GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רוני בר-און: נמצא אפוא שהיום אין לנו דיון בהצעות אי אמון.
רוני בר-און: הנושא הבא - פניית חבר הכנסת דוד טל בעניין הצטרפות סיעת עם אחד למפלגת העבודה.
רוני בר-און: ביום רביעי האחרון דחינו את זה להיום, כדי להיות במצב שבו נוכל לשמוע את העמדות של סיעות העבודה-מימד ועם אחד לעניין המיזוג שלהם.
רוני בר-און: ברוך ה' הסתייענו וכל עכבה לטובה וגם עכבה זו הלכה לטובה.
רוני בר-און: מונח לפניי מכתבם של יושב ראש סיעת העבודה-מימד, חבר הכנסת איתן כבל, ויושב ראש סיעת עם אחד, חבר הכנסת עמיר פרץ, כהאי לישנא: "ליושב ראש ועדת הכנסת, הנדון: מיזוג סיעות.
רוני בר-און: הננו מתכבדים להודיעך כי סיעת העבודה-מימד וסיעת עם אחד מתכוונות לממש את הסכם האיחוד שנחתם בין שתי המפלגות ולהתמזג לסיעה אחת.
רוני בר-און: נבקשך לכנס את ועדת הכנסת באופן מיידי כדי לאשר את המיזוג בין הסיעות בהתאם לסעיף 60 לחוק הכנסת, התשנ"ד-1994".
רוני בר-און: אני חושב שזה שיא, ברגע זה זה התקבל, וועדת הכנסת מכונסת לצורך עניין זה.
עמיר פרץ: אני מבקש לומר - גם בשם חברי דוד טל - שאני שמח שכל העניין הסתיים בצורה מכובדת, בחברות ובהבנה.
עמיר פרץ: כדי לשמור על הכללים של חוק המימון, צריך להכריז שהסיעה החדשה תיקרא עבודה-מימד-עם אחד.
עמיר פרץ: כמו כן, צריך שחבר הכנסת דוד טל יודיע את הודעתו לפרוטוקול לגבי השתתפותו בחובות עם אחד כפי שמחייב החוק.
רוני בר-און: המכתב שלו מונח לפנינו והוא יהיה חלק מהפרוטוקול.
עמיר פרץ: רצוי שהיועצת המשפטית תאשר זאת, כי זה היה אחד הסעיפים הבעייתיים ביותר בתהליך האיחוד.
איתן כבל: אני רוצה לברך על המוגמר, רק שעכשיו יש בעיה עם הלוגו.
רוני בר-און: גם אנחנו מאחלים לכם בהצלחה.
רוני בר-און: עו"ד אסטרחן, אני מבקש שתציעי לנו נוסח החלטה.
ארבל אסטרחן: ועדת הכנסת מאשרת את מיזוג סיעות עם אחד ועבודה-מימד לסיעה אחת ששמה יהיה עבודה-מימד-עם אחד.
ארבל אסטרחן: שינוי השם אינו הכרחי מבחינת המימון.
ארבל אסטרחן: היום המימון משולם בנפרד לעבודה-מימד ובנפרד לחברי הכנסת של עם אחד .
ארבל אסטרחן: במקביל ועדת הכנסת מאשרת התפלגותו של חבר הכנסת דוד טל מסיעת עם אחד, בהתאם לסעיף 59 (3) לחוק הכנסת.
דוד טל: ואני לא יכול לקרוא לעצמי אחד העם.
רוני בר-און: אתה תוכל לקרוא לעצמך מימד אחד.
ארבל אסטרחן: בשלב זה הסיעה אינה מייצגת מפלגה ועל כן אינה זכאית למימון מפלגות ואינה זכאית לצוות פרלמנטרי עד שהיא תייצג מפלגה, אבל המימון של עם אחד יופחת בהתאם.
ארבל אסטרחן: מהרגע שהסיעה תייצג מפלגה היא תהיה זכאית למימון הוצאות שוטפות של אחד פלוס אחד ובהסכמה של חבר הכנסת טל היא תשתתף בחובותיה של סיעת עם אחד בשיעור יחסי לחלקה, כלומר שליש, כפי שנעשה בשבוע שעבר לגבי סיעת שינוי ובהתאם להסכמתו של מבקר המדינה בנושא הזה.
גדעון סער: אני מבין את האיחוד והפיצול, האם אני צריך לאשר גם את המימון?
רוני בר-און: כן, כפי שגם עשית בעניין שינוי.
רוני בר-און: מי בעד אישור הצעת ההחלטה?
רוני בר-און: בעד - 4 נגד - אין נמנעים - אין הצעת ההחלטה אושרה.
רוני בר-און: אנחנו קובעים פה אחד שהצעת ההחלטה אושרה.
רוני בר-און: אנחנו מאחלים הצלחה לכל הגופים החדשים שנוצרו והתפצלו, התפלגו והתחברו מחדש, גם לסיעת העבודה-מימד-עם אחד וגם לסיעה החדשה נוי.
רוני בר-און: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת, ישיבה מס' 237, על סדר-היום שלנו חילופי גברי לוועדה המשותפת לוועדת החוץ והביטחון וועדת החוקה, חוק ומשפט לעניין מצב חירום.
רוני בר-און: מתעורר הצורך להאריך את תוקף התקנות בעניין הכרזת מצב חירום, והוועדה, בהרכבה הנוכחי, טעונה שינוי בעקבות חילופי גברי בוועדת החוץ והביטחון.
