GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רוני בר-און: כלומר, מכל האופציות - להסיר מסדר היום ולהעביר את זה לוועדה - החליטה המליאה שהנושא חשוב דיו כדי שהמליאה תדון בו.
רוני בר-און: בין יתר הנושאים שלא הגיע זמנם לדיון עד היום אני אזכיר לכם כמה, שייראו לכם כאילו הם אקטואליים מהיום: שחרור אסירים פלסטינים; הצורך בפירוק תשתיות הטרור; מסקנות ועדת אור - זהו נושא ממש קרדינלי; מעורבותם של ערביי ישראל בפיגועי טרור - כל אלו נושאים שהיו חשובים.
רוני בר-און: אני מדבר אתכם על דצמבר 2003, יולי 2003, ספטמבר 2003.
רוני בר-און: כל אלו שהיו נושאים חשובים אז, לא פחות מחשיבותם היום.
רוני בר-און: הדברים האלה לא באים לדיון, כי הכנסת עובדת קשה מאוד, ואין לה זמן לדון בדברים האלה.
רוני בר-און: פעם אחר פעם הם נדחים, ואני לא חושב ששום אורגן שמכבד את עצמו יכול להרשות לעצמו שברשימת ההמתנה שלו יהיו נושאים שהם כמעט בני שנתיים.
רוני בר-און: אני שב ומזכיר - זאת איננה גחמה, שמישהו קם בבוקר והחליט שמטריד אותו שצבע הקיר בוועדת הכנסת הוא צבע עץ אורן.
זהבה גלאון: באמת הגיע הזמן - - -
רוני בר-און: זה גם נושא שצריך לטפל בו, נכון.
רוני בר-און: זה נושא שחבר כנסת חשב שהוא דחוף, שהנשיאות חשבה שהוא דחוף, ושהמליאה חשבה שהוא צריך להידון במליאה.
רוני בר-און: לכן באתי לפני שבעה חודשים - בחודש יוני 2004, ערב פגרת הקיץ - והצעתי שאחת לחודש, מדי יום חמישי האחרון של החודש, במשך שלוש שעות בבוקר, מהשעה 09:00 ועד לשעה 12:00, כדי שאנשים יוכלו לנצל את יום חמישי גם לעבודה פוליטית במקומותיהם, ועוד שתי נתחי דיון: (1) שעתיים בסוף סדר היום של יום שני; (2) שעתיים לפני פתיחת הדיון ביום שלישי.
רוני בר-און: בשעות האלה נעשה מבצע לביעור חמץ.
רוני בר-און: המבצע הזה משרת שתי מטרות: הוא משרת את המטרה - אומרים לחבר הכנסת שהנושא עולה לדיון.
רוני בר-און: אז חבר הכנסת אומר - הוא לא מענין אותי יותר, תמחקו אותו.
רוני בר-און: ואז זה בסדר.
רוני בר-און: חבר הכנסת, שהוא בעל ההצעה, בא ואומר למזכירות למחוק את ההצעה; הנושא כבר לא מענין.
רוני בר-און: יש כאן לא מעט נושאים שחברי הכנסת יגידו - עבר זמנו, בטל קורבנו.
רוני בר-און: בטלו אותם.
רוני בר-און: בנוסף, או כאפשרות נוספת: חבר הכנסת לוקח על עצמו אחריות.
רוני בר-און: אומרים לו: אדוני, זה לא בסדר היום הרגיל, זה ביום שני, מהשעה 20:00 או 21:00 עד השעה 23:00.
רוני בר-און: מעניין אותך - תישאר.
רוני בר-און: לא מעניין אותך - לך הביתה, ואז אנחנו נמחק את זה.
רוני בר-און: או שזה ביום חמישי.
רוני בר-און: הצעתי את ההצעה הזאת, וועדת הכנסת הסכימה - זאת היתה הסמכות היחידה שלה; אין לה סמכות להחליט בענייני סדר היום - להמליץ בפני יושב ראש הכנסת לקבל את ההצעה הזאת.
רוני בר-און: הגיע מכתב תשובה של היושב ראש, שמעולם לא הגיע לידיי, אלא בימים האחרונים.
רוני בר-און: הודענו ליושב ראש על ההצעה ב-1 ביוני.
רוני בר-און: כתבנו לו: בישיבת ועדת הכנסת, התברר כי על סדר יומה של הכנסת הצטברו נושאים רבים.
רוני בר-און: עוד התברר, כי לעתים קרובות הדיון בנושאים שהכנסת החליטה לכלול בסדר יומה נדחה לחודשים רבים, ונוצר מצב שבו הנושא כבר אינו אקטואלי.
רוני בר-און: לפיכך החליטה ועדת הכנסת בישיבתה היום - אני מדבר על 1 ביוני, 2004 - להמליץ בפניך כי תעשה שימוש בסמכותך לפי סעיף - - - ותורה כי ביום החמישי האחרון של כל חודש, עד סוף הכנס הנוכחי, קרי: יוני ויולי, תתקיים ישיבת כנסת בשעה 09:00 עד 12:00 בדיון בנושאים שהצטברו על סדר היום.
רוני בר-און: בנוסף, מבקשת ועדת הכנסת להמליץ בפניך כי ישיבות הכנסת בימי שני יוארכו בשעתיים נוספות, והישיבות בימי שלישי יחלו בשעה 14:00, כך שהשעות שנוספו ישמשו למטרה האמורה של חיסול הפיגורים בענין ההצעות לסדר.
