GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שבח וייס: היו"ר רוחמה אברהם בלילא: - - בוטלה ב- 2001 למי שפרש מאז ואילך.
שבח וייס: יושב-ראש הכנסת לשעבר שבח וייס: למי שפרש מאז – פה אני מגיע לסיפור שלי.
דן תיכון: אנחנו פרשנו הרבה לפני.
שבח וייס: שימי לב איזו הצעה פה הוצגה.
שבח וייס: אני בכלל לא הייתי צריך להופיע פה.
שבח וייס: אני סיימתי את כהונתי ב- 96', צמוד לראשי ממשלה.
שבח וייס: איזה צמוד?
שבח וייס: הם מאה אחוז פנסיה.
שבח וייס: אתם יודעים ששלושה שרים לשעבר קיבלו החזר יחד של מיליון וחצי שקלים, כי מצאו שבמקום 70% מגיע להם מאה אחוז, מה אנחנו קיבלנו?
שבח וייס: "פייג".
שבח וייס: מה זה יושב-ראש כנסת על יד שר.
שבח וייס: אנחנו היינו יושבי-ראש שלכם, מילאנו תפקיד במסירות ובאהבה.
שבח וייס: אתם מפחדים מהשופטים, להגיד שהם מרוויחים פי שלושה מאיתנו?
שבח וייס: יועצים משפטיים – כולל פה בבית הזה – פי שניים מאיתנו.
שבח וייס: מה הסיפור הזה?
שבח וייס: עכשיו אני לא צריך את זה, תאמינו לי.
שבח וייס: ה- 19 אלף שקל פנסיה מספיק לי – אני עכשיו לבד, עוזר קצת לילדים, וטוב לי עם זה, טוב לי.
שבח וייס: תראו את התמונה הכוללת.
שבח וייס: אז באה הצעה – דווקא הדבר היחיד ששווה לתת לנו סיוע, שנייצר קצת – את זה מבטלים, ואיך, באיזו חוכמה?
שבח וייס: שימו לב באיזו חוכמה.
שבח וייס: אני הייתי צריך להיות עד 96', עכשיו עושים אחידות.
שבח וייס: אחידות כדי ליישר אותי, כן?
שבח וייס: טוב, אין לי מה לומר יותר.
שבח וייס: תעשו מה שאתם רוצים.
שבח וייס: איזו בושה.
שבח וייס: היו"ר רוחמה אברהם בלילא: אני מודה לך, אדוני.
שבח וייס: דן תיכון, יושב-ראש הכנסת לשעבר.
דן תיכון: זה לא נעים לנו, והכתבות בעיתון פחות נעימות לנו.
דן תיכון: אנחנו ניהלנו את הבית הזה במשך עשרות שנים.
דן תיכון: אנחנו היינו יושבי-ראש חסכנים, שבעצם לא דאגו לעצמם.
דן תיכון: כל החקיקה שמופיעה כאן ומסתמכים עליה, זוהי חקיקה מ- 1969 ומ- 1971.
דן תיכון: שהדי במרומים שאז לא חשבנו שנהיה חברי כנסת, ודאי שלא - - - יושב-ראש הכנסת לשעבר שבח וייס: אתם יודעים ששופטי בית-המשפט העליון מקבלים סיוע רפואי?
דן תיכון: אנחנו כלום.
דן תיכון: אני לא רוצה אותו - ואני לפני שבע שנים חליתי בסרטן, והיו לנו הוצאות עצומות, ואחר-כך אשתי נפטרה לפני שנה וחצי – היינו צריכים למכור דירה.
דן תיכון: אני לא רוצה גרוש מכם, כלום; אבל תעשו פעם שיקול כולל.
דן תיכון: זאת הבעיה?
דן תיכון: הוצאות משרד שלי.
דן תיכון: לשכה.
דן תיכון: איזה שקר.
דן תיכון: היו"ר רוחמה אברהם בלילא: חבר הכנסת שבח וייס, לא הגבלתי אותך בדבריך, ואני מבקשת להמשיך בדיון.
דן תיכון: יושב-ראש הכנסת לשעבר דן תיכון: ברשותך, גברתי היושבת-ראש, לפחות הדבר היחידי שאני זוכר מ-20 שנות כהונתי כאן, אני רוצה לומר כמה מלים לעמיתיי ששאלו שאלות.
דן תיכון: אומרים לנו שוועדת בייגה שוחט קבעה.
דן תיכון: אני ניסיתי להופיע בפני ועדת בייגה שוחט, אבל נאמר לי לאורך כל הדיונים שלה: זה לא נוגע בעניינכם; זה לא עניינכם, לכן לא נשמע אתכם.
דן תיכון: אתם, יש לכם בעיה – תבואו לוועדת הכנסת.
דן תיכון: אני רוצה לומר שיש לנו המון הטבות על גבי הנייר, אבל כנגד ההטבות האלה שבמשך שנים לא ניתן לנו לממש - כי אני הייתי יושב-ראש סמכותי, שמישהו לא אהב אותי בייעוץ המשפטי - ואתם יכולים לעקוב אחר ההוצאות שלנו ולראות שבמשך שנים ההוצאות שלי היו אפס אפס.
דן תיכון: 99' – אפס; 2000 – אפס; 2001 – אפס; 2002 – אפס; 2003; אני זוכה, שישה משפטים ניהלתי בעניין הזה כנגד הכנסת, ובכולם זכיתי ולא קיבלתי כלום, אלא את הנשמה הוציאו לנו.