רוני בר-און: הרכב הוועדה המקורי, שהוא של עשרה חברים, היה כדלקמן: מטעם ועדת החוץ והביטחון – חמי דורון היו"ר, אהוד יתום, חיים רמון, שלמה בניזרי ואורי אריאל.
רוני בר-און: מטעם ועדת החוקה, חוק ומשפט - גדעון סער, ניסן סלומינסקי, יולי אדלשטיין, אברהם רביץ וזהבה גלאון.
רוני בר-און: ב-18 באוקטובר 2004 החליף דני יתום את חיים רמון מטעם ועדת החוץ והביטחון, והחליף יצחק לוי את ניסן סלומינסקי מטעם ועדת החוקה, חוק ומשפט.
רוני בר-און: כעת החליפה סיעת שינוי בוועדת החוץ והביטחון את חבר הכנסת דורון בחבר הכנסת אילן שלגי.
רוני בר-און: נמצא אפוא שיושב-ראש הוועדה איננו עוד אותו חבר שהיה יושב-ראש הוועדה, וההצעה המוצעת היא שחבר הכנסת שלגי יחליף את חבר הכנסת דורון בוועדה.
רוני בר-און: האם זה נכון, אדוני יושב-ראש ועדת החוץ והביטחון?
רוני בר-און: חבר הכנסת אהוד יתום, שהוא ממילא חבר בוועדה ימונה ליושב-ראש הוועדה.
רוני בר-און: על-פי הוראות תקנון הכנסת, ועדת הכנסת היא זו שקובעת, על-פי הוראות סעיף 16(ב), את יושב-ראש הוועדה המשותפת, ואני הוא זה שמודיע על עניין חילופי הגברי.
רוני בר-און: לעניין חילופי הגברי אינני צריך אישור מכם, אבל אני מבקש את אישורכם למינויו של חברנו, אהוד יתום, כיושב-ראש הוועדה.
רוני בר-און: האם מישהו מבקש להתייחס?
יובל שטייניץ: מאחר ששינוי עברה לאופוזיציה חשבתי שמתבקש שהיושב-ראש יהיה חבר הקואליציה, וזה רק טבעי שאהוד יתום יעשה את זה.
רוני בר-און: האם עוד מישהו מבקש להתייחס?
רוני בר-און: אני מציע אפוא למנות את אהוד יתום ליושב-ראש הוועדה המשותפת לוועדת החוץ והביטחון ולוועדת החוקה, חוק ומשפט לבחינת הצורך להכריז על מצב חירום.
רוני בר-און: זאת ההגדרה התקנונית.
רוני בר-און: הצבעה בעד – פה אחד מינויו של אהוד יתום ליושב-ראש הוועדה המשותפת של ועדת החוץ והביטחון וועדת החוקה, חוק ומשפט לבחינת הצורך להכריז על מצב חירום אושר.
רוני בר-און: הישיבה ה- 242 של ועדת הכנסת.
רוני בר-און: על סדר היום 3 עניינים: אחד מהם נדחה – עניין קביעת הוועדה לדיון בהצעות חוק הלוואות בשכר לימוד (תיקון – הלוואות לתואר שני), התשס"ד – 2004, של חבר הכנסת דני יתום (פ/2363).
רוני בר-און: חבר הכנסת יתום ביקש מליאה להפנות את הדיון לוועדת חינוך; יושב ראש הקואליציה ביקש ועדה משותפת לכספים וחינוך; חבר הכנסת יתום עוסק עכשיו גם בענייני כספים וגם בענייני חינוך במסיבת העיתונאים המפורסמת.
רוני בר-און: נדחה את זה לשבוע הבא.
רוני בר-און: אבל לפני זה יש לנו שני בלת"מים: ההצעות להביע אי-אמון בממשלה – של סיעת שינוי מחד גיסא; מפד"ל-איחוד לאומי- ציונות לאומית דתית מתחדשת – מאידך גיסא; וש"ס מתלת גיסא.
רוני בר-און: הראשונה של שינוי.
רוני בר-און: המועמד להרכיב את הממשלה הוא חבר הכנסת יוסף לפיד, וההנמקה היא אוזלת ידה של הממשלה לנוכח האלימות הגואה המערערת את ביטחונם של אזרחי המדינה; השנייה היא של המפד"ל-האיחוד הלאומי-הציונות הלאומית הדתית המתחדשת: המשבר החמור המתמשך במערכת החינוך; והשלישית היא של ש"ס: התגברות מקרי רצח ואלימות קשה בחברה בפרט בקרב בני נוער.
רוני בר-און: זה לא כמו ההצעה הראשונה?
אריה האן: זאת הצעה של כל אחד, ובטח השר יענה על שתיהן יחד.
רוני בר-און: כך או כך ההצעות יידונו היום בישיבת הכנסת, יום שלישי ז' בסיוון, 14 ביוני 2005, ואנחנו מתבקשים לקבוע מסגרת דיון להצעות אלה.
רוני בר-און: מכיוון שהמליאה נפתחת היום ב- 13:00, וממילא על סדר היום שלנו דיון 40 חתימות בנוכחות ראש הממשלה, אני מציע שנעשה סדר דיון מקוצר להצעות האי-אמון: לגדולות ולבינוניות – 5 דקות, ו- 3 דקות לכל היתר?