רוני בר-און: " להזכירכם - ודיברנו על כך - זה לא יפגע בעבודת הוועדות.
רוני בר-און: זה מתחיל ביום שלישי בשעה 14:00, וזה הולך לאמצע הלילה ביום שני.
רוני בר-און: ביום חמישי, גם אם צריך להישאר ביום רביעי מאוחר - לנים בירושלים, קמים בבוקר, גומרים מ-09:00 עד 12:00 וחוזרים לתל אביב.
רוני בר-און: תשובת יושב ראש הכנסת - ואני לא קיבלתי אותה; קיבלתי אותה בימים אלה - "הנני מודה לוועדת הכנסת על המלצתה לקבוע - - - ברם, אין בדעתי לקבלה.
רוני בר-און: נוכחות חברי הכנסת הנוכחית בישיבות המליאה היא דלה במיוחד.
רוני בר-און: זאת גם בדיונים חשובים, גם בישיבות מיוחדות או חגיגיות של הכנסת.
רוני בר-און: קיימת גם תופעה של חברי כנסת שנרשמים לדיונים - לרבות דיונים שהם עצמם יזמו כהצעה - ואינם טורחים להופיע לדיון.
רוני בר-און: תופעה זו היתה קיימת גם בעבר, אולם מעולם לא בממדים המתגלים בכנסת הנוכחית.
רוני בר-און: בכל יום דיונים ניתן לשמוע את יושב ראש הישיבה קורא 10 עד 15 שמות ויותר של חברי כנסת שנרשמו לדיון, ושאינם נוכחים באולם.
רוני בר-און: אני עד גם בכל שבוע לתופעות מדהימות בחוצפתן של חברי כנסת, המסתלקים ל"סידורים" בשעה 17:30, אפילו ביום שני, היום החם ביותר בכנסת.
רוני בר-און: תופעות כאלה אינן זכורות לי מכנסות קודמות.
רוני בר-און: בעיני קבוצה גדולה מדיי של חברי כנסת - בעיקר כאלה שחדשים מקרוב באו לחיים הציבוריים - העבודה הפרלמנטרית בכנסת בשליחות הציבור שבחר בהם, היא כנראה רק אופציה.
רוני בר-און: לא למותר להזכיר בהקשר לכך את ישיבת הכנסת שנועדה ליום חמישי האחרון שהיתה לאחר חג השבועות, לאחר שלא התקיימו ישיבות בימים שלישי ורביעי, אשר בוטלה לבסוף לבקשתם של חברי הכנסת עצמם.
רוני בר-און: לכן, בטרם נשנה סדרי בראשית ונקבע ימי דיונים נוספים, נראה לי כי ראוי שחברי הכנסת ימלאו את חובתם בימי הדיונים שנקבעו מקדמת דנן".
רוני בר-און: אני מבין את כעסו של היושב ראש, וחלק ניכר מהעובדות המופיעות במכתבו נכונות בעליל.
רוני בר-און: עם זאת, אין בטענות ובתשובה הזאת של היושב ראש כדי לשנות מדעתי, לפיה צריך לעשות את המעשה.
רוני בר-און: אנחנו יכולים להיות אחראים עד גבול ידוע – גם היושב ראש, גם אנחנו, כולנו – למידת המחוייבות של חבר כנסת למילוי התפקיד שלו, ליציאה המוקדמת שלו, להיעדרות שלו ולהירשמותו לדיון בלא שהוא מתייצב שם.
רוני בר-און: אין כאן אפוטרופסות לעריות; אנחנו לא יכולים להיות אחראים עד הסוף.
רוני בר-און: עם זאת, אני אומר שלא צריך לשפוך את התינוק עם מי האמבט.
רוני בר-און: אם מי שמכעיס אותנו ואת יושב ראש הכנסת בכך שהוא לא מגלה מחוייבות לתפקידו יוצר מצב שבו לפעמים קוראים בכנסת שמות, ואנשים לא באים והכנסת נראית ריקה – זה לא אומר שלא צריך לפתור את הבעיה של אותן 100 הצעות ויותר שמצטברות מדי שבוע, ושהאפשרות לקיים את הדיון שלהן לא מתקיימת.
רוני בר-און: אני שב ומציע לוועדת הכנסת לשוב ולהמליץ על כך.
רוני בר-און: אני מקווה שהיושב ראש ייאות לקבל את ההמלצה הפעם הזאת.
רוני בר-און: אם לא – זה מה שיש.
שאול יהלום: אני בהחלט מסכים להמשיך ולהמליץ.
שאול יהלום: עם זאת, אני מבקש לשנות את ההחלטה בדבר אחד – אני אומר את זה כיושב ראש ועדה: יום שלישי לפני הדיונים במליאה הוא שעות העבודה בוועדה שלי, ואני בטוח שגם בוועדות נוספות.
רוני בר-און: זו טענה רצינית.
שאול יהלום: אם אדוני רוצה לפתור בעיה, זה לא צריך להיות על חשבון העומס שעלול להיווצר מחר בוועדות אחרות.
שאול יהלום: יום שני – טוב מאוד; יום חמישי – אפילו אם נצטרך להגיע, בסדר.