דן תיכון: הוצאתי חצי מיליון שקל כדי לקבל את מה שהוא ברור מאליו.
דן תיכון: אבל, רבותי, אני החלטתי שלא להתרגז.
דן תיכון: אנחנו – אפשר לומר עלינו מה שרוצים.
דן תיכון: אני מבקש רק דבר אחד ואני רוצה הפעם לדבר לפנים משורת הדין אל כל אחד, כי בעצם ענייננו הוא עניינכם, למרות שאתם לא רואים את זאת, ומייד תבינו.
דן תיכון: כל ימי חיי אני התנגדתי לחקיקה רטרואקטיבית.
דן תיכון: כל השנים בכנסת לא נתַנו לחקיקה רטרואקטיבית להתקיים, כיבדנו את ההחלטות של קודמינו לאורך עשרות שנים, ואמרנו תמיד: אתם רוצים להכניס שינויים – מכאן והלאה.
דן תיכון: היו"ר רוחמה אברהם בלילא:
שלי יחימוביץ': היא כן תהיה רטרואקטיבית.
חיים אורון: ההצעה של מר בלשניקוב היא רטרואקטיבית.
חיים אורון: יושב-ראש הכנסת לשעבר דן תיכון:
חיים אורון: כשרציתי להופיע בפני ועדת בייגה שוחט, אמרו לי: זה לא עניינך, אל תבוא; אל תבוא, היא לא עוסקת בך, היא עוסקת בשני ראשי ממשלה לשעבר - צעירים, שלא הגיעו ל- 70%, ולכן אנחנו רוצים להגביל אותם - שהלכו לעסקים.
חיים אורון: אנחנו פרשנו בגיל מבוגר; המבוגר מבינינו הוא בן 94, הצעיר ביניהם הוא זה שדובר בפניכם, בן 71.
חיים אורון: אני יכול להציג בפניכם כל מיני החלטות של בית-המשפט העליון, שהיסוד שבהן שלא נוגעים.
חיים אורון: רבותי, לא נוגעים בהטבות שניתנו לכאלה שעזבו.
חיים אורון: ישנו פסק-דין מאוד מפורסם של קהלני, שאומר: אין רטרואקטיבי בנושאים האלה.
חיים אורון: זכורה לי פנייה של השופט שמגר לוועדת הכספים, והוא אמר: רבותי, אתם לא יכולים לגעת בזכויות מוקנות שניתנו בעבר לשופטים.
שבח וייס: שם רעדו להם הרגליים כי אלה שופטים, פחדו מהם.
שבח וייס: ממך לא פוחדים.
דן תיכון: יותר מזה.
דן תיכון: הנושא של השופטים – שהם ממשיכים לקבל את ההטבות כפי שאושרו במשך שנים – הרי נדון גם בעצם הימים האלה בוועדת שריד.
דן תיכון: באים השופטים ואומרים: לגעת רטרואקטיבית?
דן תיכון: בשום פנים ואופן לא.
דן תיכון: הם גם מוסיפים ואומרים: יכול להיות שזה לא מעוגן, אבל זה נוהג, ולכן מגיע לנו לכל החיים.
דן תיכון: כל יושב-ראש של הכנסת, בשעה שהוא נכנס – מכינים לו חוברת ואומרים לו: דע את זכויותיך, והדברים ברורים לאורך כל הדרך, אלא שפתאום, לאחר לכתי, כל העסק הזה השתבש.
דן תיכון: הרי ברק ונתניהו – לא הגיע להם כלום כשהם פרשו מראשות הממשלה כי תנאי הסף היה זכאות ל- 70%.
חיים אורון: מה פתאום.
חיים אורון: היה מגיע להם, לפי הכללים, והם קיבלו לפי הכללים.
חיים אורון: קריאה: לא נכון.
חיים אורון: חיים אורון: למה אתה אומר לא נכון?
חיים אורון: אני ישבתי שנה וחצי.
חיים אורון: אפשר להגיד דברים - - - יושב-ראש הכנסת לשעבר דן תיכון: יכול להיות שאתה ישבת שנה וחצי.
חיים אורון: אני ישבתי 20 שנה שם, וקבעתי את הכללים האלה, אז אל תספר לי סיפורים.
חיים אורון: אל תספר לי סיפורים.
חיים אורון: חיים אורון: רוב הזמן ישבתי איתך, דן.
חיים אורון: אי אפשר להגיד שלברק ולמישהו הורדנו סתם, ולהם הורדנו כך.
חיים אורון: מה זה?
חיים אורון: היו"ר רוחמה אברהם בלילא: חבר הכנסת אורון, אחר כך אתה תדבר.
חיים אורון: יושב-ראש הכנסת לשעבר דן תיכון: זה לא נכון מה שהוא אומר.
חיים אורון: אני אומר שלגבי נתניהו ולגבי ברק, אמרו שהם ראשי ממשלה צעירים, פרשו - - - דוד טל: שלא הגיעו לפרקם.
חיים אורון: יעקב מרגי: כשהם היו בתפקיד, הם לא הגיעו לפרקם.
דן תיכון: ראשי ממשלה שכל העולם עומד בפניהם, והם כולם פנו לקריירה פרטית, והם עשו את אשר עשו, ובהצלחה.
דן תיכון: איש מהם לא היה זכאי על-פי הכללים כי איש מהם לא הגיע ל- 70%, ותנאי הסף היה תנאי של 70% קצבה, ואנחנו כולנו הגענו.