גדעון סער: אני מוכן להשוות את הגדולות לקטנות.
רוני בר-און: 3 לכל הסיעות.
רוני בר-און: אם כן – 10 דקות למציע, 3 דקות לכל יתר סיעות הבית.
רוני בר-און: בעד – רוב נגד – אין נמנעים - אין סדר הדיון התקבל פה אחד.
זהבה גלאון: עד מתי אתה יארך הדיון?
זהבה גלאון: אנחנו רק יכולים להמליץ, את מבינה שההמלצה שלנו לא מחייבת.
רוני בר-און: אם ראש הממשלה הוזמן ל- 16:30, ואתה שומע שאני מקצר את הדיון ומתחיל אותו ב- 13:00, אז מה נעשה בין 14:30 ל- 16:30?
אריה האן: אפשר להביא את הקריאות הראשונות- -
גדעון סער: ראש הממשלה יהיה, להערכתי, אחרון הנואמים ולא ראשון הנואמים בדיון השני, וכן יש לך בין לבין נאומים בני דקה בין הדיון הראשון לדיון השני, להערכתי.
רוני בר-און: זה חצי שעה.
גדעון סער: אז ראש הממשלה יגיע יותר מוקדם.
אריה האן: יש גם סדר יום שאפשר להקדים.
רוני בר-און: יש משהו שאפשר להכניס באמצע?
אריה האן: קריאה שנייה ושלישית.
גדעון סער: אני לא רוצה להכניס באמצע.
רוני בר-און: אני יודע שהוא לא אוהב את זה.
רוני בר-און: את הקריאות הוא אוהב לעשות אחרי שיש לו גיוס להצבעה על אי-אמון.
גדעון סער: זה יהיה בזמן, ולכל היותר נבקש מראש הממשלה להקדים את הגעתו.
רוני בר-און: אתה יודע להגיד שהוא יגיד "כן"?
גדעון סער: ראש הממשלה לא יהיה באי-אמון?
גדעון סער: הוא יהיה בכל מקרה.
רוני בר-און: אבל אנחנו יכולים לשנות את התחלת הדיון של 40 החתימות?
רוני בר-און: לגבי השאלה כמה זמן זה ייקח, אני יכול להגיד לך שהדיון יסתיים.
רוני בר-און: לפי החשבון שלי, אם יש 10 דקות למציע, עוד חצי שעה לתשובות – זה שעה.
רוני בר-און: בין חברי כנסת שעולים ויורדים והתערבות היושב-ראש – שעתיים.
רוני בר-און: אני אומר לך שזה ייקח שלוש שעות.
רוני בר-און: מסגרת דיון להצעה בעקבות 40 חתימות חברי הכנסת וקיום הדיון באותו יום שבו מתקיים הדיון בהצעות אי-אמון בממשלה
רוני בר-און: אני אזכיר לכם עניין נוסף שגם עליו אני צריך את הסכמתכם.
רוני בר-און: על-פי התקנון, אין לקיים דיון בהצעות אי-אמון ודיון שדורש נוכחות של ראש הממשלה ותשובה ממנו – מה שאנחנו קוראים "דיון 40 חתימות" – באותו יום.
רוני בר-און: כדי לשנות את זה, אנחנו צריכים לעשות שימוש בסמכותנו, לפי סעיף 148 ולעשות את זה בהסכמה פה-אחד.
רוני בר-און: אני מבקש לדעת האם יש מישהו שמתנגד לכך שבגלל האילוצים של חג השבועות ושל לוח הזמנים של הכנסת הדיונים מתקיימים ביום אחד?
רוני בר-און: מי מאשר אפוא את הסטייה מהתקנון לקיים את שני הדיונים האלה, הצעות אי-אמון ודיון בנוכחות ראש הממשלה ביום אחד?
רוני בר-און: הצבעה בעד – רוב נגד – אין נמנעים – אין
רוני בר-און: אישרנו אפוא את המסלול הזה.
רוני בר-און: הפעם האחרונה ששילבנו בין אי-אמון להופעת ראש הממשלה לא היה בגלל דיון 40 חתימות, אלא פתיחת מושב.
רוני בר-און: אז עשינו דיון משולב והצבענו על האי-אמון ועל ההודעה המדינית- - - כיוון שאנחנו דנים בכל צרה לגופה, אני מציע שדיון 40 חתימות יהיה בין שעה, סיעתי- -
גדעון סער: לפי התקנון.
רוני בר-און: החלוקה תהיה לפי יחסי הכוחות בבית: הליכוד יקבל שליש מהשעה הזאת, לאחרים נעשה את האיזונים העדינים, ואלה שלא מגיעים מבחינת הזמן להיות באחוזון ידברו מינימום 3 דקות.
זהבה גלאון: ככה עשינו גם ב- 40 הקודם?
רוני בר-און: בעיקרון כן.
רשף חן: אתה מקטין את האחרים בהתאם כדי שזה יהיה שעה?
גדעון סער: הוא לא מקטין אף אחד, הוא מגדיל.
רוני בר-און: זה ייצא יותר משעה, אבל זה לא יפצה את הליכוד שמגיע לו שליש של יותר משעה, אלא זה יעשה אפליה מתקנת לקטנים שלא מגיעים ל- 2.5% שזה מייצג שלוש דקות.
מאיר פרוש: השעה כוללת את ההצגה?
