GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שגיא בלשה: זה כולל את מרוקו, טוניסיה, אלג'יריה, סוריה, לבנון וכו'.
שגיא בלשה: עלות של ניצול שואה אחד על-פי הצעת החוק היא לפחות 25,000 שקל לשנה, אם הוא לא נזקק.
שגיא בלשה: אם הוא נזקק, העלות הרבה יותר גבוה מזה.
שגיא בלשה: לפי המחקר של פרופ' דה-לפרגולה יש בישראל כ-508,000 ניצולי שואה.
שגיא בלשה: גם אם נלך לפי ההערכה הנמוכה של חברת הכנסת קולט אביטל ונניח שיש בישראל 280,000 ניצולי שואה, עדיין אנחנו מוסיפים לחוק עוד כ-155,000 זכאים.
שגיא בלשה: היום מקבלים רנטות ופיצויים כ-115,000 .
רוני בר-און: כמה זה יעלה לאוצר המדינה?
עופרה רוס: היום זה מגיע ל-1.3 מיליארד.
שגיא בלשה: ומה שממשלת גרמניה משלמת זה עוד כמיליארד שקלים.
שגיא בלשה: תוספת העלות לפי הצעת החוק, גם לפי מספר ניצולי השואה שמציינת חברת הכנסת אביטל, זה 4.1 מיליארד שקלים.
שגיא בלשה: בהצעת החוק ייכללו לא רק יהודי טוניסיה ולוב, אלא כל מי שהיה בשטחי כיבוש, קרי ברית המועצות לשעבר, מרוקו, טוניסיה, אלג'יריה, לוב, סוריה לבנון וכו'.
שגיא בלשה: כמובן שזה לגבי מי שהוא בן 61 ומעלה והוא או הוריו גורשו.
עופרה רוס: אנחנו לא מדברים נגד אוכלוסיה מסוימת.
עופרה רוס: מדינת ישראל משלמת לכל אותם אנשים שבהסכם השילומים היו אמורים לקבל ממשלת גרמניה ובעקבות ההסכם הם מקבלים ממדינת ישראל.
עופרה רוס: יש לנו קבוצה של יוצאי לוב שמקבלים מאתנו תגמולים, כי הם עמדו בקריטריונים והם אכן מקבלים תשלומים.
עופרה רוס: כלומר, כל מי שעומד בתנאי אותו חוק, בין אם הוא יוצא לוב או אלג'יר, הוא יכול גם היום לקבל תגמולים.
שאול יהלום: אני מבין את הוויכוח שמתנהל כבר שתי קדנציות מעל במת הכנסת עם האשמות בלתי רציניות וכל אחד רוצה להיאחז בחוק הזה ולהראות שהוא כאילו פועל יותר למען מישהו.
שאול יהלום: אני חושב שהחוק הזה נפל עלינו - בכוונה או שלא בכוונה - ביום שבו כל עיני העולם נשואות לנושא של השואה, שכן 41 ראשי מדינות מגיעים לכאן כדי לחנוך את המוזיאון החדש של השואה .
שאול יהלום: לא יכול להיות שביום כזה ועדת הכנסת תדחה את הבקשה.
שאול יהלום: הוויכוח יכול להיות בוועדה, הוא יכול להיות אחרי קריאה טרומית, הוא יכול להיות לפני הקריאה הטרומית, אבל שהוועדה תיתן את הסכמתה לפטור את החוק מחובת הנחה, כמחווה לניצולי השואה.
קולט אביטל: לפי הנתונים של ארגוני ניצולי השואה עצמם, שמייצגים את ניצולי השואה בארץ, זה המספר שהם מדווחים עליו - 280,000.
קולט אביטל: זו סטטיסטיקה שלהם, אנשים שבהם הם מטפלים.
קולט אביטל: מי כמוהם ישמור על האינטרס.
קולט אביטל: האם מקור ההתנגדות של האוצר הוא בגלל מספר האנשים או בגלל התאריך הקובע?
קולט אביטל: התאריך הקובע בחוק הוא כל מי שהגיע לארץ עד תאריך מסוים, כלומר כל מי שהיה וסבל באותן מדינות ולא יכול היה לצאת משם בגלל סיבות אלה ואחרות - מסך הברזל וכו' - והגיע יותר מאוחר לארץ, אבל הוא עבר בדיוק את אותן התלאות, מדינת ישראל לא מכירה בו.
שגיא בלשה: הוא יכול היה לתבוע ישירות את ממשלת גרמניה עד 69'.
קולט אביטל: אבל אם הוא ישב במקום שהוא לא יכול היה לתבוע?
שגיא בלשה: הוא מקבל רנטות מופחתות.
שגיא בלשה: גם מי שמסיבה זו או אחרת ישב במדינה שממנה לא יכול היה לתבוע את ממשלת גרמניה מקבל היום קצבה.
שגיא בלשה: אומנם הקצבה היא יותר קטנה מהקצבה של אלה שתבעו לפני 69', אבל הוא מקבל.
קולט אביטל: הוא מקבל מענק חד פעמי.
שגיא בלשה: הוא מקבל קצבה חודשית מוועדת התביעות.
קולט אביטל: אני רוצה להצטרף להצעתו של חבר הכנסת יהלום ולהמליץ לקבל את הבקשה.
קולט אביטל: בסך הכול פה ניתן פטור מחובת הנחה וזה עוד לא אומר שהחוק הזה יעבור, אבל אני מבקשת שכן יהיה פטור.