דן תיכון: הטענה בכלל שהם בוטלו לכל ראשי הממשלה לשעבר, פשוט איננה נכונה.
דן תיכון: איננה נכונה.
דן תיכון: אני יכול לומר לכם שחברי הכנסת לשעבר, עד 1996, זכאים ומקבלים, איש לא גוזל מהם.
דן תיכון: למה 96'?
דן תיכון: כי היה מי שלא אהב אותי – בסדר גמור.
דן תיכון: יושב-ראש הכנסת לשעבר שבח וייס: לפי ההצעה של בלשניקוב - - - יושב-ראש הכנסת לשעבר דן תיכון: רבותי, מה אנחנו מקבלים?
דן תיכון: כל מה שמספרים לכם שאנחנו מקבלים זה לא נכון.
דן תיכון: אני מנהל שבע שנים משפטים נגד הכנסת – זוכה בכולם, ואני מקבל בסופו של דבר "פייג".
דן תיכון: יעקב מרגי: גם בעליון זכית?
דן תיכון: בעליון הפסדת.
דן תיכון: יושב-ראש הכנסת לשעבר דן תיכון: לא הפסדתי.
דן תיכון: הפסדתי בטענה אחת, שהיא בכלל שונה לחלוטין.
דן תיכון: אני לא הפסדתי בשום מקום.
דן תיכון: להיפך, זכיתי בכל בתי-המשפט, והכנסת - אפילו היה לה תמיד שכל בדקה האחרונה לקבל את - - - אני חוזר ואומר: לאלה שלא יודעים, אני מנהל מאבק משפטי חמש פעמים, וצריך לקרוא את פסקי-הדין ולהבין שאני לא הפסדתי.
דן תיכון: רבותי, להלכה, אנחנו מקבלים שירותי משרד, לאיש מאיתנו אין משרד, אבל מי מקבל שירותי משרד?
דן תיכון: נשיא המדינה לשעבר, ראש הממשלה לשעבר, שופטי בית-המשפט העליון לדורותיהם, מנהל בתי-המשפט ורבנים ראשיים לשעבר.
דן תיכון: דוד טל: בניגוד לחוק, אגב.
דן תיכון: הוא דיבר על שופטי בית-המשפט העליון שיקבלו לשכות – זה בניגוד לחוק, זה לא על-פי החוק.
דן תיכון: בדקתי זאת.
דן תיכון: יושב-ראש הכנסת לשעבר דן תיכון: אני בדקתי את העניין, אני בקי בעניין, זה לא נכון.
דן תיכון: מקבלים לשכות בבית-המשפט העליון- - - היו"ר רוחמה אברהם בלילא: לא, אתה לא עונה לו.
דן תיכון: אני מבקשת לסיים את דבריך.
דן תיכון: יושב-ראש הכנסת לשעבר דן תיכון: אגב, כל השרים שנתמנו כחברי ממשלה לפני ה-25 בינואר 2001 – ועשרות רבות של שרים מקבלים – זה נכון שזה בוטל אי-שם נדמה לי בינואר 2001.
דן תיכון: זה לא בוטל רטרואקטיבית, אין דבר כזה.
דן תיכון: הכלל בכנסת הוא תמיד מעתה ואילך, אבל כשזה בא לראשי הכנסת, שכנראה מישהו לא אוהב אותם, הכל מוחל רטרואקטיבית.
דן תיכון: מי זכאי לקבל מכונית פלוס נהג?
דן תיכון: נשיא המדינה לשעבר, ראשי ממשלה לשעבר.
דן תיכון: יושב-ראש הכנסת מקבל החזר הוצאות נסיעה.
דן תיכון: רבותי, זאת ההגדרה, שהלכה והתפתחה כי טענו שאם תינתן לנו מכונית בליסינג – זה יהיה יותר זול לכנסת מאשר החזר הוצאות נסיעה, שאתה מקבל 4,000 שקל ומשלם 2,000 שקל מס הכנסה.
דן תיכון: הטענה שאנחנו מקבלים את ההטבות האלה לכל החיים זו דמגוגיה.
דן תיכון: טבען של כל הגמלאות, ללא יוצא מן הכלל, שהן ניתנות לכל החיים, לצמיתות.
דן תיכון: ישנו חבר כנסת מאוד מפורסם שהיה המו"ל של "הארץ" – גרשון שוקן, זכרו לברכה.
דן תיכון: כשבאו אליו ואמרו לו: גרשון, הייתכן, אתה מוותר על הזכויות שלך?
דן תיכון: אז הוא אמר: רבותי, הגמלה שלה אני זכאי מכוח היותי חבר כנסת לשעבר, אני לא מוותר.
דן תיכון: אלה הן זכויותיי, יכול להיות שאני מיליונר או לא מיליונר – אלה הן הזכויות שלי.
דן תיכון: באה ועדת פרופ' רוזן-צבי, שהיא הוועדה המכוננת.
דן תיכון: היו"ר רוחמה אברהם בלילא: אני מבקשת אם תוכל לקצר ולהתחיל לסיים, ברשותך.
דן תיכון: תודה.
דן תיכון: יושב-ראש הכנסת לשעבר דן תיכון: היא באה ועשתה מהפכה בכל נושא הקצבאות.
דן תיכון: היא אמרה כך: עניין המכונית – אנחנו רוצים לכלול את זה בשכר של כל חברי הכנסת, לגמלאות.