רוני בר-און: השעה לא כוללת את ההצבעות ולא כוללת את תשובת ראש הממשלה.
מאיר פרוש: וההצגה?
רוני בר-און: ההצגה הוא דיון סיעתי.
רוני בר-און: אין הצגה.
רוני בר-און: ראש האופוזיציה וראש הממשלה לא נכללים במכסת הזמן הזאת.
רוני בר-און: ואני מזכיר לכם שוב שראש הממשלה יכול לדבר בכל זמן שהוא רוצה.
רוני בר-און: הוא לא צריך לסיים את הדיון, הוא יכול לעלות בכל עת, וראש האופוזיציה מדבר אחריו.
אריה האן: גם ההצגה לא נחשבת.
רוני בר-און: נכון, והיא תהיה 10 דקות.
רשף חן: יש דובר אחד לסיעה, אם יש מספיק זמן.
רוני בר-און: אם יש יותר, כל אחד יכול לעשות כאוות נפשו.
רוני בר-און: חברים, אם כך ההצעה אומרת כדלהלן: משך הדיון, לא כולל ההצגה, לא כולל תשובת ראש הממשלה וזכות הדיבור של ראש האופוזיציה והצבעות – שעה.
רוני בר-און: הזמן למציג – 10 דקות; הזמן לראש הממשלה ולראש האופוזיציה לא מוגבל; הזמן לסיעות כדלהלן: סיעות שאפשר למדוד את זמנן מבחינת אחוזי הייצוג שלהן בבית – יקבלו את זמנן בהתאם לאחוזן מתוך השעה, ובלבד שכל סיעה תקבל לפחות 3 דקות.
רוני בר-און: מישהו רוצה לתקן את זה, להוסיף לזה, לגרוע מזה?
רוני בר-און: סדר הדיון התקבל פה-אחד.
רוני בר-און: בקשת חבר הכנסת אורי אריאל להקדמת הדיון בהצעת חוק הנוער (טיפול והשגחה) (תיקון – צילום קטין) התשס"ה – 2005 (פ/ 3631)
רוני בר-און: בקשה של חבר הכנסת אורי אריאל להקדמת הדיון בהצעת חוק הנוער (טיפול והשגחה) (תיקון – צילום קטין), התשס"ה – 2005 (פ/3631).
רוני בר-און: בבקשה, לעניין הדחיפות.
אורי אריאל: לעניין הדחיפות, משרבו העצורים והעצורות הקטינים חשבתי שיהיה נכון לשחרר את החוק מחובת ההנחה כדי למזער נזקים שנדמה לי שעל כולם אינם רצויים.
רוני בר-און: אני מבין שלנוכח התמשכות הליכי המעצר הקטינים האלה יהיו עוד מעט בגירים.
אורי אריאל: ההצעה הזאת באה להרחיב.
אורי אריאל: היום יש חוק שמגדיר מה אסור לעשות עם קטינים כדי שלא יזוהו כדי לא לפגוע בהם.
אורי אריאל: הצעת החוק הזאת מרחיבה.
אורי אריאל: אני לא רוצה להיכנס לפרטים כי אני יודע שהיושב ראש מקפיד שהדיון יהיה רק בדחיפות הדיון - -
רוני בר-און: לטעמי, ההצעה היא הצעה ראויה.
רוני בר-און: יש היום המסמכים האלה עם הסרט הזה על העיניים.
אורי אריאל: כל אחד באזור יודע מי זה הקטין.
אורי אריאל: לא יודעים בקריית שמונה על אילת, אבל באילת כולם אומרים "זה הוא".
אורי אריאל: מה הועילו חכמים בתקנתם?
רוני בר-און: מכיוון שיש שיטפון כרגע במעצר קטינים, אם מישהו חושב שהחוק הזה ראוי, ראוי שהוא יטופל בהקדם.
רוני בר-און: דעתי כדעת המציע בעניין הזה.
רוני בר-און: מישהו רוצה להתבטא אחרת?
רוני בר-און: מי בעד מתן פטור מחובת הנחה – ירים את ידו, בבקשה.
רוני בר-און: קיבלת את האישור.
רוני בר-און: בהצלחה בהצעת החוק הזאת.
אורי אריאל: תודה רבה, אדוני היושב ראש וחברי הכנסת.
אורי אריאל: ד.
אורי אריאל: המלצת ועדת הכנסת למינוי יושב ראש לוועדה המיוחדת לבחינת בעיות העובדים הזרים.
רוני בר-און: הנושא הבא: המלצת ועדת הכנסת למינוי יושב ראש לוועדה המיוחדת לבחינת בעיות העובדים הזרים.
רוני בר-און: מי מציג את זה, גדעון או איתן?
איתן כבל: בעקבות הקמת ממשלת האחדות חלו שינויים בהסכמות בין הסיעות השונות.
איתן כבל: אנחנו היינו אמורים לקבל את הוועדה לזכויות הילד, על-פי הסכמים בינינו לבין מרץ.
איתן כבל: חבר הכנסת רן כהן לא יכול לעשות את שתי הוועדות גם יחד, והוא פנה אלינו וישבנו גם עם אגודת ישראל ודגל התורה, שעסוקות בעניין שלהן בוועדה לפניות הציבור.
איתן כבל: הם פשוט מבקשים לאשר את הסיכום שנעשה כבר לפני הרבה זמן, שהעבודה תקבל את הוועדה לעובדים זרים.
