GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
גדעון סער: שהיא לא מתעסקת בדבר הזה?
גדעון סער: זאת כנסת שעסקה מתוקף סמכויות שיש לה בנושא הנבצרות, בנושא ההדחה.
גדעון סער: היא עסקה בפרשה הזאת.
גדעון סער: לכן אני בהחלט מקבל את חוות הדעת של היועצת המשפטית על שני חלקיה: קודם כול, שאין כל מניעה שהכנסת תדון בנושא הזה; וכן שסגנון ההתבטאות צריך לעלות בקנה אחד עם העובדה שהנושא תלוי ועומד בפני בג"ץ.
גדעון סער: יתרה מזאת, כאשר מדברים על נושא דחוף וכאשר אנחנו יודעים שיש דחייה בתשובת בג"ץ ולא יוגש כתב אישום וגם לא תהיה הכרעה בהסדר הטיעון לפני מחר, שזה המועד שהכנסת תדון בו אם ועדת הכנסת תקבל את הערעורים – זה לוח הזמנים הרלוונטי היחידי שיש.
גדעון סער: לכן אני מציע לכל אחד לזכור שאחד התפקידים שלנו הוא לא רק במה לדיון ציבורי אלא גם רשות שיש לה סמכויות פיקוח על הרשות המבצעת, והיא חייבת לעסוק בנושא הזה, והיא תציג עצמה מנותקת מהציבור, ואני אומר את זה ביודעי שבין המציעים יש כאלה שחושבים שהסדר הטיעון הוא נכון, ויש כאלה שחושבים כמוני שהסדר הטיעון הוא לא נכון.
גדעון סער: אבל הנושא חייב בדיון.
רוחמה אברהם-בלילא: המערערת השנייה, חברת הכנסת נאדיה חילו, בבקשה.
נאדיה חילו: גם אני לא אכנס לראיות ולא להאשמות.
נאדיה חילו: אבל מי שהיה בכיכר – ואני הייתי שם – יש לנו מחויבות לשקף את הכעס האדיר שהיה שם ומחויבות אישית שלי לַנושא ולנשים, ולנשים שהן קורבנות באופן כללי.
נאדיה חילו: לכן חובתנו היום להביא את קולם, את כעסם ואת האווירה שהייתה בכיכר וגם של אלה שלא היו בכיכר.
נאדיה חילו: הבמה של הכנסת אמורה לשקף את הנושאים שכואבים לציבור הרחב ונושאים שיש בהם מחלוקות ומותר שיהיו מחלוקות.
נאדיה חילו: אני גם לא חושבת שמסמכותי להתבטא היום האם העסקה נכונה.
נאדיה חילו: אבל לתת את הבמה להבעת דעה בנושא עצמו, לדעתי, חשוב לעשות את זה.
נאדיה חילו: לכן הגשתי את הנושא הזה כהצעה לסדר וערערתי.
נאדיה חילו: חשוב שהוא יקבל את הבמה הציבורית.
רוחמה אברהם-בלילא: אני מודה לך, גברתי- -
מוחמד ברכה: הצעה לסדר.
מוחמד ברכה: אני מוותר על זכות ההנמקה.
מוחמד ברכה: אבל אני מבקש שכל החברים ידברו על הדחיפות, זאת החשיבות.
רוחמה אברהם-בלילא: כל אחד ידבר על מה שהוא רוצה לדבר.
מוחמד ברכה: זאת המהות בוועדת הכנסת, על הדחיפות.
רוחמה אברהם-בלילא: אני לא יכולה להכתיב לחברי הכנסת כיצד לדבר.
רוחמה אברהם-בלילא: בבקשה, חבר הכנסת פרוש.
מאיר פרוש: אמר חבר הכנסת סער שההחלטה מוזרה; לדעתי, ההחלטה תמוהה.
מאיר פרוש: אני לא יודע מה יותר חמור – תמוהה או מוזרה.
מאיר פרוש: אבל תיקחו את החמור ביותר ותשתמשו בו.
מאיר פרוש: אני יודע שכאשר הפרשה התפוצצה אז כמו שהתקשורת עסקה בעניין, גם הכנסת עסקה בעניין הזה, ובעצם כולם עסקו בעניין הזה.
מאיר פרוש: אני לא יכול להבין נשיאות של כנסת איך נפלה ההחלטה כזאת אצל גאוני העולם של הכנסת- -
מאיר פרוש: כולם עוסקים בעניין הזה: התקשורת עוסקת בעניין הזה, כל אחד לא מבין את הזגזגיות של הפרקליטות ושל היועץ המשפטי, והנה גם הכנסת לא עוסקת בזה.
מאיר פרוש: אולי גם אנחנו צריכים להכות על חטא על כל מיני צעדים שעשינו פה, אם צודק מזוז.
מאיר פרוש: לכן הנשיאות צריכה לחזור בה מההחלטה, ואם לא אנחנו צריכים לאלץ אותה.
רוחמה אברהם-בלילא: חבר הכנסת ניסן סלומינסקי, בבקשה.
רוחמה אברהם-בלילא: אחריו חברת הכנסת זהבה גלאון.
ניסן סלומינסקי: אני מצטרף לחבריי.
ניסן סלומינסקי: לא יעלה על הדעת שבנושא שכל המדינה מדברת עליו רק הכנסת לא נאלמת דום וכאילו אינה בעניין.