רשף חן: הנושא מאוד קשה.
רשף חן: מאוד קשה ברגע שבאים ניצולי שואה ולערער אחר הזכות שלהם לתבוע.
רשף חן: השאלה שאני מתחבט בה היא מה הדחיפות כרגע של זה, כי זה בעצם הדיון של הוועדה כאן, אבל כולם בעצם גולשים לדיון אם הם חושבים שהחוק הזה טוב או רע.
רשף חן: אני מעיד על עצמי שאין לי שום כלים כדי להעריך אם החוק הזה טוב או רע.
רשף חן: יש טענות שנשמעות טובות לכאן ולכאן.
רשף חן: מה שאני לא מצליח להבין זה למה זה הפך להיות דחוף במידה כזאת.
רוני בר-און: יש אנשים שזה לא יגיע אליהם.
רשף חן: אנחנו מדברים על תקופת זמן של 45 יום.
רוני בר-און: בגלל הפגרה זה יהיה הרבה יותר.
אברהם-בייגה שוחט: מה גודל הקצבה?
עופרה רוס: 1,300 שקל בחודש.
רוני בר-און: חבר הכנסת שוחט, אתה יודע בכמה מקרים הכסף הזה מגיע אחרי הזמן ואתה לא יכול לפרוע את השיק הזה.
רוני בר-און: אם האדם מת, עד שהשיק יגיע אליך אתה יכול לעשות מזה טפט על הקיר.
שגיא בלשה: יש אנשים שמקבלים 25,000 שקל לשנה.
שגיא בלשה: יוצאי לוב או טוניסיה שהיו במחנות ריכוז מקבלים גם היום קצבה.
שגיא בלשה: מי שזכאי מקבל כבר היום.
גדעון סער: הנושא הזה מעסיק את הכנסת כבר שלוש קדנציות - מהכנסת הארבע-עשרה.
גדעון סער: אני רוצה לשבח בעיקר שני חברים, את חבר הכנסת משה כחלון וחבר הכנסת יצחק כהן, אשר באופן עקבי מעלים את הסוגיה הזאת במשך תקופה ממושכת.
גדעון סער: הנושא שעומד בפנינו מבחינה מהותית כורך שתי שאלות: שאלה אחת היא האם מדינת ישראל, כמדינה, אחראית לדברים שבוצעו על ידי המשטר הנאצי, כאשר למעשה - לפי נוסח החוק - היא מעין צינור שמיישם את אותו הסכם שילומים.
רוני בר-און: היא לקחה על עצמה את האחריות בהסכם השילומים.
גדעון סער: כלפי הקטיגוריות שמנויות באותו הסכם ולפי הפרמטרים שנקבעו בו.
גדעון סער: אני מניח שהדבר הזה יידון לגופו בהמשך.
גדעון סער: הנושא השני הוא נושא העלויות - יש פה פער גדול בין הערכת האוצר לבין הערכת חברי הכנסת, כפי שציין חבר הכנסת יצחק כהן.
גדעון סער: יש כאן שאלה לא רק לגבי יוצאי סוריה ולבנון, אלא גם על יוצאי חבר המדינות בהקשרים מסוימים.
רוני בר-און: וגם גלויות מזרח אירופאיות נוספות, כמו רומניה ובולגריה.
גדעון סער: בתווך יש תחושה קשה שמתלווה לדיון מצד אזרחי המדינה, תחושה של איפה ואיפה, וגם איתה צריך להתמודד.
גדעון סער: אדוני היושב-ראש, הפער עומד על חודשיים ואני לא מציע לדחות את ההכרעה לאחר הפגרה.
גדעון סער: אני מציע דבר שאני חושב שהוא מאוד נכון, יש לנו מכון מחקר בכנסת שעוסק בהערכת עלויות.
גדעון סער: תקצוב לו שבעה ימים וזה עדיין יהיה בתחום המושב הנוכחי.
גדעון סער: אני חושב שמגיע לנו ךקבך הערכה אמיתית אלטרנטיבית, כי הדבר הזה יש לו השלכה גם על ההחלטה שתתקבל במליאה.
רוני בר-און: בשבוע הבא יעלו לדיון במליאה הצעות חוק פרטיות?
רוני בר-און: אם נקבל את ההצעה שלך ועד יום שני הבא נקבל את הערכת המ.מ.מ.
רוני בר-און: - זה בעצם רק למספר המושפעים מהחוק הזה - זה על תנאי שאם ניתן פטור מחובת הנחה בשבוע הבא, זה יעלה לדיון בקריאה טרומית כבר בשבוע הבא.
גדעון סער: ללא ספק.
גדעון סער: אנחנו מדברים בהנחה שהדבר הזה יקבל בוועדה פטור מחובת הנחה ואז זה יעלה במסגרת המושב הנוכחי.
גדעון סער: אם יום רביעי יהיה עמוס, אני ונציג הסיעה הגדולה יכולים להסכים שיעלה במועד אחר והיושב ראש מכבד תמיד את ההסכמות בינינו.
גדעון סער: בדיקת המ.מ.מ.
גדעון סער: יש לה משמעות גם להיתכנות של החוק עצמו, כי אם יגידו שזה מיליארדים או מיליונים או משהו בתווך, הדבר הזה קובע לא רק ליום שני, כאשר נשב פה ונחליט, אלא קובע גם כשנצביע במליאת הכנסת.