דן תיכון: היא החליטה כך.
דן תיכון: עניין הטלפונים – כנ"ל; עניין שירותי המזכירות – כנ"ל.
דן תיכון: נזדעק שר האוצר והגיש השגות על ההחלטה של ועדת רוזן-צבי – שהיא ועדה מכוננת בעניין.
דן תיכון: אני יכול לומר לכם:
דן תיכון: הטענה של שר האוצר היתה שאם זה ייכלל כמרכיב לגמלאות של יושבי-ראש הכנסת וחברי הכנסת – סביר להניח שזה יתפשט כמגפה במשק.
דן תיכון: ואז אני – אני - הסכמתי להסדר שונה.
דן תיכון: זה לא ייכלל במסגרת התשלומים לגמלאות, אבל זה יופיע כל הזמן במסגרת ההסדרים שייעשו.
דן תיכון: זאת אומרת, אני עצמי הוצאתי את זה מהמלצות ועדת רוזן-צבי, שהמליצה לכלול את המרכיבים האלה במסגרת השכר לגמלאות, והעברנו את זה החוצה כדי שזה ישולם לנו ואיש לא יוכל לומר שחברי הכנסת שברו את המערכת, את הקו.
דן תיכון: וזה הסיפור של כל ההוצאות האלה.
דן תיכון: הן גולמו לתוך המשכורת, ואני יכולתי להעביר את זה, רבותי, באותו יום, איש לא היה מתנגד.
דן תיכון: ושילמנו עבור זה, ושילמנו עבור זה.
דן תיכון: יושב-ראש הכנסת לשעבר דן תיכון:
דוד טל: אבל העלו לנו את המשכורת.
חיים אורון: חברי הכנסת לא קיבלו, רק היושבי-ראש קיבלו.
חיים אורון: למה אתה מציג את זה כך?
חיים אורון: חברי הכנסת לא קיבלו.
דן תיכון: אתה פשוט לא יודע - - -
חיים אורון: אני לא יודע...
חיים אורון: היו"ר רוחמה אברהם בלילא:
חיים אורון: היו"ר רוחמה אברהם בלילא: תודה רבה.
חיים אורון: יושב-ראש הכנסת לשעבר דן תיכון: לסיום, משפט אחד.
חיים אורון: רבותי, יש עיקרון אחד - לא נוגעים בהטבות רטרואקטיבית.
חיים אורון: הכנסת גיבשה את המונח מעתה ואילך.
חיים אורון: אני לא חושב שזה צודק, כי עניין השכר והקצבאות של חברי הכנסת הוא עניין מסובך ביותר, מסובך ביותר, אבל אתם מקבלים את ההחלטה ובמשך שנים שמרנו על הכלל הזה.
חיים אורון: אחורנית לא; הכל מעתה ואילך, וזה עבר את כל הוועדות הציבוריות שהיו בכנסת, והיו כאלה שש.
חיים אורון: הדיון הזה הוא מאוד לא נוח, ואני מבין שיש די הרבה חברי כנסת שמעדיפים או לא להיות פה, או ללכת למקומות אחרים.
חיים אורון: גדעון סער:
חיים אורון: נבצרים, כן.
חיים אורון: שמעתי פה בקריאת ביניים: בואו נוציא את זה החוצה.
חיים אורון: אגב, כל הוועדות היו בחוץ, רק מה שקרה – את ההמלצות שלהן לא קיבלו.
חיים אורון: למשל, ועדת בועז קבעה כללים לגבי שרים ב-99'', ובשנת 2000 הפכו אותם.
דן תיכון: לא, סלח לי.
דן תיכון: ועדת אלוני הפכה אותם.
דן תיכון: חיים אורון:
דן תיכון: מה שלפי דעתי מונח היום על שולחן חברי הכנסת הן שלוש שאלות, והן כולן קשות.
דן תיכון: השאלה הראשונה – ואני רוצה דווקא להתחיל איתה – היא שאלת הרטרואקטיביות.
דן תיכון: אני חושב כך לגבי כל מקרה, כולל המקרה שכל התקשורת עוסקת בו כעת, אבל מדובר פה לא בזכויות מוקנות.
דן תיכון: מדובר בזכויות שהכנסת נותנת אותן, או שאיזשהו גוף נותן אותן, והוא יכול לקחת אותן.
דן תיכון: לא נכון.
חיים אורון: אם העיקרון הזה לא נכון – הוא גם לא נכון לגבי העתיד.
שבח וייס: אבל למה לגבי העבר, 96' - - - קריאות: - - -
רוחמה אברהם-בלילא: אני לא מוכנה לקריאות הביניים האלה.
חיים אורון: אני מודה שאני בדרך כלל רגיל – ואני אומר משפט שקשה לי להגיד אותו – לא להתעמת בעימותים כאלה באופן אישי עם האדם שבו זה נוגע, ושבח, זה מאוד מאוד קשה לי.
שבח וייס: אני יודע.
שבח וייס: ולי זה קל.
שבח וייס: ..
חיים אורון: אני לא אומר שלך קל, אבל הטריבונל - - -
דן תיכון: אבל אתה לא צודק.
חיים אורון: בסדר, אבל עם כל הכבוד.
חיים אורון: אני חושב שגם אתם הייתם צריכים לרצות שהדיון הזה יקבל ממדים טיפ-טיפה פחות אישיים – לטובת העניין של כולנו.
חיים אורון: אבל אתם לא בחרתם בדרך הזאת – תלכו בה.