שאול יהלום: אבל אני מציע לנטרל את יום שלישי מהענין, ולהשאיר לנו את השעות.
שאול יהלום: הערה נוספת: אני חושב שיש צורך לתאם את זה גם עם מזכירות הממשלה.
שאול יהלום: מה שיקרה הוא שאם הממשלה לא תסכים להצעתו, לא יבואו שרים לעלות ביום חמישי.
שאול יהלום: זה מה שיהיה.
שאול יהלום: עם התיקון שלי, אני מצטרף להמלצה.
רוני בר-און: מה זה "לא תסכים"?
רוני בר-און: יבואו.
רוני בר-און: אם הכנסת תחליט, הם יבואו.
רוני בר-און: חבר הכנסת יהלום, אם הממשלה לא תבוא, אז אנחנו באמת לא יכולים - - - זה מעביר את האחריות לממשלה.
רוני בר-און: הרבה פעמים אנחנו דנים, ושולחן הממשלה ריק.
רוני בר-און: אני אומר שהממשלה, לדעתי, תכבד את החלטת הכנסת לעשות את מבצע ביעור החמץ הזה.
רוני בר-און: אני מקבל את ההערה שלך לגבי יום שלישי.
רוני בר-און: אם אתם רוצים להוסיף שתי שעות עבודה ביום שלישי, אחרי סיום המליאה, אין לי בעיה אם זה.
רוני בר-און: אם לא רוצים להכביד יותר מדיי – לא בעיה.
רוני בר-און: אפשר להתחיל באמת עם שעתיים ביום שני, כדבריך, ועם שני ימי חמישי שעוד נותרו לנו עד פגרת הפסח – אני לא מתכוון לכל יום חמישי; אל תבינו אותי לא נכון - אחד ביום החמישי האחרון של חודש פברואר והשני ביום חמישי האחרון שלפני התפזרות הכנסת במרץ, כי אנחנו מתפזרים ביום רביעי.
איתן כבל: העובדות מדברות בעד עצמן – אי אפשר להתווכח עם העובדות.
איתן כבל: אבל מתוך העובדות האלה, ואני מקבל את ההמלצה, אני רוצה שנבחן גם סיטואציות שהן לא רק הכנסת ולא רק הממשלה.
איתן כבל: לפעמים סדרי עבודת הכנסת - - - כך למשל, כל הנושא הזה שנקרא הצעות לסדר: ברוב המקרים שבהם אני עומד לדבר ביום רביעי על הנושא של הצעות לסדר, אני עושה את זה לפעמים כמי שכפאו שד – לסטטיטסטיקה, כדי לסיים את הענין.
איתן כבל: כי פתאום אתה עומד ומדבר על משהו, שאפילו לך הוא נשמע כבר כאילו הוא לקוח מאיזשהו סיפור שאף אחד לא זוכר.
שאול יהלום: - - - שלושה ימים קודם.
איתן כבל: הענין הזה שווה מחשבה – הייתי שמח אם אפשר יהיה להשתדל שההצעות לסדר תהיינה בזמן אמת, עד כמה שניתן.
איתן כבל: אין שום מקום - - - שצריך שכל ההצעות לסדר תדחפנה ליום רביעי.
רוני בר-און: אז כל יום אתה מציע לדון בהצעות לסדר?
איתן כבל: לא, אני אומר שאם במקום לעשות את כל ה-6-8 הצעות ביום רביעי, אתה עושה שתיים ביום שני, שתיים ביום שלישי, ושתיים נוספות ביום רביעי.
רוני בר-און: על כך אני לא יודע לענות.
רוני בר-און: אבל אני מניח שהוותיקים בבית יסבירו לך למה זה פתרון לא - - -
איתן כבל: אדוני היושב ראש, אני בטוח שכל אחד מאתנו מרגיש כך לא פעם ולא פעמיים – ובוודאי הוותיקים מרגישים את זה.
רוני בר-און: הפתרון לבעיה שלך הוא כנראה להעתיק שיטות זרות, ולייסד כאן שני בתים – בית אחד שידון בחקיקה ובית שני שידון בהצעות לסדר.
רוני בר-און: לא נראה לי שזוהי הצעה מרחיקת לכת; פעם עוד נגיע לזה.
רשף חן: לשני בתים כן, לחלוקה הזאת – כנראה שלא.
איתן כבל: הנושא השני הוא מערכת היחסים שנוגעת לשאילתות.
איתן כבל: כל חבר כנסת מגיש שאילתה.
איתן כבל: יש שרים חרוצים יותר ויש חרוצים פחות - - -
רוני בר-און: אבל לא נוח לי לדון בזה.
איתן כבל: אני אומר לך שזו חלק מאותה תחושה שקיימת בקרב חברי הכנסת – ואני תומך בדברים שאתה אומר.
איתן כבל: תסתכל על הנושאים שאתה מתייחס אליהם – כולם מתקופת - - -
רוני בר-און: הכנסת מעולם לא דנה בנושא אמנות ז'נבה.
רוני בר-און: אני חושב שאהוד יתום חושב שצריך לדבר על כך, כמו זהבה גלאון שחושבת שצריך לדבר על כך.
רוני בר-און: זהו נושא שעלה כאן כהצעה דחופה לסדר היום, והמליאה החליטה להעביר את זה לדיון במליאה, וטרם בא זמנם - - - לדיון במליאת כנסת ישראל.