גדעון סער: מאחר שאני מעריך שאתה, אדוני היושב-ראש, תקצוב לוח זמנים מוגבל למכון המחקר של הכנסת, שפרק הזמן הזה ינוצל על ידי האוצר והמציעים לקיים ביניהם מגעים בניסיון להגיע לנוסחה שעליה יש הסכמה, כי ממילא כאשר המציע הציע את ההצעה הוא אמר שהוא מוכן שהדבר הזה יוגבל לטוניס ולוב או יוגדר באופן שונה מהנוסח שמופיע בהצעת החוק המקורית, כדי לנסות להגיע להסכמות.
רוני בר-און: אני מצטער שהזמן הזה לא נוצל, למרות שנתתי את השהות הזאת.
רוני בר-און: העניין היה צריך לעלות בשבוע שעבר והעמדתי את הזמן הזה לרשות האוצר.
זהבה גלאון: אני רוצה להזכיר שגדר הדיון היום נוגע לפטור מחובת הנחה.
זהבה גלאון: לכן ההצעה של חבר הכנסת סער היא הצעה נכונה, כלומר לקבל הערכת עלות מהמ.מ.מ.
זהבה גלאון: אבל היא לא ריאלית בלוח הזמנים הנקוב.
זהבה גלאון: אם רוצים שהמ.מ.מ.
זהבה גלאון: יעשה עבודה רצינית, שבוע זה לא מספיק.
זהבה גלאון: לכן אני מציעה להפריד את ההצעה של חבר הכנסת סער לשני חלקים - ראשית, לקבל מהמ.מ.מ.
זהבה גלאון: הערכה, כי יש לזה השלכות על הדיונים.
זהבה גלאון: אני מציעה ללכת בעקבות הצעתו של חבר הכנסת שאול יהלום ולשלבה עם הצעתו של חבר הכנסת סער, אבל לא להתנות.
זהבה גלאון: אני מציעה לתת פטור מחובת הנחה, לבקש את הנתונים לקראת הדיון במליאה.
זהבה גלאון: בינתיים שהצדדים יבואו בדברים.
זהבה גלאון: כרגע הדיון הוא על הפטור ואני מציעה לתת פטור.
יצחק כהן: אני לא חושב שכדאי להגביל את הזמן כדי לקבל עלויות ומספרים לשבוע ימים.
יצחק כהן: אני מניח שבוועדה יהיו דיונים מעמיקים.
משה כחלון: אני חושב שאין קשר בין ההצעה של חבר הכנסת סער לנושא הדיון היום.
משה כחלון: הנושא של היום הוא גם כדי שיהיו מסרים דקלרטיביים.
משה כחלון: היום הוא יום מיוחד.
משה כחלון: אם יש 300,000 או 100,000 או 30,000 זה לא משנה.
משה כחלון: גם אם יש אחד שנפגע, הוא צריך לקבל.
משה כחלון: עדיין לא העברנו את זה לא בקריאה טרומית ולא בקריאה ראשונה, פה זה לא מליאת הכנסת.
משה כחלון: היום אנחנו צריכים לאשר את זה.
משה כחלון: חבר הכנסת סער, אני מאוד מצטער, אני חושב שיש פה משחק על זמן וזה לא הגון.
רוני בר-און: הדברים שלך לא במקום.
רוני בר-און: אם היה פה משחק על זמן, הנושא לא היה על סדר היום.
משה כחלון: גם בכנסת ה-14 לא היו הגונים.
משה כחלון: מר בלשה, למען הגילוי הנאות, אני ממוצא לובי ואני מכיר משפחות בהן שני אחים היו באותו בית, עברו את מה שעברו על-ידי הגרמנים, ואחד מקבל והשני לא.
משה כחלון: בנושאים האלה צריך להתנתק קצת.
שגיא בלשה: הוא יכול לתבוע היום והוא לא צריך את שינוי החקיקה הזה.
משה כחלון: הם לא יכולים לתבוע, הם נמצאים בארץ כבר 35 שנה בארץ.
שגיא בלשה: עד כמה שידוע לי יהדות לוב עלתה לארץ לפני 53' והם יכולים לתבוע.
משה כחלון: אני חושב שצריך לפטור היום את הצעת החוק מחובת הנחה ואת החוק אפשר להעלות למליאה ביום רביעי הבא.
משה כחלון: אנחנו מבקשים דבר אחד: שליוצאי לוב וטוניס יהיו את אותם תנאים שיש ליוצאי פולין, רומניה, בולגריה וצ'כיה, זה הכול.
גדעון סער: אדוני היושב ראש, אני מצטער מאוד על ההערות של חבר הכנסת כחלון, אני חושב שהוא השתמש בביטויים שלא היו להם הצדקה.
גדעון סער: אדוני היושב-ראש, אתה עשית מעשה מאוד חריג, שאני לא זוכר כמותו, כאשר הבאת את הנושא לדיון היום - ואני יודע באיזה לחצים עמדת.
רוני בר-און: באיזה לחצים עמדתי שלא להביא את הנושא.
גדעון סער: אני אומר את הדברים בצורה ברורה, מכיוון שאני מכיר את הנושא הזה.
גדעון סער: אתה עשית דבר חריג כאשר שבועיים לאחר שהנושא הזה נדחה - לכן הוא היה אמור לעלות אך ורק במושב הבא של הכנסת - באת ועמדת על הבירור שלו, בראש ובראשונה מאחר שהיתה לך תחושה שונה לעניין העלויות.