ניסן סלומינסקי: אני סומך על שיקול הדעת של חברי הכנסת שיידעו מה לומר ואיך לומר, ולא לומר דברים שיהיו לא רלוונטיים כל עוד לא נגמר המשפט.
ניסן סלומינסקי: צריך לדעת שלנושא הזה יש הרבה השלכות צדדיות, שוודאי שגם עליהן ירצו לדבר.
ניסן סלומינסקי: הנושא דחוף מאוד כי העסקה עומדת להיות מונחת על השולחן, ומרגע שהיא תונח לא יהיה הרבה מה לומר.
ניסן סלומינסקי: יש הרבה מה לומר לפני כן.
ניסן סלומינסקי: הדיון יתמקד בעיקר בעניין היועץ המשפט, ולא האם הנשיא אשם או לא, כי אין לנו החומר, ואנחנו לא יכולים לדון בכך.
ניסן סלומינסקי: אלא לנסות להבין מה הוא סבר מלכתחילה, מה הוא סבר אחר-כך, האם זה נכון שמראש הכניסו דברים שלא חשבו שהם נכונים, אלא רק כדי לאלץ את הנאשם להודות או להגיע לעסקת טיעון; דברים מאוד משונים שהכנסת צריכה לתת את דעתה.
ניסן סלומינסקי: אני מניח שבסופו של דבר זה יעבור לדיון מעמיק יותר בוועדת חוקה שבו יופיע גם היועץ.
ניסן סלומינסקי: אבל אי-אפשר שהכנסת תתעלם מזה.
זהבה גלאון: ההחלטה של יושבת ראש הכנסת ושל נשיאות הכנסת אינה תמוהה ואינה מוזרה, היא שערורייתית.
זהבה גלאון: הכנסת מועלת בחובתה המוסרית.
זהבה גלאון: בימים כאלה, שכל הזירה הציבורית רוגשת ורוחשת מישהו כאן בכנסת מנסה לטייח ולהציל מישהו כדי שהנושא לא יידון כאן?
זהבה גלאון: אני מודה שהדיון בנושא הזה הוא לא כמו כל דיון בסוגיית הערעורים על הצעות שלא מתקבלות.
זהבה גלאון: זה בסדר, זה סביר, יש שיקולי דעת.
זהבה גלאון: אם בנושא כזה הנשיאות והעומדת בראש הכנסת לא סברו שזה נושא ראוי לדיון כשאין כל מניעה חוקית, אני מציעה לכל מי שלא קרא, לקרוא את מה שנאמר בספרו של אמנון רובינשטיין על תפקידה של הכנסת; אין כאן סוביודיצה לאורך כל ההליך הפלילי.
זהבה גלאון: אמנון רובינשטיין כותב במפורש שגם דברים שנדונים בבג"ץ יכולים לבוא לדיון בכנסת.
זהבה גלאון: אני רוצה לדעת האם יושב ליד יושבת ראש הכנסת ייעוץ משפטי צמוד שאומר לה שאין מניעה לקיים את הדיון.
זהבה גלאון: אם לא נאמר לה שאין מניעה לקיים את הדיון והתקבלה כאן החלטה פוליטית שנועדה למנוע מהכנסת לדון בסוגיה – זה כישלון ערכי, זה כישלון מוסרי, וזה בעיקר שערורייה.
מוחמד ברכה: גברתי היושבת ראש, אתמול התפרסם שההחלטה של היועץ המשפטי התקבלה תחת לחצים של גורמים ממלכתיים.
מוחמד ברכה: על רקע הידיעה הזאת צריך למצות את הדיון בוועדת החוקה, חוק ומשפט לדעת אם חלק משיקוליו של היועץ המשפטי לא היו שיקולים משפטיים או תחת לחצים פוליטיים.
רוחמה אברהם-בלילא: הנושא הזה חשוב גם לכנסת ישראל וגם לציבוריות.
רוחמה אברהם-בלילא: נמצא אתנו יושב ראש ועדת החוקה.
רוחמה אברהם-בלילא: כפי שעשיתי בישיבות קודמות אני רוצה שתחשבו על ההצעה שוועדת הכנסת תמליץ ותבקש מיושב ראש ועדת החוקה לקיים את הדיון הזה אצלו ולא במליאה- -
זהבה גלאון: אין בזה סתירה, זה שני דברים שונים.
רוחמה אברהם-בלילא: אני נותנת לכם חומר למחשבה.
רוחמה אברהם-בלילא: אני רוצה לשמוע את עמדת הנשיאות, ואחר-כך גם חבר הכנסת מנחם בן-ששון ביקש לומר כמה דברים, וכמובן גם שאר חברי הכנסת שביקשו לדבר, ידברו.
רוחמה אברהם-בלילא: בבקשה, חבר הכנסת דוד רותם.
דוד רותם: חברי הכנסת.
דוד רותם: הנשיאות עסקה בנושא ולא חשבה לטייח או לעזור או לייעץ, אלא לשמור על כבודה של הכנסת ולשמור על הפרדת הרשויות.
דוד רותם: אין זו הצעה שמדברת על פיקוח הרשות המחוקקת על הרשות המבצעת.
דוד רותם: אמרו את זה יפה גם חבר הכנסת סלומינסקי וגם חברת הכנסת גלאון: הארץ רועשת, וחברי הכנסת חושבים שהם צריכים להביע את דעתם בנושא אף על פי שהם לא מכירים את חומר הראיות, אף על פי שהם לא מכירים את המטֶריה, אף על פי שהם לא יודעים מה היועץ המשפטי חשב ופרקליטי הנשיא.