איתן כבל: כשמצביעים במליאה לאן להעביר את זה - - -
רוני בר-און: החלטת האו"ם בנוגע לגדר ההפרדה – האם זה נושא שלא היינו צריכים לדון בו?
רוני בר-און: אני קורא אחד אחרי השני – אני לא מחפש - - -
איתן כבל: ראיתי את זה.
איתן כבל: כשאתה רוצה להכניס משהו לבית הקברות של הכנסת, אתה אומר מליאה.
רוני בר-און: עמדת ישראל וארצות הברית בבית הדין הבינלאומי בהאג – זה נושא שלא היו צריכים לדון בו בכנסת?
רוני בר-און: זה מביש.
איתן כבל: לכן אני מצטרך להמלצה.
איתן כבל: אני חושב ששום דבר לא יקרה אם ננסה לייצר לכל הפחות איזשהו ניקיון, למרות שכשנעלה ונדבר על הנושאים, חלקם ייראו - - -
רוני בר-און: אני מרשה לעצמי משפט אחד נוסף, לאחר דבריך.
רוני בר-און: דיברת על נושא הנוכחות במליאה – זהו דבר שהוא ביזיון בזכות עצמו, ועל כך מלין בצדק יושב ראש הכנסת.
רוני בר-און: הצעתי ליושב ראש הכנסת מספר הצעות בענין הנוכחות במליאה.
רוני בר-און: אני חושבת שתעודת השליש שמחלקים כאן מפעם לפעם לחברי הכנסת בענייני סטטיסטיקה היא אם כל חטאת.
רוני בר-און: כשבאים ואומרים – פלוני נאם 300 פעם, כשמתוכם 50 הם נאומים בני דקה, ו-150 נוספים הם הצעה אחרת לסדר היום – פתאום האורטורים הגדולים – 400 נאומים, אתה מבין?
רוני בר-און: כאשר זה תמיד נעשה בכנסת של 3-4 אנשים.
רוני בר-און: אני גם היושב ראש וגם הכנסת הנכבדה.
רוני בר-און: הצעתי הצעות פרקטיות – איך בודקים את נוכחות חברי הכנסת במליאה.
רוני בר-און: אף אחת מההצעות האלה לא נבדקה בכלל, למיטב הבנתי.
רוני בר-און: הרי מהי נוכחות?
רוני בר-און: אם בסוף המושב אני מקבל 100% נוכחות, זה גם אם אני נכנס בשעה 20:00, עושה סיבוב – אפילו לא עושה סיבוב; אומר שלום, קליק, ויוצא החוצה – קיבלתי יום, פלוס 85 ש"ח אש"ל ליום?
רוני בר-און: נגמר הסיפור.
רוני בר-און: כלומר, אני יכול להשאיר את הרכב מותנע בחוץ, להיכנס, לצאת – אני מקבל יום נוכחות פלוס 85 ש"ח.
רוני בר-און: זאת לא שיטה לבדוק מחוייבות לעבודה.
שאול יהלום: זה בגלל שאתה אוכל בחוץ - - -
רוני בר-און: או העניין הזה של הצעות חוק: 100 הצעות חוק, ש-85% מתוכן מועתקות ו-99 מתוכן לא עברו קריאה טרומית.
רוני בר-און: אחר כך הם מחוקקים דגולים.
רוני בר-און: יש הצעות פרקטיות – ואתה היית חלק מזה, אריה – לגבי הסוגיה של בדיקת זמן נוכחות במליאה.
שאול יהלום: איך, באמת?
רוני בר-און: אני לא רוצה לומר את הדברים כאן עד שהדברים האלה לא ייבדקו.
אריה האן: - - - הוועדה הזאת לא תסכים.
רוני בר-און: הוועדה הזאת לא תסכים?
רוני בר-און: למה אתם לא מנסים?
רוני בר-און: החלטתם שאנחנו לא נסכים?
רוני בר-און: תביאו את זה לכאן.
רוני בר-און: אני כבר מדבר על כך במשך שנה וחצי.
רוני בר-און: אחרי חודש בכנסת הצעתי הצעות בנוגע לאופן שבו מוודאים שחבר הכנסת משלם את הזמן שלו במליאה.
איתן כבל: אם אתה כבר מציע את זה, אולי אפשר להקים ועדת משנה של סיעות הבית?
רשף חן: אדוני היושב ראש, יש שני דברים שמפריעים לי עם ההצעה שלך: הראשון הוא מחלוקת עם יושב ראש הכנסת, שגם מפריעה לי לכשעצמה, וגם יש לי הרגשה שהיא לא תועיל.
רשף חן: אז אנחנו נשאר באותו מקום.
שאול יהלום: - - - ממה אנחנו חיים?
שאול יהלום: ממחלוקות.
שאול יהלום: אני חושב שהמחלוקת היא מחלוקת עניינית.
שאול יהלום: היושב ראש סבור אחרת, ואני סבור - - -
רשף חן: אני לא חושב שהדו שיח הזה יקדם.
שאול יהלום: הפרלמנט חי מדעות שועות.
שאול יהלום: מה שנכון הוא שהיושב ראש הולך לפי מסורת של 56 שנה, ואתה שובר כאן מסורות.