גדעון סער: ברגע זה יש שני מצבים: מצב אחד - אנחנו מתקוטטים בלי צורך ואז יש טובים ויש רעים.
גדעון סער: כלומר, יש כאלה שמנופפים בדאגה ויש כאלה שמתנכרים, משחקים משחקים והם לא הגונים.
גדעון סער: אני מציע לך, אדוני היושב-ראש, כפי שהשתמש בפררוגטיבה שלך להביא את הנושא לדיון, אתה יכול לקצוב זמן למ.מ.מ.
גדעון סער: ואתה יכול לומר שאם הם לא יעמדו בזמנים, נעלה את זה בכל מקרה להכרעה.
גדעון סער: אני מבקש שתשתמש בפררוגטיבה שלך כדי שנוכל לקיים דיון ענייני.
רוני בר-און: כפי שעשיתי שימוש בסמכותי לקבוע את סדר היום והבאתי את הנושא הזה רק השבוע ולא בשבוע שעבר כפי שרציתי, כי נתבקשתי משר האוצר לתת שהות כדי לבדוק את העניין הזה.
רוני בר-און: אם הדברים נבדקו או לא אינני יודע, המספרים לא השתנו.
רוני בר-און: היתה טרוניה מפה ועד סוף העולם על השימוש שעשיתי בסמכותי זו כדי להביא את הנושא לסדר היום, משום דרכי שלום וכדי שהוויכוח יהיה על בסיס מסד נתונים ראוי, אני קובע שהצבעה בעניין הזה, לאחר שיונחו בפנינו הנתונים, תתקיים ביום שני הבא והמ.מ.מ.
רוני בר-און: - יצליח או לא יצליח - יביא את הנתונים ביום שני הבא.
רוני בר-און: ביום שני הבא תהיה הצבעה וביום רביעי הבא - היה וניתן פטור מחובת הנחה - הנושא יהיה על סדר יומה של הכנסת לקריאה הטרומית.
רוני בר-און: מר בלשה, אני לא אתן לכם אפילו דקה לבדוק את הנתונים של המ.מ.מ.
רוני בר-און: או להתווכח איתם.
רוני בר-און: לטעמי אתם יכולים ללכת אליהם עכשיו ולהתנחל שם ולעבוד איתם על הנתונים עד השבוע הבא.
רוני בר-און: לא תבקשו ולא תקבלו זמן לתגובה על הדבר הזה.
רוני בר-און: אני מבקש להודיע כבר עכשיו למ.מ.מ.
רוני בר-און: כדי שיהיו להם גם את השעתיים האלה לעבוד.
רוני בר-און: פריסת תוספות השכר והתשלומים שאושרו בחודש פברואר לעוזרים פרלמנטריים, בעקבות פניית הוועדה המשותפת לתקציב הכנסת
רוני בר-און: הנושא הבא על סדר היום - פריסת תוספות השכר והתשלומים שאושרו בחודש פברואר לעוזרים פרלמנטריים בעקבות פניית הוועדה המשותפת לתקציב הכנסת.
רוני בר-און: הוגשה הצעת תקציב לוועדה לתקציב הכנסת שביקשה להגדיל את תקציב הכנסת בשיעור 12%-13% מתקציב הכנסת בשנה שעברה.
רוני בר-און: ועדת התקציב נתכנסה וקיבלה החלטה שצריך להביא הצעת תקציב מצומצמת יותר.
רוני בר-און: התנהלו מגעים עם חברים שונים מוועדת התקציב, במקומות שונים, על-ידי אנשים שונים, דומני שההצעה החדשה הובאה גם לדיון שהתקיים עם ראשי הסיעות ונתבקשה תמיכתם לתקציב זה.
רוני בר-און: כדי שלא תהיה אי הבנה, כל זה לא התקיים בוועדה לתקציב הכנסת.
רוני בר-און: הוצעה הצעה לקיצוץ של כ-12 מיליון שקל מאותו תקציב שהגיע לכ-350 מיליון שקלים.
רוני בר-און: המרכיב הבולט באותם 12 מיליון שקלים שהוצע לקצץ בהם היה סכום של 3.9 מיליון מתוספות השכר והתנאים של העוזרים הפרלמנטריים.
רוני בר-און: הדרך שהוצעה לקיצוץ הזה היתה פריסת התשלום של התוספות לעוזרים הפרלמנטריים לשלוש שנים.
רוני בר-און: קרי, מה שוועדת הכנסת אישרה לפני כחודשיים, בעקבות דיון בהמלצת ועדת גרונאו, ושהפך למעשה חקיקה ברגע שהונח על שולחן הכנסת, הופץ ופורסם, נתבקשה ועדת תקציב הכנסת לשנות את ההחלטה הזאת על דרך שרק 50% מתוספות השכר האלה ישולמו בשנת הכספים 2005, ועוד 25% ישולמו ב-2006 והשאר ב-2007.
רוני בר-און: היועצת המשפטית של הכנסת, שהיא גם היועצת המשפטית של הוועדה לתקציב הכנסת, הודיעה לנו שהחלטה כזאת, כשהיא מתקבלת על-ידי הוועדה לתקציב הכנסת איננה חוקית.