חיים אורון: אני בגלל זה לא אשנה את דעתי, למרות הקושי האישי שאני עומד בפניו.
חיים אורון: אמרנו: בואו נקבע כללים מ- 96'.
חיים אורון: על חמש שנים, ושבע שנים נשיא?
חיים אורון: יש כאן את ההשוואה של מרכז המחקר של הכנסת – יש מעט מאוד מקומות בעולם שבהם זה מתקרב לזה.
שבח וייס: זה לא נכון.
חיים אורון: ברוב הארצות – באוסטרליה; בדנמרק; בהולנד; בארצות הברית לנשיא יש מצב אחר, לא לשר; בבריטניה, בכל הארצות - אמרנו: לנו יש תנאים מפליגים.
חיים אורון: הזכויות הללו – מאיפה הן נובעות?
חיים אורון: הזכויות הללו נובעות משני מקורות.
חיים אורון: האחד, הכרת המעמד של נושא המשרה, שצריך לכבד אותו בתנאים מיוחדים – יותר משר, יותר מחברי כנסת, ויותר מכל אדם אחר.
חיים אורון: שנית, לתת לו אפשרות למלא את התפקיד, גם כאשר הוא מפסיק להיות שר, של קשר עם הציבור, וכו'.
דן תיכון: אני לא יודע מאיפה אתה לוקח את זה.
חיים אורון: דן, מהנתונים כמה עלו ראשי ממשלה ונשיאים בתקציב המדינה, כל שנה.
חיים אורון: אני לא יודע – וגם אתה לא ידעת, דן – לנהל דיון על נושאים כאלה עם האדם שעומד לפניך, ואתה אומר: אתה לוקח לי כסף מהכיס.
חיים אורון: אני לא רוצה לקחת כסף מהכיס.
חיים אורון: אז עזוב אותי מזה.
חיים אורון: אני לא מדבר עליך.
חיים אורון: אני לא מדבר עכשיו עליך, ולא מדבר על שבח וייס – והאמן לי שזה לא קל לי.
שבח וייס: מה עם פנסיה מאה אחוז - - -
חיים אורון: שבח, שמעתי מה שאמרת.
חיים אורון: אני – את השנה וחצי שבהן הייתי שר – הפסדתי בפנסיה גם בממשלה וגם בכנסת, והיות שהתפטרתי מהכנסת - - - גדעון סער:
חיים אורון: נכון, בסדר גמור.
רוחמה אברהם-בלילא: סליחה, אני מציעה את הדבר הבא.
רוחמה אברהם-בלילא: מכיוון שנוצרה כאן סיטואציה שבה אף אחד מאיתנו לא מרגיש נוח כאשר אנחנו מתעמתים זה מול זה – ולכך אינני רוצה להגיע – ההצעה שלי היא כזאת.
רוחמה אברהם-בלילא: שאנחנו ננהל את המשך הדיון ללא הנוגעים בדבר, ותרשו לי – אני לא רוצה לבזות עוד את אף אחד.
רוחמה אברהם-בלילא: אני חושבת שהצגתם בפני חברי הוועדה את עמדתכם.
שבח וייס: קודם כול, אני מצטער בכלל שבאתי – "דוגרי" – אני חושב שהדיון צריך להיות בלעדינו.
שבח וייס: אני אמרתי לך כיצד אני ניהלתי את העניינים בתקופתי – אף פעם לא עם הנוגעים בדבר.
שבח וייס: כשהיינו צריכים לייצג זכויות של יושבי-ראש כנסת אחרים, אני – אז, בתור מכהן, שזה לא נוגע לי – ייצגתי אותם.
שבח וייס: אז כמובן שזה מאוד מתקבל על הדעת.
שבח וייס: הלוואי ויכולתי לעשות את זה רטרואקטיבית, הייתי חוסך גם מעצמי הערות אישית – ג'ומס, סליחה.
חיים אורון: שלא ייצאו עכשיו, זה לא יפה.
שבח וייס: אני לא אהיה פה, וגם אם אוזמן – לא אהיה.
שבח וייס: גברתי היושבת-ראש, יש לי הצעה, אם מותר– ותקבלו או לא תקבלו.
שבח וייס: אני מציע שוועדת הכנסת – מכיוון שנכנסו לנושא חשוב, ואני כבר אמרתי לכם שלא יהיו לכם בעיות עם הגלגלים שלי - - -
שבח וייס: אני מציע שיהיה בירור – זכויות שרים פורשים, שופטים פורשים, חברי כנסת, ובתוך זה תחליטו מה שאתם רוצים.
שבח וייס: היו"ר רוחמה אברהם בלילא:
שלי יחימוביץ': גברתי היושבת-ראש, אני ויתרתי על זכות הדיבור כיוון שהבטחת לי שאני אדבר מייד אחרי חבר הכנסת חיים אורון.
שלי יחימוביץ': היו"ר רוחמה אברהם בלילא:
שלי יחימוביץ': לא הבטחתי.
שלי יחימוביץ': את ביקשת לדבר, ואת נרשמת ראשונה, אבל מכיוון שחבר הכנסת חיים אורון הציע את ההצעה והוא היה שותף בכיר בכל מה שקשור לוועדת הכספים – אשר החליטה את ההחלטה הזאת – מצאתי לנכון שהוא יציג את ההחלטה של ועדת הכספים בפני חברי הוועדה.