רוני בר-און: אבל זה לא מציג תמונה מלאה.
רוני בר-און: על-פי החלטות הוועדה המסדרת, נקבע בשעתו שבמחצית הראשונה של כהונת הכנסת יכהן בראש הוועדה חבר הכנסת רן כהן, במחצית השנייה יכהן יושב ראש ועדה מטעם סיעת יהדות התורה.
רוני בר-און: איך זה התגלגל?
גדעון סער: יש שלוש ועדות – עובדים זרים, זכויות הילד ופניות הציבור – שהן בלתי סטטוטוריות, ומיועדות למרצ, לעבודה וליהדות התורה על שני פלגיה.
רוני בר-און: יש גם ועדה למאבק בסמים, אבל היא לא קשורה למשחק הזה, היא לסיעות אחרות.
גדעון סער: הותנה במהלך הקדנציה - כולל בהסכם הקואליציוני בין הליכוד לבין יהדות התורה, שרצתה לשמור בידה את הוועדה לפניות הציבור – שוועדה זאת תהיה בראשות יהדות התורה.
גדעון סער: בסוגריים אני אומר, שהשאלה מי מפלגי יהדות התורה הוא בעל זכות החזקה על פניות הציבור זאת שאלה נפרדת.
גדעון סער: אבל לצורך העניין, שני פלגי יהדות התורה נתנו את הסכמתם לכך שיהיה שינוי בין הוועדה לפניות הציבור לבין הוועדה לעובדים זרים, שהייתה אמורה להימסר לחזקתם, ובין מפלגת העבודה למרצ הוסכם על השינוי הזה.
רוני בר-און: זאת אומרת שבמשחק של הכיסאות המוסיקליים יש הסכמה של כל שלוש הסיעות, ולא צריך לקבל החלטה - -
גדעון סער: של ארבע הסיעות.
רוני בר-און: נכון, אני לוקח את יהדות התורה כחטיבה אחת, לצורך העניין.
רוני בר-און: איתן, אנחנו צריכים לקבל החלטה אגב הדיון הזה להשאיר גם את הוועדה לפניות הציבור בידי יהדות התורה?
גדעון סער: לדעתי, לא, זה מוסכם על כולם.
רוני בר-און: למה לא נעשה עבודה שלמה, אם כך?
גדעון סער: לאיזו סיעה תיתן את הוועדה לפניות הציבור?
רוני בר-און: כפי שהם יחליטו ביניהם.
רוני בר-און: נוסח ההחלטה שאנחנו צריכים לקבל הוא שאנחנו מאשרים את ההודעות של יושב ראש הקואליציה ויושב ראש סיעת העבודה.
רוני בר-און: ועל דעת חבר הכנסת פרוש, נציג שני הפלגים של יהדות התורה שנמצא כאן, נכון להמשך כהונתה של הכנסת ה- 16 יחזיק נציג העבודה בוועדה לבחינת בעיית העובדים הזרים; נציג מרצ ימשיך לכהן בתפקיד יושב ראש הוועדה לזכויות הילד; ונציג נבחר של אחד משני הפלגים של יהדות התורה יכהן יושב ראש הוועדה לענייני פניות הציבור, כפי שחברי הכנסת של שתי הסיעות יגיעו להסכמה ביניהן.
רוני בר-און: הצבעה בעד – רוב נגד – אין נמנעים – אין.
רוני בר-און: ההצעה התקבלה פה-אחד.
רוני בר-און: מיהו הג'נטלמן שאתם מציעים לעמוד בראש הוועדה הזאת?
איתן כבל: דני יתום.
קריאה: קצין וג'נטלמן.
רוני בר-און: לפי סעיף 10 לתקנון, ועדת הכנסת צריכה להמליץ בפני הוועדה לבחינת בעיית העובדים הזרים את מי לבחור לתפקיד היושב ראש הוועדה, ועל-פי בקשת חבר הכנסת איתן כבל, ההמלצה היא כי חבר הכנסת דני יתום יכהן בתפקיד הזה.
רוני בר-און: יש המלצות אחרות?
רוני בר-און: מי בעד ההחלטה שוועדת הכנסת ממליצה למנות את חבר הכנסת דני יתום לתפקיד?
רוני בר-און: אנחנו קובעים אפוא פה-אחד שחבר הכנסת דני יתום הוא המומלץ של ועדת הכנסת לכהן בתפקיד יושב ראש הוועדה לבחינת בעייתם העובדים הזרים.
רוני בר-און: נביא את ההמלצה בפני הוועדה לבחינת בעיית העובדים הזרים.
רוני בר-און: אנחנו מתבקשים לקבוע ועדה לדיון בהצעת חוק האזרחות והכניסה לישראל (הוראת שעה)(תיקון), התשס"ה-2005.
רוני בר-און: נרשמו במליאה הצעות להעביר את הצעת החוק לוועדת הפנים ואיכות הסביבה או לוועדת החוקה, חוק ומשפט.
רוני בר-און: חבר הכנסת גאלב מג'אדלה, יושב-ראש ועדת הפנים ואיכות הסביבה, מבקש להעביר את הדיון לוועדה שהוא עומד בראשה.
רוני בר-און: האם מישהו רוצה להציע הצעה אחרת בעניין הזה?
רוני בר-און: נמנעים – אין פה אחד העברנו את הצעת החוק לוועדת הפנים ואיכות הסביבה.
