוחנן פלסנר: בהצעתה של חברת הכנסת יחימוביץ יש היגיון, והיא מתייחסת לזה שהסקטור הפרטי הופך להיות הרבה הרבה יותר דומיננטי בחיים שלנו.
יוחנן פלסנר: החברות הציבוריות זה עדיין הסקטור הפרטי.
שלי יחימוביץ': שנסחרות בבורסה.
יוחנן פלסנר: אגב, לא רק חברות ציבוריות מפוקחות על ידי הממונה על ההגבלים העסקיים.
שלי יחימוביץ': נכון, אני מוכנה להוריד את זה.
יוחנן פלסנר: למעשה, את הכללת את כל המשק.
יוחנן פלסנר: זה שינוי דרמטי.
יוחנן פלסנר: לא הייתי מקבל אותו ב- - -
דוד טל: זה נכון שזה שינוי דרמטי, אבל הוא גם מקורי וזה גם שינוי תפיסה.
יוחנן פלסנר: מכיוון שמדובר בשינוי משמעותי, אולי שווה להזמין מחקר ממחלקת המחקר כדי שנוכל לראות איך זה נעשה בפרלמנטים אחרים.
יוחנן פלסנר: כולם כאן מתכנסים לפרק זמן של שבוע.
יוחנן פלסנר: בתור מי שהיה בסקטור הפרטי, אני יכול לומר שקבועי הזמן הם הרבה פעמים אחרים לגמרי, במיוחד אם אנחנו רוצים להגביל את זה לא למי מטעמו, אלא לאנשים בכירים.
יוחנן פלסנר: הם למשל נוסעים לחו"ל.
דוד טל: לא כל ההנהלה והדירקטוריון נמצא בחו"ל.
יוחנן פלסנר: חבר דירקטוריון לא יוכל להגיד לך יותר מידיי.
דוד טל: האם יושב ראש הדירקטוריון יכול לומר לי?
יוחנן פלסנר: תלוי באיזה גוף.
יוחנן פלסנר: ברגע שאתה מחיל את זה גם על קבוצות הרבה יותר רחבות, צריך ללמוד את הנושא.
יוחנן פלסנר: לגבי סקטור ממשלתי - אם אנחנו עושים שינוי נורמטיבי בכל שינויי התקנון, לא הכול דחוף, וצריך כן לנסות להתכוונן לתכנונים טיפה יותר ארוכים משבוע שלי זה נראה קצת לא סביר.
שלי יחימוביץ': אני רוצה לתקן משהו בהצעתי.
שלי יחימוביץ': ראשית, אנחנו כל הזמן דנים בזה, ובמיוחד בוועדת הכספים אין יום שהעניין הזה לא עולה.
שלי יחימוביץ': כלומר, אותו שינוי דרמטי שקרה בשוק, ושהפך אותנו לרגולאטורים חסרי שיניים.
שלי יחימוביץ': לכן, זה נראה לי חיוני ובדיוק המקום להצביע על כך.
שלי יחימוביץ': אני מקבלת את ההערה שהממונה על ההגבלים בעצם מכיל בתוכו גם את חנות המכולת של יוסף ואת החנות שלידה.
שלי יחימוביץ': ולכן, זה אולי מוגזם.
שלי יחימוביץ': את הממונה על ההגבלים אני חושבת שאולי כדאי להוריד.
דוד טל: את זה נוריד, וכל היתר נחשוב שוב.
שלי יחימוביץ': אבל, להוסיף את המפקח על הבנקים.
דוד טל: עדיין נחשוב על זה, והדיון יסוכם שבוע הבא.
שלי יחימוביץ': למה שלא נצביע על זה?
דוד טל: אני חושב שזה טעון איזושהי מחשבה.
דוד טל: ברמה העקרונית אני מבין שכולנו מקבלים את זה.
שלי יחימוביץ': אני רוצה להזכיר את חוק הלוביסטים, ואני חוששת ממה שיקרה כאן במהלך השבוע הזה, סליחה שאני אומרת את זה בגילוי לב.
ארבל אסטרחן: יש פה שינוי תפיסה עצום.
שלי יחימוביץ': האם מישהו כאן חושב שלא יהיה עכשיו לחץ מטורף במשך שבוע של הבנקים, חברות הביטוח, וכולם?
אורי אריאל: אנחנו נעמוד בזה.
יוחנן פלסנר: מצד אחד, נעמוד בלחץ.
יוחנן פלסנר: מצד שני, לא צריך לקבל החלטות בחופזה בגלל זה.
יוחנן פלסנר: אל תילחצי מהלחץ.
דוד טל: כולנו פה הצהרנו שאנחנו מסכימים ברמה העקרונית, אלא אם כן יבואו לפנינו איזשהן השלכות שאף אחד מאיתנו לא צפה אותן.
דוד טל: סיכמנו על דעתה של חברת הכנסת שלי יחימוביץ.
מוחמד ברכה: אני מסכים לכיוון שמתגבש כאן, כולל החשיבה הנוספת לעוד שבוע.
מוחמד ברכה: אבל, דווקא בזמן שיש הפרטות של הרבה שירותים חיוניים, והם הופכים להיות כאילו לפרטיים, אבל הם ציבוריים, אני חושב שהמחשבה צריכה ללכת לכיוון הרחבת היריעה ולא לצמצם, ולא לפחד מכל מיני גופים שנקראים גופים פרטיים שמנהלים את החיים שלנו.
מוחמד ברכה: אנחנו נפקח עליהם.
דוד טל: אני רוצה להזכיר לכל הנוכחים כאן שגם אם בנק מסוים הוא בנק פרטי, בשעה שהוא פושט רגל, הוא מגיע לבית הזה לקבל סידור כזה או אחר.
דוד טל: גם כאשר יש לו משבר מניות הוא בא לוועדת הכספים כדי שהיא תכסה את כל ההפסדים שלו.
דוד טל: מעבר לכך, ישנו ציבור שמשקיע בכל אותן המניות של הבנקים הללו, וצריך שיהיה לנו מה לומר.
דוד טל: רבותי, אני מסיים את הנושא הזה.
דוד טל: בשבוע הבא נדון בנושא הזה.
דוד טל: כדי שלא יהיה לחץ של לוביסטים על חברי הכנסת, זה יהיה הראשון שנעלה אותו בשבוע הבא, ונצביע עבורו.
דוד טל: אולי הייעוץ המשפטי, ואולי גם נבקש מה-מ.מ.מ לשים בפנינו חומר.
דוד טל: אנחנו נסכם את הדברים ברוח הדברים שסוכמו פה.
דוד טל: אם ישנם עוד גופים אחרים שאתם סבורים שצריך להכניס אותם תחת אותה יריעה, נרחיב את זה קצת יותר.
ארבל אסטרחן: מה סוכם לגבי הזימון?
דוד טל: זימון מהיר – 48 שעות.
דוד טל: שבוע זה זמן סביר.
ארבל אסטרחן: ככלל שבוע.
ארבל אסטרחן: אולי אפשר לוועדה להחליט על זימון?
דוד טל: יושב ראש הוועדה.
דוד טל: אל תעקפו את יושבי ראש הוועדה.
ארבל אסטרחן: זאת אומרת, זה יהיה ככלל שבוע.