GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אבשלום וילן: אמר הליכוד בצדק: אנחנו לא יכולים להפיל ממשלה תנו לנו את הכלי הזה - - -
רוני בר-און: אז תחזיקו אותנו פה כל הקיץ?
אבשלום וילן: רוני, לא מחזיקים כל הקיץ.
רוני בר-און: כמה כינוסים יהיו בקיץ?
מאיר פרוש: התקנון מרשה ליושב ראש לקבל את החתימות ולעשות את הדיון גם בעוד שבועיים-שלושה.
רוני בר-און: זה קיץ ארוך.
אבשלום וילן: אין יותר משניים עד שלושה דיונים כאלה במהלך פגרת הקיץ.
אבשלום וילן: אני גם אומר שצריך להסתכל על זה - בכל אופן הפרלמנט הוא כלי בקרה.
אבשלום וילן: עזוב כרגע מצב רגיל.
אבשלום וילן: אני הולך למצב כזה: נניח שממשלה מסוימת השתגעה, ירדה מהפסים ועושה דברים - לא ברמה הפוליטית, אלא ברמה הביצועית - בלתי סבירים בעליל.
אבשלום וילן: אין שום דרך אחרת להביע איזושהי מחאה.
אבשלום וילן: תשאיר את הכלי הזה.
אבשלום וילן: שיקול דעתו של היושב ראש הוא מכריע.
אבשלום וילן: יושב ראש שלא רוצה - וגם בורג, גם ריבלין לא אוהבים את זה, ולכן לא עושים את זה יותר מפעמיים.
אבשלום וילן: ופחות או יותר עשר דקות או שלוש לתת לדוברים.
אבשלום וילן: לא צריך להיות משולב, אז יבואו 15-20 איש.
אבשלום וילן: אני לא רואה מה הבעיה בזה.
רוני בר-און: אנחנו רשמנו את הדברים.
רוני בר-און: אני בכל אופן מציע, גדעון, שהקואליציה תבדוק את המצב בעניין הזה עוד לפני פגרת הקיץ, כי להערכתי אנחנו מאד מאד - - -
גדעון סער: תכנס התייעצות אצלך עם ראשי הסיעות.
רוני בר-און: אנחנו נעשה את זה.
רוני בר-און: הצעת יו"ר ועדת הכנסת לתיקון התקנון בדבר נוהל הדיון בכנס מיוחד
רוני בר-און: טוב, הנושא הבא הוא פניית יושב ראש הכנסת בעניין הצעה לתיקון התקנון בנושא דיון בהשתתפות ראש ממשלה במקביל להצעת אי אמון.
רוני בר-און: זה עניין שעלה פה, דומני, לפני שבועיים שלושה, כשנתקלנו ביום שבו הייתה לנו גם הצעת אי אמון, וגם דיון ארבעים חתימות.
רוני בר-און: אני קורא ממכתבו של יושב ראש הכנסת: "התעוררה בעיה בשל דיון בהצעה להביא אי אמון בממשלה, שנקבעה לאותו יום בו הוזמן ראש הממשלה לדיון בסעיף 42(ב)..." – זה דיון ארבעים חתימות - "לפיכך, מוצע לקבוע כי אם ביום בו נקבע דיון בהשתתפות ראש ממשלה.
רוני בר-און: .." – דיון ארבעים חתימות – "נקבע גם דיון בהצעה להביע אי אמון בממשלה, יידחה הדיון בהשתתפות ראש הממשלה גם אם הדבר מחייב הארכה של תקופת 21 הימים" – כזכור, מרגע הגשת הדיון, הבקשה של ארבעים החתימות, יושב ראש הכנסת חייב לקבוע דיון בהשתתפות ראש הממשלה תוך 21 יום.
רוני בר-און: אתם זוכרים את הדיון, כן שבועות, לא פגרה, את כל הבלגן הגדול שהיה פה.
רוני בר-און: אבל אם באותו יום שבו קבע היושב ראש את דיון ארבעים החתימות גם נקבע דיון בהצעת אי אמון – שזה קודם לכל יתר הדברים על פי מצוות התקנון – דיון ראש הממשלה זז למועד אחר וכלל 21 הימים לא חל.