רוני בר-און: בעניין הצעות חוק הבטחת הכנסה, מכיוון שלא הייתי ער לזה שיש לעניין הזה רגישות ולא עשיתי את ההכנה בין הגורמים המעוניינים בהצעות החוק האלה, אני דוחה את הדיון בעניין זה לישיבה שעליה תבוא הודעה.
רוני בר-און: דיון מהיר בהצעות חברי הכנסת יצחק לוי וזהבה גלאון בנושא: "כניסה ותנועה של חברי כנסת לשטחי A, B ו-C" – בהתאם לסעיף 97א לתקנון הכנסת
רוני בר-און: נוכח העניינים המדיניים, הביטחוניים והאידיאולוגיים המתרגשים עלינו, ראו חברי הכנסת זהבה גלאון והרב יצחק לוי לנכון להעלות על סדר יומה של הכנסת עניין שהוא חשוב ובהחלט נוגע לכלל חברי הכנסת.
רוני בר-און: אפשר אולי ללמוד את זה מהעובדה שהציעו את ההצעה חברי כנסת בעלי השקפת עולם שונה כמעט לחלוטין, אבל שניהם חרדים לאותו עניין, והוא הזכות של חברי הכנסת להיות נוכחים בזמן ובמקום כאשר תתרגש עלינו תוכנית ההתנתקות והפינוי יתחיל להיות מבוצע הלכה למעשה.
רוני בר-און: שניהם הגישו ליושב-ראש הכנסת בקשה לדון בכנסת בעניין סוגיה לא פתורה של כניסתם של חברי כנסת לשטחי A, B ו-C, כהגדרת חברת הכנסת גלאון, או בעניין חופש תנועת חברי הכנסת בשטח המפונה במסגרת יישום תוכנית ההתנתקות, כפי שניסח את בקשתו חבר הכנסת יצחק לוי.
רוני בר-און: הדיון הועבר על-ידי הנשיאות, יושב-ראש הכנסת והסגנים, לוועדת הכנסת שבתחום הסמכות והטיפול שלה הוא חוק הכנסת, זכויות וחובות, חופש תנועה וכיו"ב.
רוני בר-און: מכוח התקנון אנחנו צריכים להתחיל בדיון בתוך שבוע.
רוני בר-און: עם סיום הדיון נניח את המסקנות שלנו על שולחן הכנסת.
רוני בר-און: יושב-ראש הכנסת יהיה רשאי לעשות שימוש בשיקול הדעת שלו ולהעלות את המסקנות של הדיון כאן בוועדה לדיון במליאת הכנסת.
רוני בר-און: בין לבין הונח על שולחני מכתבה של אל"מ פנינה שרביט-ברוך, ראש מחלקת הדין הבין-לאומי בפרקליטות הצבאית הראשית.
רוני בר-און: נמצא כאן נציג שלה וכן נציגי משטרת ישראל, צה"ל והמשנה ליועץ המשפטי לממשלה.
רוני בר-און: אנחנו מקדמים את כולם בברכה.
רוני בר-און: נמצא כאן גם קצין הכנסת, שבצורה כזאת או אחרת, אם הוא רוצה או לא רוצה, מופקד על שלומם וביטחונם של חברי הכנסת והוא זה שגם מתאם דרך שגרה את היציאה של חברי הכנסת מגבולות ישראל לתחומי השטחים A, B ו-C.
רוני בר-און: יסודו של הדיון המהיר הזה הוא בעצם הצעת חוק שהגיש חבר הכנסת לוי, ושוועדת השרים לענייני חקיקה החליטה להתנגד לו.
רוני בר-און: אגב כך, נתקבלו כל מיני הבטחות בעניין חופש התנועה הזה, כפי שעולה גם מהמכתב של אל"מ שרביט-ברוך.
רוני בר-און: רצינו לגבש את הדברים לקונסנזוס או למסקנה שתצא כהחלטת הוועדה לאחר הדיון.
רוני בר-און: כותבת אל"מ שרביט-ברוך בסעיף 3, כי בהתאם לחוק חסינות חברי הכנסת מוקנה לחבר הכנסת חופש תנועה רחב, הכולל זכות להיכנס לכל מקום, אלא אם קיימים איסור או הגבלה הנובעים מטעמים של ביטחון המדינה.
רוני בר-און: מודגש שזה כולל גם שטח צבאי סגור.
רוני בר-און: סעיף 4 עוסק בכך שההיתר הזה לא חל פורמלית בשטחי איו"ש ואזח"ע.
רוני בר-און: צה"ל רואה את עצמו מחויב לכבד את חופש התנועה של חברי הכנסת, מעמדם של חברי הכנסת, בעיקר שחופש התנועה נחוץ להם כדי למלא את תפקידם הפרלמנטרי.
רוני בר-און: כאמור, גם כשזה בא מימין וגם כשזה בא משמאל, גם כשמדובר בחברי כנסת שאינם יהודים וכל כיוצא באלה, כדי להקיף את כל היכולת של העבודה הפרלמנטרית בכל מקום ולכל צורך פרלמנטרי או פוליטי.
רוני בר-און: בהתאם לכך, מציינת אל"מ שרביט-ברוך, נקבע בפקודות הצבא כי תתאפשר תנועה חופשית של חברי כנסת בכלל שטחי איו"ש ואזח"ע, והסייג היחיד למנוע את חופש התנועה הזה הוא החשש לסיכון חיי חבר הכנסת או שחופש התנועה הזה או האפשרות לתת לחבר הכנסת להיכנס פנימה מסכנים את חיי אנשי כוחות הביטחון.