שלי יחימוביץ': לכן, לאחר דבריו של חבר הכנסת חיים אורון, הישיבה תתנהל ותמשיך בשבוע הבא ותהיה על סדר-היום.
שלי יחימוביץ': גברתי היושבת-ראש, אנחנו לא עסקנו כאן בנושא המרכזי, והוא זכויות יתר ליושבת-הראש המכהנת, שזה הנושא.
חיים אורון: אני רוצה להתייחס לעניין הרטרואקטיביות.
חיים אורון: אנחנו עסקנו בשאלת הרטרואקטיביות הרבה, כולל בהתייעצות עם היועצים המשפטיים של הכנסת, ונאמר לנו שבמקרה הזה – ואני לא רוצה להסתתר מאחורי אף אחד, אני אומר את דעתי – במקרה הזה, המשמעות של הרטרואקטיביות היא לא במובן של לקיחת זכויות מוקנות, כפי שהדברים חוזרים ונאמרים פה עכשיו.
חיים אורון: ולראיה, יושב-ראש כנסת לשעבר – במעמדו כיושב-ראש הסוכנות – בחן את הנושא הזה ממש בימים אלה, לגבי זכותו לרכב צמוד מהסוכנות.
חיים אורון: בית-דין לעבודה בירושלים – אם אינני טועה- פסק שהזכות הזאת אינה מוקנית.
חיים אורון: יעקב מרגי:
דן תיכון: אנחנו לא מבקשים את זאת.
דן תיכון: על מה אתה מדבר?
חיים אורון: היה טיעון מרכזי – וגם אנחנו התלבטנו בו.
חיים אורון: אנחנו ידענו – ואני אומר פה לחברי הכנסת- שאם לא נחתוך בשנה מסוימת, אין שום כוח בעולם שיחתוך את זה בפעם הבאה.
חיים אורון: לכן, הלכנו ל- 96'.
חיים אורון: אפשר לכעוס עלינו למה 96' ולא 94', למה 96' ולא 98'.
חיים אורון: אני מודה – חתכנו את זה ברגע מסוים, כי אמרנו: מן הרגע הזה, הזכות עומדת לחמש שנים.
חיים אורון: אם הצורך הזה קיים – הוא קיים גם לגבי העתיד, אז אין טענת רטרואקטיביות.
חיים אורון: כי אם מכירים בכך לגבי ראש ממשלה, צריך לתת את זה עכשיו לאולמרט, ובעתיד אינני יודע למי.
חיים אורון: אם הוא לא קיים – אז מוצדק קודם כול לדון בו, ואם דנים בו – מותר לחתוך אותו.
חיים אורון: וכאשר אנחנו, בחקיקה, פוגעים בזכויות של עובדים לפעמים – ראֵה כל נושא הפנסיה לפני ארבע שנים, שחתכנו, היושב-ראש לשעבר דן תיכון – מופיעים עכשיו בוועדת הכספים אנשים, בזה אחר זה ואומרים לנו: אתם חתכתם – במקורות ובאגד, ופה ופה – ב- 30% את הפנסיה - -
שלי יחימוביץ': רטרואקטיבית.
חיים אורון: - - עד שהם יגיעו לגיל 67, כלומר מגיל 60 או 55 עד גיל 67 – אנחנו עושים את זה.
חיים אורון: אני הצבעתי נגד לגופו, לא לגבי הזכות שלי להצביע על כך, כי אני חושב שהחוק היה לא נכון, אבל מעולם לא באה טענה שאמרה: אין לכם סמכות.
חיים אורון: היתה לנו סמכות.
דן תיכון: אתה מדבר בסיסמאות - - -
חיים אורון: חברים, לכן אני חושב שצריך לקבל את העיקרון הזה, צריך לפעול על-פיו – עם כל הקושי.
חיים אורון: תודה רבה, הישיבה נעולה.
רוחמה אברהם-בלילא: בוקר טוב, חבריי חברי הכנסת.
רוחמה אברהם-בלילא: אני מתכבדת לפתוח את ישיבתה היומית של ועדת הכנסת.
רוחמה אברהם-בלילא: לפני שאני עוברת לסדר היום – הצעה לסדר של חבר הכנסת מאיר פרוש.
מאיר פרוש: גברתי היושבת ראש והחברים, אולי לא שמנו לב לעניין, אבל היום 17 בתמוז, זה יום צום.
מאיר פרוש: בשם הסיעה שלי אני מבקש שלפנות ערב לא יהיו הצבעות על דברים שבוויכוח כי אנחנו לא נמצאים פה.
רוחמה אברהם-בלילא: מזכיר הכנסת אומר לי שישיבת המליאה תהיה היום עד השעה 19:00.
מאיר פרוש: 19:00 זה לא זמן ללכת כדי להתפלל מנחה.
דוד רותם: אני בדקתי את זה, מנחה ב-19:30, הרב פרוש.
דוד רותם: אני העליתי את הטיעון הזה אתמול בנשיאות, בדקנו את הנושא, ומנחה ב-19:30.
מאיר פרוש: אני מבקש שמ-18:30 לא יהיו הצבעות שיש עליהן ויכוח.
רוחמה אברהם-בלילא: חבר הכנסת אדלשטיין.
יולי יואל אדלשטיין: סגן יושב ראש הכנסת דוד רותם כבר אמר את זה.
יולי יואל אדלשטיין: היה דיון בנשיאות, לפי בקשת חבר הכנסת אמנון כהן, והוחלט שמכיוון שמדובר ביום צום, ורבים מאתנו צמים וצריכים להספיק לתפילת מנחה וערבית, הישיבה תינעל עד 19:00- -
רוחמה אברהם-בלילא: מה לגבי הצעות חוק קונטרברסליות?