דוד רותם: אבל חברי הכנסת רוצים לדבר על הנושא.
דוד רותם: רבותיי, הנושא עומד בפני בג"ץ- -
זהבה גלאון: אין מניעה.
דוד רותם: - - קודם כל, אני חושב שיש מניעה.
דוד רותם: את קראת את רובינשטיין, מה אני אעשה?
דוד רותם: אני קראתי את רובינשטיין לפני 34 שנים כסטודנט שנה ראשונה, ולא הייתה לי ברירה, אלא לחלוק עליו.
רוחמה אברהם-בלילא: אתה לא עונה לה.
דוד רותם: הדבר מאוד פשוט: הרי הכנסת איננה מסוגלת לקבל החלטה שמבטלת את עסקת הטיעון.
דוד רותם: זה עומד בפני בג"ץ.
דוד רותם: אם אנחנו רוצים לבדוק את התנהלותו של היועץ המשפטי, האם הוא עשה כפי שאמר חבר הכנסת סלומינסקי – הכניס סעיפים חמורים כדי להכריח לעסקת טיעון; רבותיי, כולכם כתבתם: "עסקת הטיעון בין פרקליטות המדינה לנשיא לשעבר משה קצב".
דוד רותם: זה הנושא שביקשתם לדון בו.
דוד רותם: הנושא הזה, אין מקומו היום.
זהבה גלאון: הוא קובע פסקנית.
דוד רותם: אני קובע פסקנית כי זאת החלטת הנשיאות.
מוחמד ברכה: בלי להתלהם יותר מדי.
רוחמה אברהם-בלילא: חבר הכנסת ברכה, אל תענה לאף אחד, אתם דיברתם בתורכם.
רוחמה אברהם-בלילא: חבר הכנסת ריבלין, תודה.
דוד רותם: החלטת הנשיאות הייתה קשורה לשני דברים: ראשית, הדיון האם מה שעשה היועץ המשפטי הוא ראוי או לא איננו דחוף לרגע זה.
דוד רותם: זה נושא שצריך יהיה לדון בו במנותק מעסקת הנשיא קצב.
דוד רותם: יכול להיות שיש חברי כנסת שיש להם טענות לגבי שיקול הדעת של היועץ המשפטי, יש להם חילוקי דעות עם היכולת שלו, עם כושרו ועם גדולתו – זה לא קשור לעסקת הטיעון הנוכחית.
דוד רותם: לכן מכיוון שנשיאות הכנסת חשבה שאי-אפשר להפוך את המליאה למקום שעושים בו הצגות פופוליסטיות ולא ראתה דחיפות בנושא מכיוון שהוא נדון בבג"ץ, והחליטה שיש צורך להפריד בין הרשויות ולתת לבג"ץ לומר את דברו, ואם לאחר שבג"ץ יגיד מה שיגיד יהיה מי שירצה לדון בזה, יהיה מקום לדון בזה מחדש.
זהבה גלאון: קיבלתם ייעוץ משפטי?
רוחמה אברהם-בלילא: את יכולה לקבל רשות דיבור, את תקבלי אותה.
דוד רותם: היועצת המשפטית של הנשיאות הייתה נוכחת בדיון.
זהבה גלאון: מי הייתה?
דוד רותם: ארבל.
רוחמה אברהם-בלילא: חבר הכנסת מנחם בן-ששון ולאחריו חברת הכנסת מרינה סולודקין.
מנחם בן-ששון: יש נושאים שאנחנו מעלים על סדר היום בלי לדעת במה מדובר.
מנחם בן-ששון: לא קראנו את החומר.
מנחם בן-ששון: מישהו צריך להציל אותנו מידינו מדי פעם.
מנחם בן-ששון: תודה לנשיאות שעשתה את זה הפעם.
מנחם בן-ששון: אנחנו מדברים את עצמנו לדעת הרבה פעמים בחוסר דעת ברשות הרבים, וכל אחד ואחד מחברי הכנסת שדיבר על הנושא בלי לדעת על מה מדובר כבר יצא מרשות הרבים, והיה שם.
מנחם בן-ששון: שם כבר אי-אפשר להציל כי יש חופש דיבור במדינה.
מנחם בן-ששון: יש לנו כלי נכון לעבוד אתו, יש ועדות בכנסת.
מנחם בן-ששון: בוועדות הכנסת יושבים חברי הכנסת המקצועיים והצוותים המקצועיים, ושם בודקים את הדבר.
מנחם בן-ששון: אני תיאמתי עם היועץ המשפטי לממשלה דיון בוועדת חוקה על הנושא הזה.
מנחם בן-ששון: אני מתכוון לדבר על זה- -
מנחם בן-ששון: - -אלא אומר לנו חבר הכנסת גדעון סער שיש נושאים נכבדים.
מנחם בן-ששון: אגב, אדוני, שכחתי: יש שלושה נושאים נכבדים – יש עסקאות טיעון, יש זכות נפגעים לקבל מידע, ויש זכות נפגעים להגיד את דברם.
מנחם בן-ששון: שכחת את השניים האחרונים.
מנחם בן-ששון: ואלו נושאים נכבדים, אלא שהם כבר חודש על שולחנה של ועדת החוקה בלי קשר למקרה האחרון.
מנחם בן-ששון: אז חברים, יש מוסד רציני – כנסת ישראל.
מנחם בן-ששון: הנשיאות עשתה לכם כאן את העבודה והצילה אתכם מידיו.