רוני בר-און: כדי להכשיר את המהלך הזה, הדרך הפורמלית היתה שוועדת הכנסת תשנה את מעשה החקיקה שלה, שעשתה כאשר הסתייגה בהסתייגויות ובהשגות את המלצות ועדת גרונאו, על דרך זה שהיא תקבע שהתוספת הזאת, אחרי שאושרה, לא תשתלם אלא בשיעורים המוצעים - 50% ב-2005, 25% ב-2006 ו-25% ב-2007.
רוני בר-און: לשם כך אנחנו נמצאים כאן היום.
רוני בר-און: מי שיציג את המודל הזה, מעבר למה שהצגתי, הוא חבר הכנסת שוחט.
אברהם-בייגה שוחט: הוועדה לתקציב הכנסת שקיבלה את התקציב כפי שהוצע על ידי יושב-ראש הכנסת ואנשי התקציבים בכנסת, לא קיבלה את ההצעה שהונחה על שולחנה, ההצעה שדיברה על גידול התקציב מ-307 מיליון ל-353 מיליון שקל.
אברהם-בייגה שוחט: התקיים דיון בוועדת הכספים ומכיוון שתקציב המדינה גדל ב-1% וחברים בוועדה טענו שגם לגבי הכנסת, למרות שאין עליה מורא של שום גוף, לא מקובל שבמערכת הציבורית שניתנת ללחצים כספיים גדולים, כולל בהרבה מאוד דברים קריטיים, לא עולה על הדעת שדווקא הכנסת, שאכן אין עליה מערכת שיכולה לומר לה לא לעשות זאת, שכן הכנסת סוברנית, תעשה את זה.
אברהם-בייגה שוחט: התקיים דיון והיו ויכוחים, היו שחשבו שצריך להוריד עוד יותר והיו חברים שחשבו שאסור להוריד כל כך הרבה.
אברהם-בייגה שוחט: אני רוצה לציין שבגידול התקציב מגולמים דברים שהם התחייבויות ישנות, שחלקם יצרו את הגודל, בעיקר בשני תחומים: אחד בתחום הבינוי, שכן עומדים לקבל אגפים של הכנסת ועל פי ההסכם כי צריך לשלם מע"מ של הקבלן בסכום של כ-17 מיליון שקל.
אברהם-בייגה שוחט: כמו כן, היתה מחויבות לערוץ הטלוויזיה של הכנסת, שעבד באופן חלקי.
אברהם-בייגה שוחט: לכן הוועדה החליטה בהצבעה לגלגל את זה חזרה להנהלת הכנסת וליושב ראש, כדי לחזור לתקציב של כ-340 מיליון במקום 353 מיליון.
אברהם-בייגה שוחט: אכן יושב ראש הכנסת התייעץ עם מספר חברים, ביניהם אני, חבר הכנסת אורון וחברים נוספים.
אברהם-בייגה שוחט: התקיימה ישיבה אצל יושב-ראש הכנסת והתקבלה החלטה על קיצוץ של 13.5 מיליון, החלטה אשר הוועדה לתקציב הכנסת קיבלה אותה.
אברהם-בייגה שוחט: הוצע לפרוס את ההחלטה שהתקבלה בוועדת הכנסת בעניין העוזרים הפרלמנטריים לשלושה תשלומים - 50% ב-2005, 25% ב-2006 ועוד 25% ב-2007.
אברהם-בייגה שוחט: לשאלה שכמובן תישאל מדוע דווקא בסעיף הזה לפרוס את תוספות השכר בהיקף כל כך גדול, התשובה ברורה לחלוטין, ואני לא נכנס לשום ויכוח על ועדת גרונאו, אני לא רוצה לומר את עמדתי, היא לא חשובה, התקבלה החלטה בבית הזה באופן לגיטימי: היא שמכיוון שהתוספת שניתנה היא של 40% על העלות הכוללת של העסקת העוזרים הפרלמנטריים.
אברהם-בייגה שוחט: אמרנו שאם תוספת של 40% ב-one shot , במכה אחת בזמן כזה, זה בלתי סביר, וזאת בלי להיכנס לוויכוח על ועדת גרונאו שהביאה הרבה פחות כסף ונדחתה וכאן הוחלט אחרת.
אברהם-בייגה שוחט: על כך אני לא מתווכח, לא מערערים על זה.
אברהם-בייגה שוחט: הדבר היחידי שהצענו הוא פריסה של העניין.
אברהם-בייגה שוחט: אני מוכרח לומר שהיה מהלך של יושב ראש הכנסת בעניין והוא כינס את יושבי ראש הסיעות.
אברהם-בייגה שוחט: נדמה לי שלמעט יושב-ראש סיעת המפד"ל היו כל יושבי ראש הסיעות וכולם נתנו גיבוי להצעה הזאת.
אברהם-בייגה שוחט: גם הליכוד, גם ש"ס, גם העבודה ושאר המפלגות.
רוני בר-און: אולי זה רעיון טוב שיושבי ראש הסיעות יקבעו את תקציב הכנסת ולא הוועדה.
אברהם-בייגה שוחט: אפשר לומר הכל בציניות.
אברהם-בייגה שוחט: יושב-ראש הכנסת חשב, הוא הבין שיהיה לחץ מסביב לעניין והוא רצה את הגיבוי של ראשי הסיעות.
אברהם-בייגה שוחט: זה לא דבר בלתי לגיטימי.