רוני בר-און: עוד הוחלט בצבא, כי הפקודות האלה יחולו ביחס לכניסת חברי כנסת לשטחים המפונים במסגרת תוכנית ההתנתקות, גם לאחר שיוטלו הגבלות על כניסת ישראלים לשטחים אלה.
רוני בר-און: זה העיקרון העודף של חבר הכנסת, שבא למלא תפקיד ונהנה, מטבע הדברים ומכוח הגדרת החוק, מזכויות יתר על אזרח רגיל שאין לו חופש תנועה או זכויות מכוח החסינות כפי שיש לחבר הכנסת.
רוני בר-און: בעניין ההיבטים הפרוצדורליים מציעה אל"מ שרביט-ברוך במסגרת אותה תוכנית, כגון תיאום הכניסה, טיב התיעוד, זיהוי וכו' על-ידי גורמי צבא רלוונטיים.
רוני בר-און: כך הם פני הדברים כרגע.
רוני בר-און: אני מבין שהמכתב הזה הומצא לך, חבר הכנסת לוי.
יצחק לוי: כולל השלמות.
רוני בר-און: על בסיס המכתב הזה וההשלמות שמייד נשמע מה הן, אתה הסכמת שלא להעמיד את הצעת החוק למבחן של הצבעה בכנסת, והסתפקת בדיון מהיר שיביא לסיכום מגובש, שלא יהיו ממנו סטיות ימינה ושמאלה, ובסיס הסיכום הזה יספק את הצורך שאתה רצית לדאוג לו, לחופש תנועה של חברי כנסת באותו שטח התנתקות או בשטחים אחרים אגב תקופת ההתנתקות ותוכנית ההתנתקות, מבלי שיהיה צורך במעשה חקיקה ספציפי.
רוני בר-און: המשנה ליועץ המשפטי, מייק בלאס, ישלים את התמונה.
עו"ד מלכיאל בלאס: העקרונות שאדוני ציין עכשיו הוצגו על-ידי ממלא-מקום ראש הממשלה בדיון במליאת הכנסת, והשלמה נוספת היא שהכוונה היא לאפשר כניסה לשטח המפונה על בסיס הצגת תעודת חבר כנסת בלבד, עד תום הפינוי.
עו"ד מלכיאל בלאס: זאת אומרת, לא צורך של תיאום פרק זמן מראש, אלא חבר הכנסת שיגיע ויציג תעודה יוכל להיכנס לשטח.
רוני בר-און: זה נראה הגיוני.
עו"ד מלכיאל בלאס: חבר הכנסת לוי העלה את השאלה, בדקנו וביררנו.
עו"ד מלכיאל בלאס: מאחר שאנחנו לא יכולים לצפות את כל הסיטואציות שיכולות להיות, ויכולים להיות בשטח עוד אירועים, אמרנו שבמצבים מיוחדים יכול להיות שייבחנו הליכים נוספים, בהתאם לנסיבות בשטח.
עו"ד מלכיאל בלאס: אבל העיקרון הוא תעודת חבר כנסת, הגעה לשטח המפונה וכניסה לשטח.
רוני בר-און: זה סוג של קונססיה שאני לא יודע להסכים לה.
רוני בר-און: אני לא רוצה להיות במצב כמו בצוואה של 30 עמודים, שהסעיף האחרון בה אומר: הצוואה הזאת מבוטלת במקרה שאני מת.
רוני בר-און: אתה תיתן פה הבטחות וחבר הכנסת לוי ייצא מפה שליו ושבע רצון וישמח שהוא לא היה צריך להילחם על חקיקה, כי הוא יודע שבהתקיים תנאים מסוימים הוא נכנס, יהיה אשר יהיה, ובעוד חודש תגיד שהשתנו הנסיבות ואתה לא מאפשר להיכנס.
רשף חן: אני מניח שהם מתכוונים שאם יש סכנה שיירו עלינו, הם לא ייתנו לנו להיכנס.
אריה אלדד: אבל הסכנה הזאת קיימת היום לכל האנשים.
רוני בר-און: ההסכמה הזאת, שחופש התנועה של חברי הכנסת בתוך תקופת ההתנתקות בשטחי A, B ו-C, למרות הכלל המשפטי שכללי החסינות לא חלים מחוץ לתחום המדינה, קיימת בשתי הסתייגויות בלבד: סכנה לחיי חבר הכנסת וסכנה לחיי אנשי כוחות הביטחון עקב כניסת חבר הכנסת.
רוני בר-און: על ההסכמות האלה אני מניח שיש לנו מצע משותף של הסכמה, הבעיה היא עם סוג כזה של החלטה, שאם ישתנו הנסיבות אתם תבטלו את זה.
אריה אלדד: הפתרון הוא להחליט מי הגורם המוסמך להחליט שנשקפת סכנה לחיי חבר הכנסת.
רוני בר-און: דנו בזה גם אגב הדיון בעניין מניעת כניסתך ליצהר.
רוני בר-און: עדיין אנחנו באותה נקודה.