מנחם בן-ששון: תמצו עד כמה שאפשר את זכות הדיבור בחדר הסגור הזה, אבל אל תביישו אותנו במליאה.
רוחמה אברהם-בלילא: חברת הכנסת מרינה סולודקין, בבקשה.
מרינה סולודקין: אני ביקשתי מנשיאות הכנסת להעלות את הנושא הזה מכיוון שאני תומכת בעמדה של היועץ המשפטי ולא שמעתי הרבה קולות בנושא זה.
מרינה סולודקין: אני לא ביקשתי ערעור מכיוון שדיון יותר ארוך יהיה בשבוע הבא אחרי החלטת הבג"ץ.
מרינה סולודקין: ואני אומרת לכם שקורבנות של אונס ושל הטרדות מיניות הן לא בלשכת ראש הממשלה ולא בלשכת הנשיא – הן בשטח, בשכבות החלשות.
רוחמה אברהם-בלילא: חבר הכנסת משה שרוני, בבקשה.
משה שרוני: רבותיי חברי הכנסת.
משה שרוני: אנחנו מבזבזים כל-כך הרבה זמן לחברי הכנסת ודנים בלי סוף, אבל אין חשיבה מינימלית.
משה שרוני: לפי האינפורמציה שיש בידי, יש דבר אחד, חבר הכנסת גדעון סער, כשהליכוד הגדול הלך למנות את קצב לנשיא המדינה היו כל מיני שמועות על כל מיני נושאים.
משה שרוני: במקום לבדוק את הנושא ולהעמיק בו, רק עניין אותם שקצב יהיה נשיא.
משה שרוני: גם סיעת הליכוד – הם אשמים בזה ומדברים כאן על מוסר.
משה שרוני: תהיו גם קצת כנים.
משה שרוני: קצת יושר.
משה שרוני: לא היינו מגיעים לזה אם הייתם בודקים בצורה מעמיקה לפני שהוא נבחר.
רוחמה אברהם-בלילא: חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה.
נסים זאב: גברתי היושבת ראש, מדינה שלמה עסוקה בהטרדה מינית.
נסים זאב: אין עכשיו אישה במדינת ישראל שלא מוטרדת מינית מהנשיא קצב.
נסים זאב: ככה זה נשמע.
נסים זאב: אני רוצה להבין מה המטרה של הדיון הזה?
נסים זאב: רוצים להגיע למטרה או כמו ששמעתי, אנחנו במה.
נסים זאב: כתוב: "רק הבמות לא סרו, עוד העם מזבחים ומקטרים בבמות".
נסים זאב: עבודה זרה ממש.
נסים זאב: כל המטרה פה היא לעלות על במה ולהשמיע קול זעקה, כשאף אחד לא יודע על מה הוא מדבר.
נסים זאב: היועץ המשפטי לממשלה צריך לקבל הכרעות, לפי שיקולים פוליטיים?
נסים זאב: הרי זה מה שרוצים לעשות היום הפוליטיקאים; לבוא ולומר ליועץ המשפטי: "עכשיו אנחנו דנים אותך במליאת הכנסת על מה שהחלטת קודם, ולמה חזרת מעמדתך לאחר השימוע?
נסים זאב: " אנחנו כל-כך תמימים?
נסים זאב: קודם השימוע הייתה לו עמדה מסוימת; הוא חשב שכל הטיעונים וכל חומר הראיות שהוגשו בפניו יש בהם דברים של ממש.
נסים זאב: לאחר השימוע ראינו שלמעלה ממחצית הטענות ואותם "קורבנות" ירדו מעל הפרק.
נסים זאב: אז עוסקים היום ב-א'-א' וב-א'-ב', כאשר כל נושא האינוס הוא דבר תמוה ומוזר בעיני הציבור כולו, ואנחנו ממשיכים כאשר אין חומר ראייתי מספיק.
נסים זאב: פרקליט המחוז אמר את זה, לא אני אמרתי את זה; אמר גם נשיא בית המשפט העליון שאי-אפשר להוציא דין צדק כאשר התקשורת כבר עשתה לו דין שדה.
נסים זאב: אז מה, עכשיו אנחנו צריכים להמשיך באותה שיטה ולהפעיל לחץ על היועץ המשפטי במליאת הכנסת כדי שאולי יחזור בו או יתוודה?
נסים זאב: מביאים לי ראיה מההפגנה הגדולה שהייתה לפני מספר ימים – זאת הפעלת טרור ולחץ על היועץ המשפטי לשנות מדיניות כאשר הוא בקי בחומר הראיות, הוא ראה אותו, והוא מונח לנגד עיניו.
נסים זאב: אם יש למישהו עמדה שונה הוא לא יכול לדבר לפני שכל חומר הראיות מוצג בפניו.
נסים זאב: רבותיי, אתם רואים חשיבות ממדרגה ראשונה בעניין הזה.
נסים זאב: אתמול היו שש הצעות חוק במליאה, והיו בקושי 6 חברי כנסת.
נסים זאב: מעניין, זה לא מעניין אף אחד- -
נסים זאב: זה כן משנה.
נסים זאב: זה פופוליזם.
גדעון סער: גם אתה פופוליסט.
נסים זאב: מה שמעניין פוליטיקאים זאת במה.
נסים זאב: אמרו פה חברי כנסת – רוצים במה.
נסים זאב: על דמו של הנשיא קצב צריך במה, שכל אחד יתבטא איך שבא לו.