אברהם-בייגה שוחט: לאחר מכן חזרנו עם ההחלטה, שאינה מבטלת את ההחלטה הקודמת במובן של הסכום, אלא פורסת לשלוש שנים.
אברהם-בייגה שוחט: דרך אגב, זה דבר שנעשה באלפי סעיפים בתקציב המדינה.
אברהם-בייגה שוחט: בישיבת הוועדה פה הוברר, ובצדק, שמכיוון שיש החלטה של ועדת הכנסת בעניין התשלום - גם גודלו וגם כתשלום אחד - אם ועדת הכספים רוצה ללכת על העניין הזה, היא צריכה לקבל החלטה חדשה של ועדת הכנסת שמאשרת את הסכום.
אברהם-בייגה שוחט: אנחנו נמצאים בנקודת הזמן הזאת שיש פנייה של הוועדה לתקציב הכנסת.
אברהם-בייגה שוחט: דרך אגב, בישיבה האחרונה היתה הצבעה בוועדה לתקציב הכנסת על ההצעה לקחת ממקום אחר, אבל ההצעה הזאת נפלה.
אברהם-בייגה שוחט: אני חושב - ואני יכול לדבר בשם יושב-ראש הכנסת ושאר החברים - שזה נראה לנו מהלך לא פוגע, מהלך נכון, לאור הגידול הגדול מאוד שנעשה בבת אחת בתקציב העוזרים הפרלמנטריים.
אברהם-בייגה שוחט: אני חוזר ואומר, לא מבטלים את ההחלטה, פורסים את הביצוע כפי שהצגתי.
רוני בר-און: מכיוון שהסעיף הזה הוא כרבע מסך הקיצוץ הכולל וזה פגיעה בשכר - - -
אברהם-בייגה שוחט: משכר שלא ניתן.
רוני בר-און: קודם כל, זה שכר שניתן.
רוני בר-און: סיכמתי אתך והבטחת לי שאתה תנסה לקבל את רשימת 30 מקבלי השכר הגבוה בכנסת ואולי גם בשכרם אפשר לקצץ.
אברהם-בייגה שוחט: אולי חבר הכנסת אורון הבטיח לך את זה, לא אני.
שאול יהלום: אם כנה ההצעה של חברי הכנסת שוחט, אני חושב שאתה צריך לעשות בה שני שינויים: השינוי הראשון, לפרוס לשנתיים.
שאול יהלום: אם אתה אומר שהשנה אנחנו צריכים לעמוד בתקציב של 340 מיליון, , אזי החצי השני של הקיצוץ שזה יהיה לשנתיים ולא שלוש.
שאול יהלום: דבר שני, באים אליי אנשים ומראים לי שיש הגזמה בהערכות, כמו למשל לינות.
שאול יהלום: שמו ברזרבה 700,000 שקל, כאשר באופן ריאלי ברור שעלות הלינה של העוזרים לא תהיה יותר מ-200,000 שקל.
אברהם-בייגה שוחט: זה רק ישפר את מצבם.
אברהם-בייגה שוחט: הכסף יספיק להרבה יותר.
שאול יהלום: אם מחליטים, זו המשכורת.
שאול יהלום: אני מציע שנראה מה אפשר לצמצם בהוצאות אחרות וההפרש יהיה השנה והשאר בשנה הבאה.
רשף חן: אני חושב שאי אפשר לנתק את הדיון הזה מההחלטה שקדמה לו בעצם העלאת השכר.
רשף חן: אני חייב לומר שבאופן אישי הצבעתי בעד רוב ההצעות שם ודעתי לא לגמרי שלמה עם התוצאה הסופית.
רשף חן: כזכור לכם, ועדת גרונאו הציעה גידול של 2.5 מיליון ואנחנו הוספנו לגידול הזה עוד 5 מיליון, כך שזה הפך מ-2.5 ל-7.5.
רוני בר-און: גם את זה נצטרך לתת פעם לבדיקת המ.מ.מ.
רשף חן: אם מסתכלים על זה כדיון כולל, השנה הזאת מבוססת על ועדת גרונאו עם תוספת של עוד מיליון שקל.
רשף חן: בגלל התחושה הלא נוחה שיש לי עם ההחלטה הראשונית שלנו, אני חושב שההצעה הזאת נכונה.
רשף חן: אחרי שאמרתי את זה ובהמשך למה שאמר חבר הכנסת יהלום, אני חושב שאפשר למתן את ההשפעה של ההחלטה הזאת על העוזרים הפרלמנטריים ולהגיע לאותה תוצאה על ידי זה שלא נעשה את הקיצוץ הזה באופן אחיד, טכני, על כל הסעיפים, אלא אחרי שאנחנו קובעים תקציב של 3.5 מיליון נשב עם העוזרים הפרלמנטריים ונברר איתם איפה זה יותר חשוב להם ואיפה זה פחות חשוב להם.
רוני בר-און: אין לך מקום לזה.
רוני בר-און: אנחנו צריכים לקבל החלטה עקרונית אם אנחנו מקבלים את הטכניקה.
רוני בר-און: אני לא הולך לדרך שאתם מציעים, להתחיל פה, לקחת מהלינות וכו'.
רוני בר-און: השאלה שתעמוד היום בסוף הדיון, לא משנה איך תובילו אותו בדעות שלכם, תהיה אם ועדת הכנסת משנה את החלטתה שנתקבלה ביום שאישרנו את ההסתייגויות בוועדת גרונאו, באופן שאנחנו קובעים שהתוספות חלות 50% השנה, 25% ב-2006 ו-25% ב-2007.