יולי יואל אדלשטיין: - - מזכיר הכנסת תיאם גם עם הממשלה שלא תהיה הצבעה על הצעות חוק ממשלתיות.
רוחמה אברהם-בלילא: חבר הכנסת דוד רותם מעוניין להוסיף משהו?
דוד רותם: רק רציתי להציע לרב פרוש שיש גם מנחה בצהריים.
דוד טל: גברתי היושבת ראש, יש מסורות בבית הזה, ואני מקבל את מה שאמרו פה חבריי, אבל אם המזכירות הביאה את זה בחשבון – אנחנו עושים את זה לגבי כל העדות, גם כשהערבים צמים אנחנו לא מביאים חוקים קונטרברסליים.
דוד טל: אני מבקש שזה אכן יתקבל.
דוד טל: אני מקבל את מה שאומר חבר הכנסת דוד רותם, סגן יושבת ראש הכנסת, שאומר שהנשיאות דנה בנושא.
דוד טל: אני לא רואה בעיה של תפילה.
דוד טל: אני מסכים שלא יהיו הצעות חוק קונטרברסליות.
רוחמה אברהם-בלילא: אני מודה לכם שהעליתם סוגייה מאוד חשובה.
רוחמה אברהם-בלילא: אני מבינה שהנושא נדון אתמול בנשיאות הכנסת, ויש פתרון לסוגייה הזאת.
רוחמה אברהם-בלילא: אני עוברת לסדר היום.
רוחמה אברהם-בלילא: על סדר היום, חבריי חברי הכנסת, מונחים לפנינו 5 ערעורים.
רוחמה אברהם-בלילא: אבל חבר הכנסת מוחמד ברכה ביקש ממני להניח את הערעור שלו שמסיבה טכנית לא הונח אתמול על שולחנה של הוועדה.
רוחמה אברהם-בלילא: אני הסכמתי משום שמדובר בנושא שכל חברי הכנסת הגישו עליו את הערעור.
רוחמה אברהם-בלילא: אני מבקשת להקריא את זה, וסדר הדיון יהיה כדלקמן: כל המערערים יאמרו בזה אחר זה מדוע הם מערערים על החלטת הנשיאות, ולאחר מכן למי מהחברים שיש משהו קצר לומר בנושא ויבקש להתבטא, אני אאפשר את זכות הדיבור.
רוחמה אברהם-בלילא: אלא שאני לא מתכוונת לעשות את הדיון שעות, מיד לאחר-מכן אני אעבור להצבעה.
רוחמה אברהם-בלילא: הערעור הראשון היה של חבר הכנסת גדעון סער בעניין עסקת הטיעון בין פרקליטות המדינה לבין הנשיא לשעבר משה קצב; הערעור השני היה של חברת הכנסת נאדיה חילו על עסקת הטיעון עם הנשיא לשעבר משה קצב; הערעור השלישי הוא של חבר הכנסת מאיר פרוש בנושא אי היציבות במערכת המשפט ובפרקליטות המדינה; הנושא הרביעי של חבר הכנסת ניסן סלומינסקי - עסקת הטיעון עם הנשיא לשעבר משה קצב; הנושא החמישי של חברת הכנסת זהבה גלאון – עסקת הטיעון של הפרקליטות עם הנשיא לשעבר, מר משה קצב.
רוחמה אברהם-בלילא: אני מוסיפה את ערעורו של חבר הכנסת מוחמד ברכה בנושא עסקת הטיעון עם קצב.
רוחמה אברהם-בלילא: חבר הכנסת שרוני, בבקשה.
משה שרוני: יש לי הצעה לסדר: להוריד את זה מסדר היום עד שלא ייגמר בבג"ץ.
רוחמה אברהם-בלילא: לפי הייעוץ המשפטי של ועדת הכנסת, יש לאפשר לחברים לדבר בנושא.
נאדיה חילו: רציתי לשמוע מהיועצת המשפטית האם אנחנו יכולים לדון בנושא כי יש דעות לכאן ולכאן- -
גדעון סער: את המערערת?
דוד רותם: את המערערת או המשיבה?
דוד רותם: היית צריכה לשאול קודם.
דוד רותם: עכשיו היא נזכרת לשאול אם זה חוקי או לא חוקי.
נאדיה חילו: אני רוצה לשמוע.
ארבל אסטרחן: אין מניעה מוחלטת לדון בכנסת ובוועדות בעניינים שתלויים ועומדים בבתי-משפט, במיוחד נכון הדבר לגבי דברים שנדונים בבג"ץ, ובמיוחד בעניינים שהם בשיח הציבורי, והם נדונים בכל כלי תקשורת – קשה לומר שהכנסת לא יכולה לדון.
ארבל אסטרחן: אבל, כמובן, חברי הכנסת צריכים לזכור במסגרת הכבוד בין הרשויות לנסות לא להתערב בהחלטות בג"ץ ולא להשפיע על החלטות בג"ץ, להשתמש בלשון הולמת וכולי.
מוחמד ברכה: מה שאמרה ארבל בעצם מסיים את הדיון.
מוחמד ברכה: לא צריך להסביר יותר, ואז - - -
רוחמה אברהם-בלילא: תודה, חבר הכנסת ברכה.