נסים זאב: אם יש דבר שראוי להעלות וקשור ליועץ המשפטי זה העניין של נעמי בלומנטל.
נסים זאב: זה ראוי והגון לחברי הכנסת לומר את עמדתם, האם היא ראויה לחנינה או לא ראויה לחנינה- -
יעקב מרגי: הם פוחדים.
יעקב מרגי: יש פה פופוליסטים.
נסים זאב: - - מעניין, אף אחד לא מעלה את ההצעה הזאת.
נסים זאב: אני מציע ברגע זה- -
נסים זאב: - - שנחזור לוועדת הכנסת ונקבל החלטה לקיים דיון במליאת הכנסת.
רוחמה אברהם-בלילא: חבר הכנסת ראובן ריבלין, בבקשה.
ראובן ריבלין: אנחנו נמצאים בהליך של הכנסת בעניין ערעור על החלטת הנשיאות להעלאת הצעה לסדר יום, ואנחנו צריכים לראות שני מרכיבים ואחר-כך לבדוק כל נושא.
ראובן ריבלין: שני המרכיבים: האם הנושא הוא חשוב ומעסיק את הציבור?
ראובן ריבלין: נדמה לי שלא הייתה רשת תקשורת ולא היה בית בישראל שלא דנו בו לכאן או לכאן.
מאיר פרוש: היו דנים שלא דנו בזה.
דוד רותם: גם אצלי בבית לא דנו בו.
ראובן ריבלין: יש בתים שלא יודעים שדנו בו.
ראובן ריבלין: או - - - או הם מסתירים.
ראובן ריבלין: לא היה בית בישראל שאפילו אדם בתוך עצמו לא דיבר עם עצמו לכאן ולכאן.
ראובן ריבלין: חבר הכנסת נסים זאב צודק בהחלט: צריך להביע את כל העמדות – אלה התומכות בהחלטת היועץ המשפטי ואלה הנוגדות אותו.
ראובן ריבלין: משום שזה נעשה בכל רשת תקשורת – הביאו אנשים שהביעו עמדות לכאן ולכאן.
ראובן ריבלין: זאת אומרת שהנושא הזה מעסיק את הציבור.
ראובן ריבלין: הכנסת היא בבועה של הציבור.
ראובן ריבלין: הכנסת לא יכולה להתעלם מהציבור, ונושא הצעות דחופות לסדר יום באו לשם כך ולכך בלבד.
ראובן ריבלין: יהיה יושב ראש ועדה הכי נעלה בכנסת ויותר חשוב כאשר היה לפני הכנסת במערכת האקדמית –בדבריו הוא הוציא את כל ליבת הכנסת מעיקרה.
ראובן ריבלין: לדעתי, הדבר דחוף ביותר.
ראובן ריבלין: השאלה השלישית שלה אנחנו צריכים לתת את לבנו היא האם אין מניעה מהכנסת לדון בנושא.
ראובן ריבלין: לכך התייחס שרוני והתייחס נציג הנשיאות אשר ביקש להסביר לנו בצורה מלומדה שמדובר כאן בסוביודיצה בעליל- -
דוד רותם: לא סוביודיצה.
דוד רותם: הפרדת רשויות.
ראובן ריבלין: - - אני מזמין אתכם קודם כל לשמוע את חוות הדעת של היועצת המשפטית של הוועדה, שאני בטוח שהיא גם חוות הדעת של היועצת המשפטית של הכנסת, שבעניין זה אין עניין של סוביודיצה.
ראובן ריבלין: כל מי מחברי הכנסת, ובעיקר המלומדים משפטית, הטוענים שיש אלה שאינם מלומדים משפטית– מילא.
ראובן ריבלין: כל מי שאומר שיש כאן עניין של סוביודיצה, נושא את שם הסוביודיצה לשווא.
ראובן ריבלין: במקום הנשיאות הייתי מבקש להפוך את הנושא להצעה לסדר, לפי סעיף 86, המאפשר לכל סיעות הבית להביע את דעתן, משום שנדמה לי שסיעות המרכיבות למעלה מ-60 חברי כנסת ביקשו להעלות את הנושא על סדר היום.
ראובן ריבלין: הייתי נותן את האפשרות להביע את מגוון הדעות הקשורות בנושא הזה.
ראובן ריבלין: להעביר לוועדה, נדמה לי שזה עשיית פלסתר של תפקידה של הכנסת ושל הסדר הטוב ושל הנהלים הקבועים בתקנון הכנסת.
ראובן ריבלין: זה ניסיון פוליטי לגבות את אותה החלטה שהתקבלה בידי הנשיאות.
ראובן ריבלין: אני מציע לדחות אותה, ואני גם מציע ליושבי ראש ועדות לא לתת לנו חוות דעת מלומדות שאין בהן שום דבר מהמלומדות, אלא רק הצורך הפוליטי הכריח אותם לומר דברים שלא יכירם מקומם בעולם האקדמי.
ראובן ריבלין: אני אומר זאת בפירוש ובצורה חריפה ביותר.
ראובן ריבלין: אף על פי שוועדת הכנסת היא ועדה פוליטית, כמובן, וכל החלטה שלנו יכולה להפוך את התקנון על פניו, אם אתם מדברים על מהלך עבודתה של הכנסת כפי שהוא צריך להיות, אנחנו מחויבים לקבל את הערעור משום שהוא נוגע לליבת העבודה של הכנסת.