רוני בר-און: זה כדי להכשיר את הדרך לעשות את זה בוועדה לתקציב הכנסת.
רשף חן: אני חושב שהרעיון של חבר הכנסת יהלום לעשות את זה חצי חצי סביר באותה מידה בעיניי.
רשף חן: דבר שני, גם אם נעשה את זה חצי חצי, לא אומר שכל סעיף יהיה חצי חצי.
רוני בר-און: אבל זה לא על דעת ראשי הסיעות.
רשף חן: אני לא נכנס לשאלה איך התנהל הדיון ומי הזמין אותי, היכן שמזמינים אותי אני בא.
רשף חן: אני כן חושב שגם אם נעשה את זה חצי-חצי, זה לא אומר שאנחנו צריכים לעשות את זה בכל סעיף.
רשף חן: אנחנו יכולים לעשות חלק מהסעיפים עכשיו וחלק מהסעיפים בשנה הבאה.
רשף חן: החלוקה לא חייבת להיות אחידה.
יגאל יאסינוב: אני חושב שההצעה של הוועדה לתקציב הכנסת היא שערוריה ובושה.
יגאל יאסינוב: זה דבר לא נסבל.
יגאל יאסינוב: אני לא מבין איך דבר כזה יכול לבוא לפה.
יגאל יאסינוב: אני נמצא כאן בלי זכות הצבעה, אבל ניתנת לי, כמו לכול חבר כנסת, זכות להגיע ולומר את דעתי, גם אם היא לא באותה עמדה כמו של ראש הסיעה.
יגאל יאסינוב: אני חושב שההצעה הזאת תביא להמשך פגיעה בשכר של אותם עובדים נאמנים שמשרתים את חברי הכנסת בעבודה מאוד קשה.
יגאל יאסינוב: הם עובדים קשה מאוד ואם יש חברי כנסת שהעוזרים שלהם לא עובדים, חברי הכנסת אשמים ולא העובדים.
יגאל יאסינוב: לא ייתכן שלא נקצץ אצל עובדים אחרים.
יגאל יאסינוב: צריך שיהיה ברור, זה קיצוץ בשכר של העוזרים.
יגאל יאסינוב: באותה שנייה שאישרנו את זה במליאה, זה כבר שכר.
יולי יואל אדלשטיין: אני מציע, למרות כל הקושי, להפריד בין הדיונים בוועדה לתקציב הכנסת לבין הדיונים כאן.
יולי יואל אדלשטיין: מה שעומד על הפרק הוא בעצם רוויזיה על ההחלטה של ועדת הכנסת בנושא שכר העוזרים הפרלמנטריים.
יולי יואל אדלשטיין: אני חושב שיש הבדל מהותי בין מה שנקרא "מלכתחילה" ל"בדיעבד" - אם מלכתחילה היינו דנים עכשיו על תוספת שכר, אולי גם אני הייתי אומר שזה לא ראוי ואולי כדאי למתן וכן הלאה.
יולי יואל אדלשטיין: מכיוון שהדברים האלה הם כבר מחודש מרץ חלק מהשכר, לחזור בנו מההחלטה הזאת הוא מעשה לא נכון ולכן אני מציע לא לעשות את זה ולהעביר שוב את הדיון לוועדה לתקציב הכנסת ושם להחליט איפה מקצצים.
נסים זאב: השאלה היא אם אפשר לפצל את ההצבעה כך שכל חבר כנסת יצביע לגבי העוזרים שלו בנפרד.
נסים זאב: אני חושב שהמושג הזה של שלוש שנים נלקח מדיני עורלה, שם אי אפשר לאכול את הפירות רק לאחר שלוש שנים.
נסים זאב: קיבלו את ההחלטה שאת הפירות נראה רק בעוד שלוש שנים.
נסים זאב: אני מסכים להצעה של חבר הכנסת יהלום לפרוס את התוספת לשנתיים.
נסים זאב: הייתי מסכים לפרוס את זה לשלוש שנים אם היועץ המשפטי לא היה מקצר מלכתחילה את חייה של הממשלה הזאת והיה נותן לה אפשרות להמשיך ולכהן עד 2007.
אברהם פורז: אני יודע שאני הולך להיות שנוא נפשם של כל העוזרים הפרלמנטריים, אבל אני חושב שצריך להיצמד להמלצות ועדת גרונאו.
אברהם פורז: צריך לעשות רוויזיה ולהיצמד להמלצות ועדת גרונאו.
רוני בר-און: תכתוב לוועדת גרונאו, הם יגישו המלצות מחודשות ואפשר אחר כך להביא את זה הנה.
רוני בר-און: העניין הזה של המלצות של ועדה ציבורית הוא אף פעם לא מעשה בית דין.
רוני בר-און: כל חבר כנסת יכול להציע ואם הוועדה תביא המלצות נדון בהם בכובד ראש.
אברהם פורז: השתתפתי בישיבה שבה חברי ועדת גרונאו היו ושמעתי את ההמלצות שלהם.
אברהם פורז: בחלק מההמלצות הם הלכו לקראת העוזרים הפרלמנטריים, אבל ועדה זו, ברוב, החליטה להפליג ולהיות עוד יותר נדיבה.
אברהם פורז: אני חושב שהנדיבות הזאת לא היתה במקומה.