רוחמה אברהם-בלילא: אנחנו פותחים את הדיון.
רוחמה אברהם-בלילא: מייצג את הנשיאות חבר הכנסת דוד רותם.
רוחמה אברהם-בלילא: ראשון הדוברים חבר הכנסת גדעון סער.
גדעון סער: ההחלטה שקיבלה נשיאות הכנסת אתמול היא החלטה יותר ממוזרה; היא החלטה שמנותקת לחלוטין מהציבור ומהתחושות בציבור ומעוצמת הנושא.
גדעון סער: הרי מה צריך להיות שיקול הדעת של הנשיאות?
גדעון סער: דחיפות של הצעות.
גדעון סער: ואכן 9 חברי כנסת מ-9 סיעות שונות הגישו הצעה דחופה באותו נושא.
גדעון סער: אני כמובן מייחס חשיבות רבה לנושא שהנשיאות הכירה בו כדחוף – פירוק נושא כפר מנדא שהציעו שני חברי כנסת.
גדעון סער: אבל רק כדי להשוות, כל אחד שהיה במקרה בארץ בשבוע האחרון, קרא עיתון או האזין לרדיו או לטלוויזיה יודע מה הדבר המרכזי שמעסיק את המדינה בשבוע הזה.
גדעון סער: כמובן, יכולות להיות דעות לכאן ולכאן, ואנחנו כולנו צריכים להזהיר את עצמנו שאיננו שופטים; אף אחד מאתנו לא ראה את חומר הראיות, ואיננו באים להחליף את בית-המשפט אם כי האנשים שדעתם כדעתי חושבים שבדיוק בגלל זה בית-המשפט צריך לדון בתיק זה.
גדעון סער: נושא הסדר הטיעון הזה עומד במרכז הוויכוח הציבורי.
גדעון סער: זה לא רק שאנחנו צריכים לדון כי "כולם מדברים על זה".
גדעון סער: לנו יש תפקיד בין שלושת התפקידים של הכנסת: הכנסת היא רשות מחוקקת, הכנסת היא במה מרכזית לדיון ציבורי במדינת ישראל וכן אמורה לפקח על הרשות המבצעת.
גדעון סער: אני רוצה להזהיר את חברי הכנסת מהמשמעויות.
גדעון סער: התביעה הכללית והיועץ המשפטי לממשלה הם חלק מהרשות המבצעת.
גדעון סער: יש להם כוחות וסמכויות.
גדעון סער: אנחנו חלק מהרשות שמפקחת על הרשות המבצעת ועל פעילותה.
גדעון סער: כמובן, לא עולה על דעתי שבנושא כזה לא יהיה לאחר דיון במליאה דיון בוועדת החוקה, חוק ומשפט שאליו יוזמן היועץ המשפטי לממשלה להציג את עמדתו ולהסביר את טעמיו.
גדעון סער: אבל בסופו של דבר אל לנו להגיד שאנחנו לא יכולים לדון בזה.
גדעון סער: הטיעון הכי מופרך ששמעתי בלב ההתגייסות להדוף את הנושא כדי שלא יעלה בכנסת, שהנושא תלוי ועומד בבג"ץ.
גדעון סער: רבותיי, בג"ץ דן ב-90% מהדברים הציבוריים במדינה, ואפילו ב-100% מהם.
גדעון סער: בג"ץ דן בנושא ההתנתקות, והיו עתירות, אז מה – כל אותם חודשים הכנסת לא עסקה בזה?
גדעון סער: אני אזכיר לכם את צו הביניים שבג"ץ נתן בנושא הקצבאות בקדנציה הקודמת, והכנסת הזאת קיימה דיון מיוחד במליאה בעקבות הדיון בבג"ץ.
גדעון סער: אם הרשות המחוקקת רוצה להגיד שהיא נעלמת, אז בוודאי שזה לא קונסיסטנטי עם כל אותם אלה שאומרים שבג"ץ משתלט על הכול.
גדעון סער: לבג"ץ יש הכוח והסמכות שלנו אין כדי לקבוע בעניין הסדר הטיעון.
גדעון סער: אבל לנו, הגורם המפקח, בהחלט עולה נושא יותר רחב – כל נושא הסדרי הטיעון; הסדרי הטיעון בתיקים של עבירות מין, הסדרי הטיעון באופן כללי, נושאים של שוויון בפני החוק, נושאים של שלטון החוק ואמון הציבור במערכת אכיפת החוק.
גדעון סער: כל הנושאים האלה מטרידים את הציבור מאוד, וכל מי שעקב אחרי ההפגנה הגדולה של הציבור שהתארגנה בספונטניות במינימום פרסום ומינימום זמן, יודע עד כמה הנושא הזה מעסיק מאוד את התקשורת ואת הציבור הרחב.
גדעון סער: אני אפילו יכול לתת דוגמות יותר טובות.
גדעון סער: אני זוכר איך בעקבות פרשה אחרת הוקמה על-ידי מליאת הכנסת ועדת חקירה בנושא האזנות הסתר בהתגייסות מלאה של הקואליציה בנושא הזה- -
זהבה גלאון: כי יש אינטרס - -
רוחמה אברהם-בלילא: אל תעזרי לו.
גדעון סער: - - בנושא של תיק תלוי ועומד.
גדעון סער: לא הייתה התעלמות – זה היה הטריגר.
גדעון סער: אבל בואו נהיה רציניים – האם אנחנו יכולים להגיד שהכנסת לא שמעה על הדבר הזה?