רשף חן: שנית, גם הפתרון שאנחנו מציעים הוא למעשה פתרון טכני, ולא מהותי.
רשף חן: הוא לא יפתור לנו את הבעיה בטווח הארוך.
רשף חן: הוא טכני כי הוא מנקה את השולחן.
רשף חן: אבל הצפי הסביר לגבי אותם ימי חמישי הוא שזה יהיה דיון שלא בדיוק מכבד את הכנסת – במקרה הטוב יגיעו לדבר אלו שמדובר בהצעות החוק שלהם.
רשף חן: זה נובע מכך שזה לא יום עבודה רגיל של הכנסת.
רשף חן: אין דברים אחרים על סדר היום.
רשף חן: כלומר, זה מין יום - - -
רוני בר-און: בהצעות אחרות לסדר - - - יש יותר סדרנים במליאה מחברי כנסת.
רשף חן: זה נכון, אבל אני חושב שעל העובדות של הצפי הזה - - -
רוני בר-און: - - - טלוויזיה, שומעים אותך 100 אלף איש.
רוני בר-און: אם חשוב לך - - -
רשף חן: האמת היא שלא לשם כך מעלים נושא לדיון בכנסת; מעלים דיון לכנסת כדי שיתקיים דיון בכנסת.
רשף חן: כאן אני מתחבר לדברים שחבר הכנסת כבל אמר: יש כאן איזשהו פספוס במוסד הזה של הצעות דחופות לסדר היום.
רשף חן: מטרת ההצעה הדחופה לסדר הוא הדיון בהצעה הדחופה לסדר.
רשף חן: זוהי המטרה האמיתית.
רשף חן: זה גם מתחייב מהדחיפות.
רוני בר-און: על הנושאים שפרטתי אפשר לדבר בשלוש דקות?
רוני בר-און: אני מדבר על הבנות ז'נבה, על הגדר ועל בית הדין הבינלאומי בהאג?
רשף חן: הרי לכל אחד מאתנו יש אפשרות להעלות הצעה רגילה לסדר בנושא שהוא חשוב בעיניו.
רשף חן: כדי לנטרל את הסכנה הזאת של עומס בלתי אפשרי על הכנסת, יש לנו מכסה.
רשף חן: ואז, אם מישהו רוצה לדבר על הגדר, שיגיש הצעה רגילה לסדר, וידבר על הגדר בצורה הרגילה.
רשף חן: לעומת זאת, אם מישהו בא ואומר – קראתי ידיעה בעיתון, אני ועשרה חברי כנסת נוספים חושבים שהנושא הוא דחוף – ראוי - - - מהצעה דחופה לסדר להצעה דחופה לדיון מהיר.
רשף חן: היה ונשיאות הכנסת, במתכונת הרגילה עכשיו; בדרך כלל משום שהיא רואה שיש חברי כנסת רבים שרוצים לדון – מסכימה שהנושא הזה ראוי לדיון מהיר, ייקבע דיון מהיר.
רשף חן: בדיון המהיר הזה יוכל כל חבר כנסת לדבר במשך דקה.
רשף חן: כל מי שנוכח באולם יקום ויאמר את דברו במשך דקה.
רשף חן: בסוף הדיון הזה, היה והכנסת תחליט שהנושא ראוי לליבון מהותי יותר, תעביר את זה לוועדה.
רשף חן: אם לא – לא; נגמר הענין.
רשף חן: אם מישהו ירצה להגיש הצעה רגילה לסדר בנושא הזה, הוא עדיין יכול להגיש הצעה רגילה לסדר בנושא הזה.
רשף חן: אבל אני חושב שאז אנחנו ניצור מנגנון שבאמת עונה על מה שאנחנו באים לעשות כשאנחנו מגישים הצעות דחופות לסדר, ולא יוצר את - - - כי כל פתרון שלא נביא לא פותר את הבעיה.
רוני בר-און: גם אם אני לא מבין איך אתה פותר את הבעיה בהצעה שלך – ואני לא מבין - - -
רשף חן: אני לא פותר - - -
רוני בר-און: אני לא מבין ב-shot הראשון, אבל אני מוכן להקדיש לכך מחשבה.
רוני בר-און: אני לא מציע למסד יום דיונים נוסף; אני מציע לכבד את הדברים שנצטברו עד כה ברשימה הזאת.
רשף חן: אני חושב שזה איכשהו פחות מכובד מאשר לשים את זה בסוף היום - - -
רוני בר-און: זה מקביל – אפשר לבדוק את ההצעה שלך, ואני לא יודע עדיין איך היא פותרת את הבעיה.
רשף חן: אין הבדל גדול בין השיבוץ של זה ביום חמישי לבין השיבוץ של זה בסוף השבוע או בסוף היום עד לשעה 24:00.
רשף חן: זה אותו דבר, בגדול.
רשף חן: מי שזה מאוד חשוב לו יבוא לשם, ורוב האנשים לא יהיו בכלל.
רוני בר-און: תודה, הבנתי.
אהוד יתום: אני רוצה להעלות שלושה טיעונים: ראה מה קורה עכשיו, אדוני היושב ראש.
אהוד יתום: שעה ארוכה אנחנו יושבים כאן חמישה חברי כנסת – הצוות המקצועי רובו ככולו יותר מחברי הכנסת.
רוני בר-און: אדוני לא יודע לספור?