אברהם פורז: חברי הכנסת פה נגועים באיזושהי נקודה לא נעימה, אנחנו מעסיקים בעצמנו את העוזרים הפרלמנטריים וכל אחד קרוב אלינו ולא נעים להשיב את פניהם ריקם, לא נעים לומר להם שאנחנו מצביעים נגדם.
אברהם פורז: הלחץ שמופעל על חברי הכנסת הוא רב.
אברהם פורז: לכן אני מציע לעשות רוויזיה ולחזור ולאמץ את המלצות ועדת גרונאו.
רוני בר-און: לא יכולה להיות רוויזיה.
רוני בר-און: רוויזיה יכולה להיות עד שחוק מונח.
רוני בר-און: החוק הונח ופורסם.
רוני בר-און: יכולתם לבקש רוויזיה חמש מאות פעם.
עמרם מצנע: נקראתי כדי לתמוך בהצבעה.
עמרם מצנע: גם אני חשבתי שוועדת הכנסת היתה צריכה לקבל ולכבד את המלצות ועדת גרונאו, אבל אם התקבלו והפכו את זה לתוספת שכר מסוכמת, אם יש כוונה להוריד את השכר, אני מציע שגם חברי הכנסת יורידו בשכרם.
רוני בר-און: אתה יכול לומר לנו כמה, כדי שנעלה את זה להצבעה?
עמרם מצנע: באותו שיעור.
עמרם מצנע: אם מקצצים בשכר, צריך לעשות את זה לכול רוחב החזית.
אורי בצרי: לא נוח לי עם מה שקורה פה.
אורי בצרי: אם מקצצים בשכר של עוזרים, הרי כמו בכל מקום מסודר היו יכולים לדבר אתנו על זה.
אורי בצרי: פה מדברים על פיצול ואנחנו אפילו טענו שיש מקומות גם לקצץ ומצאנו מקומות כאלה.
אורי בצרי: לפיכך, לפני שעושים את כל ההצבעות האלה, בואו תשבו אתנו ונמצא את המקורות ולאחר מכן נחשוב על אחוזי הפיצול.
אורי בצרי: מדוע לא 52% או אולי 40% השנה?
אורי בצרי: אני מבקש לדחות את זה, יש למצוא מקורות אחרים.
אורי בצרי: מי שקורא את הגלובס רואה גם כמה מקורות יש.
זהבה גלאון: נקלענו כאן לסיטואציה לא כל כך נעימה.
זהבה גלאון: מצד אחד לכל אחד חשובים העוזרים הפרלמנטריים שלו ולכל אחד מאתנו לא נעים מהעוזרים הפרלמנטריים שלו וכל אחד גם מעריך את עבודת העוזרים ורוצה שיהיה להם את הטוב ביותר, וגם מגיע להם.
זהבה גלאון: בטובתנו או שלא בטובתנו נקלענו כאן - אולי זו דרך עדינה לומר את זה - למאבקי כוח בין כל מיני גורמים בכנסת, רשויות, מוסדות וכו'.
זהבה גלאון: מצד אחד היתה החלטה של ועדת הכנסת שיש לה משמעות רבה, מצד אחר היתה ישיבה אצל יושב ראש הכנסת עם יושבי ראש של הסיעות - שלא נכחתי בה - שחבר הכנסת אורון החליף אותי וחבר לחבר הכנסת שוחט בהחלטה שהם קיבלו.
רוני בר-און: להזכירך, בעניין ועדת גרונאו, איתן כבל ואנוכי היינו היחידים שביקשנו לא לאשר אף אחת מכל ההשגות שהיתה כאן, פרט לעניין של הוותק.
רוני בר-און: התוספות התקבלו על אפנו וחמתנו, כמו למשל עוזר שלישי ושל הצמדת מינהלי למקצועי בשיעור של 90%.
זהבה גלאון: אומנם גם באותה ישיבה לא הייתי, אבל אני יודעת מה התקבל.
זהבה גלאון: ישבו יושבי ראש הסיעות אצל יושב ראש הכנסת, חבר הכנסת אורון היה שם מטעמנו, וקיבלו החלטה שאני מחויבת לה.
זהבה גלאון: עם זאת, אחרי שאני גם שומעת את הדברים שנאמרים כאן, את דבריו של יולי אדלשטיין, שאול יהלום ואחרים, אני חושבת שחבר הכנסת שאול יהלום הלך לפשרה במובן מסוים.
זהבה גלאון: היא בוודאי לא מרצה את העוזרים הפרלמנטריים, היא בטח לא תרצה את אלה שקיבלו את ההחלטה אצל יושב-ראש הכנסת.
זהבה גלאון: אני מציעה לחבר הכנסת שוחט לשקול את הצעת הפשרה הזאת.
אברהם-בייגה שוחט: אני מוכרח להעיר לחבר הכנסת מצנע - אם תקרא את הסעיף של קשר לציבור של חברי הכנסת, יתברר לך שבשנה וחצי האחרונות הורידו את התקציב הזה ב-25% .
אברהם-בייגה שוחט: אני מציע לך שלא בכל דבר - - -
עמרם מצנע: קשר לציבור זה לא שכר, אני מציע לקצץ בשכר.
אברהם-בייגה שוחט: גם אני יודע לומר את המשפטים האלה.
אברהם-בייגה שוחט: אני לא רוצה לומר את דעתי על דוח גרונאו, כי אמרתי את זה כבר בעבר.