ראובן ריבלין: דעתי, למשל, אינה זהה לדעתה של חברתי הבכירה לימור לבנת.
ראובן ריבלין: יחד עם זה היא תביע את עמדתה, ואני אביע את עמדתי כי לא מדובר בנושא פוליטי, אלא בהתייחסות מלומדה, אנושית וחברתית בנושאים העומדים בפנינו.
ראובן ריבלין: לכן אני מציע לקבל את הערעורים.
רוחמה אברהם-בלילא: אתה אמרת שעשית ספירה של הערעורים והגישו למעלה מ-60, ואני רוצה לתקן שאנחנו יש כ-50.
רוחמה אברהם-בלילא: אז נעמוד על התיקון- -
זהבה גלאון: אם היו מגישים הצעות רגילות, מה הייתם עושים- - -
רוחמה אברהם-בלילא: לא שאלתי אותך, אני קוראת אותך לסדר.
ראובן ריבלין: גברתי היושבת ראש, אני מבקש להעיר על הערתך.
רוחמה אברהם-בלילא: אני לא מקבלת את קריאות הביניים מהספסל האחורי, על אחת וכמה בעמידה.
רוחמה אברהם-בלילא: אני הצטרפי לשולחן.
ראובן ריבלין: הואיל וגברתי אמרה דבר שעורר את תשומת לבי אני מבקש לתקן אותה, עם כל הכבוד.
ראובן ריבלין: חברת הכנסת סולודקין הגישה גם היא- -
רוחמה אברהם-בלילא: אבל היא לא הניחה את הערעור על שולחנה של הכנסת- -
ראובן ריבלין: שמעי מה שאני אומר לך- - -
רוחמה אברהם-בלילא: אני קוראת אותך לסדר פעם שנייה.
ראובן ריבלין: גברתי היושבת ראש, חברת הכנסת סולודקין הגישה הצעה לסדר כאשר היא נדונה.
ראובן ריבלין: היו הצעות- -
רוחמה אברהם-בלילא: אני דיברתי על הערעורים שהוגשו- -
דוד רותם: גברתי היושבת ראש, אנא אל תקראי לה לסדר פעם שלישית, היא רוצה שתוציאי אותה.
דוד רותם: אל תעשי לה את זה.
רוחמה אברהם-בלילא: חברת הכנסת לבנת, בבקשה.
לימור לבנת: חייזר אילו היה נכנס לחדר הזה לא מאמין למשמע אוזניו- -
לימור לבנת: האוזניים שאין לו, או שיש לו.
לימור לבנת: אנחנו ישבנו כאן בוועדת הכנסת במשך ישיבות רבות מאוד כדי לדון האם באפשרות להדיח את הנשיא, לאשר את נבצרותו, לא לאשר את נבצרותו.
לימור לבנת: השאלה איננה שאלה פוליטית, כפי שאמר יושב ראש הכנסת לשעבר חבר הכנסת רובי ריבלין.
לימור לבנת: כיוון שהשאלה איננה פוליטית הייתה לי ציפייה – אולי קצת נאיבית.
לימור לבנת: לכן הנושא יידון באופן פתוח לחלוטין.
לימור לבנת: אבל אז אמרו לנו כאן
לימור לבנת: חברי כנסת רבים שהוא בכלל אינו אשם בשום דבר, ולא היו דברים מעולם, ומדוע שופטים אותו לפני שהדברים מתבררים.
לימור לבנת: והנה, אנחנו נוכחים לדעת עוד לפני שהתבררו הדברים על בורים, ובלי השאלה על סעיף כזה או אחר, שמשה קצב, הנשיא לשעבר, מודה בעצמו בעסקת הטיעון במעשה מגונה, בהטרדה מינית, בהטרדת עד – הוא מודה בדברים הללו.
לימור לבנת: אנחנו בוועדה, בניגוד לעמדתי, בניגוד לעמדתם של עוד חברי כנסת – אנחנו מנענו את ההדחה שלו ואפשרנו לו נבצרות.
לימור לבנת: אני רוצה להזכיר לחברי הוועדה שמגינים בלהט כזה גדול: משה קצב הודה בהטרדה מינית, הודה במעשה מגונה, הוא חתם על עסקת טיעון שבה הוא מודה גם בהטרדת עד.
לימור לבנת: אז אני מציעה לא להתלהב כל-כך, לא מדובר באדם חף מפשע גם אם כתב האישום דולל מאוד- -
יצחק גלנטי: היו גם כאלה שחתמו ברצח ולא רצחו.
לימור לבנת: הוא חתם מרצונו החופשי.
לימור לבנת: הרי אתה לא חושד במשה קצב, נשיא המדינה לשעבר שהוא חתם ולא ידע על מה חתם, שהוא הודה ולא ידע במה הודה- -
נסים זאב: הוא יודע, אבל זה תחת לחצים.
לימור לבנת: אני לא מציעה לחשוד בו שהוא לא ידע במה הוא הודה.
נסים זאב: הוא יודע, אבל תחת לחצים – חותמים.
ראובן ריבלין: הוא אמר את זה.
אבשלום וילן: אתה היית חותם על דבר כזה תחת לחצים?
נסים זאב: עליי אי-אפשר ללחוץ.
לימור לבנת: - - לכן כדאי לזכור את הדברים.
לימור לבנת: שנית, אפילו המיני ויכוח הזה מעיד על כך שהנושא הזה נמצא בלב הדיון הציבורי שמתקיים בעצם הימים האלה.