אהוד יתום: ברבע השעה האחרונה הצטרפו שניים – אדוני יודע לספור מצויין.
אהוד יתום: - - - בשתי ועדות שאני שותף בהן – ועדת חוץ ובטחון ווועדת הפנים – אלו בדרך כלל ימי סיורים.
אהוד יתום: אם זה לא יתואם עם יושבי ראש הוועדות--
רוני בר-און: חבר הכנסת יתום, מדובר בפעמיים בלבד.
רוני בר-און: אל תדברו על ימי ה'.
רוני בר-און: אם עד הפגרה יש לנו רק שני ימי ה' ושלוש שעות - - -
אהוד יתום: בבקשה – תאם זאת עם יושבי ראש הוועדות.
רוני בר-און: יתואם.
רוני בר-און: אם תתקבל ההמלצה, יום ה' הראשון שבו זה ישובץ יחול בעוד ארבעה שבועות, והיום ה' השני יחול בעוד שמונה שבועות.
אהוד יתום: אני מעלה נקודות משמעותיות, כיוון שההצגה של העבודה במשך שלושה או ארבעה ימים איננה מדוייקת לגבי חלק מחברי הכנסת, כולל החדשים.
אהוד יתום: נקודה שלישית: היושב ראש צודק – וכך גם חבר הכנסת כבל.
אהוד יתום: אני מציע בהזדמנות חגיגית זו לקבוע נוהל בכנסת שכל סיעה – לכל דיון – תפריש 30% מחבריה.
אהוד יתום: כך שהמליאה תהיה מלאה ב-30% מהאנשים.
אהוד יתום: זה פשוט נורא ואיום.
איתן כבל: זה יהיה כמו סמל מחלקה - - -
אהוד יתום: אפשר לעשות את זה, כפי שיש את הדבר המצחיק של תורנות שרים – שר אחד שיהיה במליאה – כך גם לגבי 30% מחברי הכנסת.
אהוד יתום: יהיו כל הזמן 40 חברי כנסת במליאה, וניתן יהיה לנאום בפני 40 חברי כנסת, ולא בפני אדוני היושב ראש.
אהוד יתום: אם כן, הא בהא תליא.
זהבה גלאון: אדוני, גם אני מתנצלת – אני צריכה לצאת לישיבה נוספת שיזמתי.
רוני בר-און: בסופו של דבר אני אחליט לבד.
זהבה גלאון: אדוני היושב הראש, ועדה נכבדה.
זהבה גלאון: אני חושבת שהיושב ראש מעלה ענין רציני, שחייב לבוא לידי פתרון.
זהבה גלאון: אין חולק על כך.
זהבה גלאון: יש לי השגות על דרכי הפתרון המוצעים.
רוני בר-און: אם יש לך פתרון חלופי אחר - - -
זהבה גלאון: מייד אציע אותו.
זהבה גלאון: אני רוצה להעיר הערה, ואני מעירה אותה בעדינות: נראה לי לא נכון – ואני אומרת את זה מבחינת יחסי עבודת הכנסת – לעשות את הדברים האלה שלא בתאום עם מוסד יושב ראש הכנסת.
זהבה גלאון: אני אומרת את זה מתוך הערכה רבה ליושב ראש הוועדה – אין ספק שיושב ראש הוועדה מעלה בעיה רצינית, שאיננה לכבודה של הכנסת.
זהבה גלאון: אבל יש דברים שאני חושבת שצריך לעשות בתאום.
זהבה גלאון: לאחר שאמרתי זאת, אני רוצה להציע את הפתרון שלי: אני לא חושבת שצריך לקבוע אחת לחודש, בסוף כל חודש.
זהבה גלאון: אגב, אני לא מתנגדת לכך שזה יהיה ביום חמישי.
זהבה גלאון: זה גם לא צריך להיות משהו שהוא מקובע.
זהבה גלאון: עכשיו - ביעור חמץ, לפני שיוצאים לפגרה.
זהבה גלאון: מצדי זה יכול להיות עכשיו מדי יום חמישי, עד שיוצאים לפגרה.
זהבה גלאון: אני לא מציעה לקבע משהו, אלא לעשות משהו על פי הצורך.
זהבה גלאון: אחרי שאמרתי את כל זה, אני רוצה להסביר למה לדעתי יום חמישי הוא לא רעיון טוב: אני מציעה לקחת בחשבון כמה דברים.
זהבה גלאון: חברי כנסת שירצו להשאר כאן ביום חמישי יצטרכו בחלקם ללון – יש גם את כל ענין העלויות, וצריך לקחת את זה בחשבון.
זהבה גלאון: צריך לחשוב על כך.
זהבה גלאון: אבל אני לא הולכת על ענין התקציב – זה פחות מטריד אותי.
רוני בר-און: את זוכרת מה אמר השופט ויתקון על ועדת החקירה של נתיבי נפט?
רוני בר-און: אולי גדעון אלון יזכור – פסטיבלים עולים כסף.
זהבה גלאון: נכון, אבל אני חושבת שאפשר לעשות את הפסטיבל הזה באופן צנוע יותר, ואני רוצה להציע את המודל הבא: אגב, אני לא מתנגדת לפתרונות שהועלו כאן, מעכשיו ואילך; למצוא פתרונות לגבי אופן קיומו של הדיון הזה.