עו"ד מלכיאל בלאס: מאוד קל לי להתחייב היום, אבל אחר-כך צריך לפרוע את השטר בפעילות בשטח שנמצאים בו שוטרים בדרגות השונות וחיילים בדרגות השונות, וכולם צריכים לדעת איך להתנהג.
עו"ד מלכיאל בלאס: לכן יכולים להיות מצבים שבהם חייל יגיד, שמכיוון שהוא יודע שמשהו קורה למרות שהוא לא יודע להעריך אם סכנת חיים, הוא צריך לקבל אישור מהמפקד היותר בכיר בשטח.
עו"ד מלכיאל בלאס: לכן הוא יבקש חצי שעה או שעה לעשות בירורים.
רוני בר-און: או ארבע שעות, כמו שהיה במקרה של יצהר.
עו"ד מלכיאל בלאס: אני לא חושב שארבע שעות צריך להיות הדבר הנכון, צריך לאפשר צינורות קשר יותר מהירים ויותר ברורים.
עו"ד מלכיאל בלאס: אבל יכול להיות שלא כל טוראי בשטח ייקח על עצמו את ההחלטה שאין סכנה וחבר הכנסת יכול להיכנס.
יצחק לוי: וכך גם הפוך, לא כל טוראי בשטח יחליט שיש סכנה.
עו"ד מלכיאל בלאס: הרמה העקרונית אומרת, שחבר כנסת נכנס עם תעודה, לא צריך להתקשר 48 שעות מראש ולהודיע שהוא מגיע, וכך יתודרכו החיילים והשוטרים על-ידי הצבא.
רוני בר-און: אין לנו בעיה עם זה שטוראי מחליט לתת לחבר הכנסת להיכנס, הבעיה מתחילה כאשר טוראי מחליט שהוא לא נותן לחבר הכנסת להיכנס.
רשף חן: אם יש סכנה, אני מעדיף שהטוראי גם יידע לא לתת לי להיכנס.
עו"ד מלכיאל בלאס: נכון.
זהבה גלאון: שיקול הדעת הוא אצל הטוראי?
רוני בר-און: אתם צריכים לתת פה היום את התשובה לשאלת המפתח, שזאת שאלה שלא חיה אתנו רק מהרגע שהרב לוי העלה את הצעת החוק ובמליאת הכנסת התפשרתם על הפתרון של דיון מהיר ומסקנות של ועדת הכנסת, כמכשיר לאפשר את זה במקום תהליך של חקיקה.
רוני בר-און: אנחנו חיים עם הדילמה הזאת הרבה יותר שנים מזה, ובפעם האחרונה שזה עלה על השולחן הזה זה היה בדיון אגב מה שנעשה לחברי הכנסת אלדד ואריאל, כאשר לקח ארבע שעות להגיע מהמחסום ללשכת הרמטכ"ל, והתקשורת נכנסה ויצאה וכל הבלגאן של יצהר נגמר ואז אמרו להם שהם יכולים להיכנס.
רוני בר-און: אנחנו לא רוצים להיות בסרט הזה.
מאיר פרוש: אפשר לומר שלאחר חצי שעה שלא הגיעה תשובה, הוא ייכנס.
רוני בר-און: יכול להיות שזאת תהיה ההצעה.
רוני בר-און: אני מציע שנשמע את הדיון, נראה אילו פתרונות הצבא או המשטרה יודעים לתת, ואם הפתרונות האלה לא ימצאו חן בעיני הוועדה, זה סוג של פתרון שאפשר להעלות אותו, שאחרי חצי שעה, אם אין תשובה מהגורם המוסמך, רואים את התשובה כאילו יש היתר להיכנס.
עו"ד מלכיאל בלאס: זאת אחריות כבדה בסיטואציות שבהן יכול להיות מצב של סכנה.
רוני בר-און: מוכרחים לשים לדברים סוף במקום כלשהו.
עו"ד מלכיאל בלאס: עלו פה שני נושאים.
עו"ד מלכיאל בלאס: בעניין הנושא השני של כניסה לשטחי הרשות הפלסטינית, לא לשטח המפונה, להבנתי הוסדר בנוהל שוועדת הכנסת עשתה ב-20 באוקטובר 2004.
זהבה גלאון: זה לא מספק.
עו"ד מלכיאל בלאס: אם זה לא מספק יכול להיות שצריך לדון בזה, אבל הם ניתנים יותר לארגון מראש במובן זה שכן יכול להיות תיאום.
עו"ד מלכיאל בלאס: שונה הדבר בין כניסה לשטח שכוחות צה"ל נמצאים בו ופועלים בו לבין כניסה לשטח של הרשות הפלסטינית, לכן התיאום פה היה שונה.
עו"ד מלכיאל בלאס: צריך להפריד, זאת לא בדיוק אותה סיטואציה.
זהבה גלאון: אני מציעה לא להפריד, זה במסגרת החסינות של חברי הכנסת, על הזכויות שלהם, על החובות שלהם.
זהבה גלאון: אני חושבת שאחת הטעויות הגדולות תהיה לעשות כאן את ההבחנה, בגלל שכרגע אנחנו נמצאים בסיטואציה פוליטית מסוימת.
זהבה גלאון: אם אנחנו מדברים על חוק חסינות חברי הכנסת, מדובר על מכלול.
רוני בר-און: הרב לוי, בבקשה.
יצחק לוי: אני מודה ליושב-ראש.
יצחק לוי: היושב-ראש תיאר את הדברים כהווייתם.