לימור לבנת: האם הכנסת באמת רוצה להיות מנותקת לחלוטין ממה שמתרחש במדינה?
לימור לבנת: האם הכנסת במליאתה רוצה פשוט להתעלם ממה שקורה?
לימור לבנת: האם היא רוצה להמשיך לדון בהצעות – חשובות ככל שיהיו – אבל ביחס לפרשת נשיא המדינה והיועץ המשפטי לממשלה, הכנסת רוצה להיות במקום אחר?
לימור לבנת: זה הכוח וזאת העוצמה שיושבת ראש הכנסת מדברת עליה כשהיא מתייחסת לחשיבותה של הכנסת, על כנסת רלוונטית שמפקחת על מוסדות המדינה?
לימור לבנת: שמעתי את יושבת ראש הכנסת אומרת אין-ספור פעמים- -
דוד רותם: זאת הייתה הנשיאות, לא היושבת ראש.
דוד רותם: אי-אפשר לתקוף את היושבת ראש.
דוד רותם: הנשיאות החליטה.
לימור לבנת: אני לא תקפתי את יושבת ראש הכנסת, רק ציינתי שיושבת ראש הכנסת, בצדק, דיברה אין-ספור פעמים על כך שהכנסת צריכה להיות בעלת שיניים בבואה לפקח על הרשות המבצעת.
לימור לבנת: זה נכון, זה תפקידה של הכנסת.
לימור לבנת: לכן הכנסת הזאת צריכה לעסוק בוועדות כמו גם במליאה.
לימור לבנת: לכן יושבת ראש ועדת הכנסת וחבריי, נשיאות הכנסת שגתה וצריכה לתקן את הטעות הזאת, ולהביא למליאת הכנסת, ולא רק לוועדותיה את הנושא הזה ולעסוק בו, כדי להיות רלוונטית, ואז אפשר להעביר את המשך הדיון לוועדת חוקה חוק ומשפט.
לימור לבנת: אבל אי-אפשר להתחיל מהוועדה ולמנוע מהמליאה לשמוע דעות שונות: גם את דעתו של חבר הכנסת מרגי, גם את דעתה של חברת הכנסת מרינה סולודקין וגם דעות אחרות.
לימור לבנת: שם יתקיים הוויכוח, והדיון עובר לוועדה.
לימור לבנת: אני פונה לחבריי חברי הכנסת, אל תעשו את השגיאה הזאת כי אז שום דבר, שום נושא שנמצא בלב הוויכוח הציבורי לא יוכל לקבל דחיפות.
לימור לבנת: ובפרפרזה על דבריו של היועץ המשפטי לממשלה, אם זאת איננה הצעה דחופה, אינני יודעת הצעה דחופה לסדר מהי.
רוחמה אברהם-בלילא: תודה רבה גברתי.
רוחמה אברהם-בלילא: חבר הכנסת דוד טל, ואני עוברת להצבעה לאחר-מכן.
דוד טל: אני רוצה לקבוע בנושא הזה שהיו כבר דברים שנדונו בבג"ץ, ואנחנו דנו בהם ועסקנו בהם.
דוד טל: גם בשבתי כיושב ראש ועדת העבודה והרווחה נושאים מסוימים שהיו בבג"ץ דנו בהם כך שאין מניעה מבחינה זאת.
דוד טל: אני רוצה להתחבר לחבר הכנסת רובי ריבלין ולהצטרף לחלק גדול מדבריו.
דוד טל: הוא אומר שנכון להביא את כל העמדות.
דוד טל: אבל נכון לאמץ את הצעתה של יושבת ראש הוועדה שכן אם נביא את זה לדיון במליאה, בפרק זמן של 3 דקות אף לא אחד יוכל לפרוס את כל היריעה ולומר את כל מה שהוא רוצה, והרי אף לא אחד מתכוון – ואי-אפשר הדבר – להביא את היועץ המשפטי לדוכן כדי שישיב להצעות לסדר.
דוד טל: אבל כן אפשר להביא את הנושא הזה לדיון בוועדת חוקה, ולשם אפשר להביא את היועץ המשפטי, ושם אפשר שיושב ראש הוועדה ייתן לחברים לדבר כאוות נפשם, ושם אפשר להציג את כל העמדות "בעד" ו"נגד" עם כל הסיבוכים שבדבר.
דוד טל: שם אפשר יהיה למצות את העניין, וגם אז נמצאנו שאנחנו מקבלים את עמדת נשיאות הכנסת שהחליטה פה-אחד בלי מתנגדים להוריד את הנושא הזה מסדר היום.
מוחמד ברכה: החלטת הנשיאות הייתה פה אחד?
דוד טל: במליאה, 3 דקות?
רוחמה אברהם-בלילא: אל תענה לה.
רוחמה אברהם-בלילא: חבר הכנסת אבו וילן.
רוחמה אברהם-בלילא: תהיה הצבעה אחת.
רוחמה אברהם-בלילא: כפי שאני מבינה תוך כדי הדיון הזה, חברי הכנסת שהגישו את הערעור הזה לא מעוניינים בהצעה שלי להעביר את הדיון לוועדת החוקה.
רוחמה אברהם-בלילא: זה יכול להיות דיון הרבה יותר ממצה מאשר 3 דקות פופוליסטיות על דוכן הכנסת.
רוחמה אברהם-בלילא: לכן אני עוברת להצבעה שמית.
אבשלום וילן: הגישו 5 ערעורים, את צריכה לקבל או לדחות את הערעורים.