זהבה גלאון: הרי הנושא כבר נדון.
זהבה גלאון: אז במקום 3 דקות אפשר 5 דקות.
זהבה גלאון: צריך לחשוב על פתרונות, כי אולי במקום שההצעה לסדר תהיה 3 דקות, היא תהיה 5 דקות, ואז לא יצטרכו את המוסד הזה שבו חוזרים שוב למליאה לאחר שמורידים את הנושא לדיון.
זהבה גלאון: עם זאת, אני לא נכנסת לפתרונות המיידיים הללו.
זהבה גלאון: אני רוצה להציע להאריך את שעות הדיון במליאה שבימים שבהם המליאה במילא עובדת – לפחות כשלב ביניים, כדי שלא לקפוץ מייד לדבר ההוא.
זהבה גלאון: בנוסף, רק כדי לסגור את כל הקצוות שנותרו עד שיוצאים לפגרת הפסח – מצדי, אם צריך מדי יום חמישי; אני חושבת שלא נכון לקבע את יום חמישי כיום עבודה נוסף--
רוני בר-און: אני לא מקבע את זה.
רוני בר-און: אני הוא מי שאומר שני ימי חמישי פעם בחודש, ואת אומרת כל יום חמישי, ומצד שני את אומרת - - - לקבע אותו.
רוני בר-און: אז אני לא מצליח להבין את הטיעון.
זהבה גלאון: אני מציעה שלא לקיים בכלל את ימי חמישי, אלא כשיטה להאריך את ימי העבודה במליאה.
זהבה גלאון: עם זאת, אם נוצר מצב של הצטברות של דברים, ואנחנו רוצים לנקות שולחן – אפשר לעשות שני דברים.
רוני בר-און: לפני שבועיים – 80 נושאים מן הסוג שדברתי עליהם: יוזמת ז'נבה, גדר ההפרדה, בית הדין בהאג, מעורבות ערביי ישראל בטרור, שחרור האסירים.
רוני בר-און: כל הנושאים הם נושאים שהועברו לדיון במליאה – לא הוסרו מסדר היום ולא הועברו לוועדה.
שאול יהלום: אבל אדוני ראה כמה זה - - - לא דנו בכך וזה חלף מן העולם.
שאול יהלום: ממש.
זהבה גלאון: אני רוצה להציע את הדבר הבא: תפנה מזכירות הכנסת – כשלב ביניים – לכל המציעים שהציעו, כדי לבדוק.
זהבה גלאון: לדעתי, מתוך ההצעות האלה אתה תרד למחצית.
זהבה גלאון: אם כן, נשארו לך 40 הצעות.
זהבה גלאון: או שתגיד שאתה מוסיף שעות מליאה עד שיוצאים לפגרה, או שתוסיף עוד כמה ימים עד שיוצאים לפגרה.
זהבה גלאון: אל תקבע את זה כמשהו מוסדר.
זהבה גלאון: לדעתי, זוהי טעות.
רוני בר-און: גם אז הצענו את זה, ביוני.
רוני בר-און: חברת הכנסת גולן, בבקשה.
רוני בר-און: אנחנו מברכים אותך על הפעם הראשונה שבה את מדברת בדיון.
אראלה גולן: כמי שלא אמונה כאן על הסדרים, יכול להיות שאני שואלת שאלות נאיביות – אבקש כי תסלחו לי מראש על השאלות האלה.
אראלה גולן: ראשית, אם יש באמת עודף של נושאים שצריך לדון בהם, האם לא פשוט יותר להעביר ליום אחד את הוועדות ליום חמישי, ולקיים את הדיונים במליאה - - -
רוני בר-און: את שומעת שיום חמישי הוא יום שבו אנשים - - -
אראלה גולן: אבל אני חושבת שקל יותר להעביר את הוועדות מאשר להביא את כל חברי הכנסת ביום חמישי.
אראלה גולן: אם כן, אפשר לדון ביום שלישי משעה 09:00 בבוקר במליאה.
שאול יהלום: לא הבנתי מה יותר קל.
רוני בר-און: היא מציעה להעביר את יום הדיונים בוועדות מיום שלישי ליום חמישי, ולפנות את יום שלישי למליאה.
אראלה גולן: שאלה נוספת: האם זה משהו קבוע מאוד – האם אי אפשר לקצר את החופשה ביום-יומיים, ולקחת יומיים נוספים כדי לדון באותם דברים נוספים?
אראלה גולן: אני רואה שאני מעלה כאן חיוכים, אבל זה נראה לי רעיון הרבה יותר פשוט.
רוני בר-און: לפני שנה היתה לי בלורית שער יותר מאשר לגדעון אלון, עד שקיצרתי את החופשה בשבוע מכאן ובשבוע מכאן – ואז מרטו את כל שערותיי.
רוני בר-און: אין שום בעיה – נבטל את החופשה.
אראלה גולן: לא לבטל – לקצר אותה ביומיים, במקום להביא את כולנו שוב ושוב ביום חמישי, מה שכרוך גם בעלות כספית.
רוני בר-און: גם בחופשה זה יעלה את אותו כסף.
אראלה גולן: זה לא יעלה אותו הדבר, כי נהיה כאן בכל מקרה.
רוני בר-און: בפגרה זה עולה כסף.
רוני בר-און: אני לא אצביע על כך בנוכחות של שלושה חברים.