רוחמה אברהם-בלילא: אתה לא מבין מה אני אומרת?
רוחמה אברהם-בלילא: אם תקשיב ולא תפריע לדבריי, אתה תדע בדיוק על מה אני מצביעה, חבר הכנסת אבו וילן.
רוחמה אברהם-בלילא: ההצבעה היא האם ועדת הכנסת מקבלת את הערעור או לא מקבלת את הערעור.
רוחמה אברהם-בלילא: כפי שחבר הכנסת גדעון סער ביקש, ועדת הכנסת תצביע הצבעה שמית.
מאיר פרוש: על כל ה-5 בבת-אחת?
רוחמה אברהם-בלילא: כן, על כל ה-5 בבת-אחת משום שכולן באותו נושא.
רוחמה אברהם-בלילא: אני מבקשת לדעת מי מחליף את מי - -
גדעון סער: יש לי הצעה לסדר: אני מציע שההצבעה הראשונה תהיה שמית, ואחר-כך היא תהיה- -
רוחמה אברהם-בלילא: אין שתי הצבעות, יש אחת.
דוד רותם: שמית על הכול.
גדעון סער: אני אנמק, את יכולה לא לקבל את עמדתי.
גדעון סער: יש 5 ערעורים.
גדעון סער: למערער אסור להצביע על ערעורו שלו.
גדעון סער: על כן אני יכול להצביע בעד ערעורו של חבר הכנסת ניסן סלומינסקי ולא להצביע- -
רוחמה אברהם-בלילא: אני לא אעשה 5 הצבעות, חבר הכנסת סער.
גדעון סער: סליחה, יש 5 ערעורים- -
דוד רותם: אתם מקזזים זה את זה בהצבעות.
רוחמה אברהם-בלילא: כפי שאני רואה, עשית גיוס מלא ומן הסתם הבאת חברים שיצביעו גם במקומך.
גדעון סער: לא, גברתי.
גדעון סער: את לא יכולה לעשות את זה, לפי התקנון.
דוד רותם: אבל אתם מקזזים זה את זה בהצבעות.
רוחמה אברהם-בלילא: סעיף 85(א)(2) לתקנון אומר: "קיבלה ועדת הכנסת את ערעורו של חבר הכנסת, תחול החלטתה גם על הצעות אחרות באותו נושא של חברי הכנסת שהגישו ערעור"- -
גדעון סער: אם היא קיבלה, אבל אם היא דוחה?
רוחמה אברהם-בלילא: אז היא דוחה קולקטיבית.
גדעון סער: גברתי היועצת המשפטית, האם כשהיא דוחה היא דוחה את כולן או צריך לקיים הצבעות על כל הצעה?
נסים זאב: זאת אותה הצעה.
גדעון סער: יש סעיף מפורש- -
ארבל אסטרחן: ההצעה היא אותה הצעה.
גדעון סער: אני מבקש את חוות דעת היועצת המשפטית.
רוחמה אברהם-בלילא: היא אמרה לך.
ארבל אסטרחן: אני מציעה להצביע על הערעור הראשון, וההחלטה לגביו תחול - -
רוחמה אברהם-בלילא: תחול על כולם.
גדעון סער: גם במקרה של דחיה?
ארבל אסטרחן: אם הוא התקבל זה חל על כולם- -
ארבל אסטרחן: אם הוא מתקבל - -
גדעון סער: אני שואל על מקרה של דחיה.
ארבל אסטרחן: זה חל באותו אופן.
גדעון סער: אז למה זה לא כתוב שם?
ארבל אסטרחן: זה עניין של ניסוח.
דוד רותם: כשהיועץ המשפטי אומר מה שנוח לך אתה לא מתווכח.
רוחמה אברהם-בלילא: תתקן את תקנון הכנסת- -
גדעון סער: התקנון מצדיק את עמדתי.
דוד רותם: אבל היועצת המשפטית אומרת אחרת, מה לעשות?
רוחמה אברהם-בלילא: אל תעזור לי.
רוחמה אברהם-בלילא: חברי הכנסת שמחליפים חברי כנסת אחרים, אני מבקשת שיודיעו למנהלת הוועדה מי מחליף את מי.
דוד רותם: אני מחליף את אסתרינה.
גדעון סער: מסיעת הליכוד גלעד ארדן מחליף אותי כשאני מערער, ולימור לבנת מחליפה את יולי אדלשטיין.
מרינה סולודקין: אני מחליפה את יואל חסון.
חנא סוייד: אני מחליף את חבר הכנסת ברכה.
קריאה: חברת הכנסת אברהם, רשמת את דוד טל במקום אביגדור יצחקי?
רוחמה אברהם-בלילא: אני עוברת להצבעה: חבר הכנסת דוד טל שמחליף את חבר הכנסת אביגדור יצחקי.
מגלי והבה: נגד.
רוחמה אברהם-בלילא: חברת הכנסת מרינה סולודקין שמחליפה את חבר הכנסת יואל חסון.
רוחמה אברהם-בלילא: חבר הכנסת בן-ששון שמחליף את חבר הכנסת חרמש.
מנחם בן-ששון: נגד.
רוחמה אברהם-בלילא: חברת הכנסת יחימוביץ' אינה נוכחת, חברת הכנסת קולט אביטל אינה נוכחת, חבר הכנסת יורם מרציאנו אינו נוכח, חברת הכנסת חילו.
נאדיה חילו: בעד.