רוני בר-און: זה ממש לא לענין.
זהבה גלאון: אני מתנצלת - - -
רוני בר-און: חבר הכנסת כהן, בבקשה.
אליעזר כהן: אני תומך מאוד בהצעה, ואני שמח על כך שהעלית אותה.
אליעזר כהן: אתמול, כנראה בגלל הכתבה בטלוויזיה על כך שאנחנו לא עובדים, סגרנו את המליאה בשעה 22:00 בלילה.
אליעזר כהן: העברנו בין השאר את חוק ספורט מוטורי, עליו אנחנו עובדים ארבע שנים, ועוד כמה עניינים חשובים.
אראלה גולן: אגב, היו שם עשרה אנשים.
אליעזר כהן: זה חשוב וזה טוב.
אליעזר כהן: אני מציע לבדוק שני דברים: ראשית, לא להתחיל את ישיבת המליאה לפני 13:00, ואסביר מדוע.
אליעזר כהן: לגבי ועדת חוקה לפחות, יושב ראש הוועדה ואנוכי תכננו למשך כל השנה הבאה – כל שנת 2005 – לקיים במשך כל ימי ראשון וחמישי ישיבות ועדת חוקה בנושא חוקה בהסכמה.
אליעזר כהן: אם תעשו את זה לפני הצהרים, כמו ביום רביעי בשעות 11:00 או 12:00, תפגעו בעבודות הוועדה.
אליעזר כהן: שנית, מי יקבע מהם נושאים חשובים?
אליעזר כהן: אני מציע שאתה, אדוני יושב ראש ועדת הכנסת ויושב ראש הכנסת.
רוני בר-און: כל הנושאים כאן, אלא אם כן חברי הכנסת יוותרו עליהם מראש.
רוני בר-און: הרשימה קיימת – אנחנו לא צריכים לגעת ברשימה הזאת.
רוני בר-און: מה שצריך לעשות ברמה הפרקטית הוא שאריה האן מזכיר הכנסת יפנה לכל חבר כנסת, ויגיד – על סדר היום שלך מונחת הצעה מחודש יולי 2003 ומספטמבר 2003.
רוני בר-און: האם אתה עדיין מעונין בקיום דיון במליאה?
רוני בר-און: יש לך שבוע ימים.
רוני בר-און: אם לא תשיב לנו, יראו כאילו ויתרת עליה.
רוני בר-און: מי שענה - פירושו שהוא היה אקטיבי ונקט יוזמה - זו תהיה הרשימה.
רוני בר-און: ברשימה הזאת, הקודם נכנס קודם.
רוני בר-און: זה ייכנס לדיונים בהתאם לתאריכים שבהם הם הוצעו.
רוני בר-און: זוהי ההצעה שלי.
אליעזר כהן: אם כן, אני מוותר על הנקודה השניה.
אליעזר כהן: הנקודה הראשונה שציינתי – שלא לפתוח את המליאה לפני הצהריים – עדיין בתוקף.
אריה האן: אני רק רוצה להסב את תשומת לבכם: כל הדיונים האלה שרשומים - כשבא חבר כנסת ומבקש להעלות לסדר היום, אנחנו מעלים תוך שבוע-שבועיים.
אריה האן: הבעיה היא שלא מבקשים.
רוני בר-און: אני רק רוצה להזכיר לכם שלכנסת יש פרקטיקה שכן מקדימה את פתיחת הדיונים בימים מסויימים.
רוני בר-און: יש ימי מליאה שנפתחים קודם למליאה.
רוני בר-און: כשיש נושא חשוב, דרמטי, שהמדינה ממש ממתינה בכיליון עינים לשמוע – הסקרנות במדינה גדולה כל כך לגבי מה שהכנסת אומרת – מקדימים את המליאה.
רוני בר-און: זה קרה.
רוני בר-און: בין יוני לאוגוסט בשנה שעברה, במועדים שבהם אני ביקשתי לפתוח את המליאה לגבי נושאים כמו אמנת ז'נבה והשתתפות ערביי ישראל בטרור – זה לא היה מספיק חשוב.
רוני בר-און: מה היה כל כך חשוב?
רוני בר-און: יום ארכיאולוגיה, ומלאת 40 שנה לרשות הטבע והגנים הלאומיים.
רוני בר-און: על זה הקדימו את המליאה, כי המדינה לא יכלה להתקיים יותר בלא לשמוע את דבר הכנסת לגבי הדברים הללו.
שאול יהלום: מה אדוני מציע, אם כן?
רוני בר-און: אני מציע לחזור על ההמלצה הזאת – בלי יום שלישי - ולקבל את ההצעה של חברת הכנסת גלאון.
רוני בר-און: לא צריך לנהל בענין הזה התכתבות.
רוני בר-און: אני מאוד אשמח אם יושב ראש הכנסת יזמין – אם לא אותי אז את חברת הכנסת גלאון, כבל או יהלום - את חברי ועדת הכנסת אתם הוא רוצה לדבר.
רוני בר-און: הוא ידבר אתם, ושהם ינסו לשכנע אותו שזה לא יילך בהתכתבות.
רוני בר-און: כך או כך, אני מציע לחזור על ההמלצה ברוח הדברים שהצעתי בפתח הדיון, כאשר אני משמיט את הנושא של הקדמת הדיון ביום שלישי.