רוני בר-און: צריך, כמובן, לזכור מה יקרה בשבוע הבא, שעוד פעם יהיה אי אמון או עוד פעם יזוז.
ארבל אסטרחן: עד שלושים ימים.
ארבל אסטרחן: בנוסח כתוב עד שלושים ימים.
רוני בר-און: אז אני לא בטוח שאני מסכים לזה.
רוני בר-און: מה יהיה המצב?
רוני בר-און: הוא יידחה בשבוע, עוד פעם יהיה אי אמון.
אבשלום וילן: הרי לכם, השרים וכל זה, עדיף לכם שיבואו פעם אחת, ביום רביעי.
אבשלום וילן: עכשיו, מה יקרה?
אבשלום וילן: יקרה מה שקרה בשבוע שעבר.
אבשלום וילן: יזיזו את זה ליום שלישי, ואז השרים צריכים לבוא עוד פעם.
רוני בר-און: הקואליציה, לפי דעתי, תסתדר עם היושב ראש, אם יהיו לה בעיות של תזמון השרים והרוב המוצק שיש לה בבית הזה.
רוני בר-און: זה הנוסח שמציע היושב ראש: תיקון סעיף 49 א.
רוני בר-און: לתקנון הכנסת - - -
דני יתום: אבל אין פה נימוק.
דני יתום: למה לא נוח לו לעשות את זה באותו יום?
רוני בר-און: משום שזה נהיה סאגה בלתי אפשרית.
גדעון סער: נהיה דיון של שש שעות.
דני יתום: אז יום למחרת.
רוני בר-און: יום למחרת זה בסדר גמור.
רוני בר-און: לא יכעס, אדוני.
רוני בר-און: זה הנימוק.
רוני בר-און: למחרת היום זה בסדר.
רוני בר-און: וזה נוסח התיקון המוצע: "בסעיף 49א לתקנון הכנסת, אחרי סעיף קטן (א) יבוא: '(א1) לא ייקבע דיון כאמור בסעיף קטן (א) - - -" – הווה אומר דיון ארבעים חתימות – "ביום שבו נקבע דיון בהצעה להביע אי אמון בממשלה שהוגשה בדרך של הצעת סעיף לסדר היום.
רוני בר-און: נקבע מועד דיון כאמור בסעיף קטן (א), ולאחר מכן נקבע לאותו היום דיון בהצעה להביע אי אמון בממשלה כאמור בסעיף 36(ה)(1), יקבע יושב ראש הכנסת מועד אחר לדיון כאמור בסעיף קטן (א) - שיהיה בתוך שלושים ימים מקבלת הדרישה האמורה באותו סעיף קטן".
רוני בר-און: נו, אז מה עשית?
רוני בר-און: זה רק שבוע, לא יותר.
מאיר פרוש: נדמה לי שהיו טרוניות לגבי היושב ראש על כך שהוא דחה בפעם הקודמת, לפני שלושה שבועות, מיום שני שזה היה צריך להיות, לעוד עשרה ימים ביום שלישי.
מאיר פרוש: אם היושב ראש היה בא ואומר: אי אמון יהיה ביום שני, אבל ביום שלישי נזמין אותו לארבעים חתימות, זה משהו אחר.
מאיר פרוש: והשאלה אם את זה אנחנו מבטיחים, שבא מועד השלושים יום והיה אי אמון, אז ביום שני יש אי אמון, וביום שלישי דנים בארבעים חתימות.
מאיר פרוש: את זה אנחנו צריכים לעגן.
מאיר פרוש: אבל לא שהיושב ראש דחה את זה בעשרה ימים.
מאיר פרוש: זה דבר אחד שאני שואל.
מאיר פרוש: דבר שני שאני שואל: למה לא לתת למי שהגיש את החתימות, שהוא יחליט.
מאיר פרוש: הרי בדרך כלל מי שהגיש את ארבעים החתימות - - -
גדעון סער: הוא קובע את סדר היום של הכנסת?
מאיר פרוש: בדרך כלל ארבעים החתימות האלה באות מהסיעות שהגישו את האי אמון.
מאיר פרוש: אם זה בא חופף, האי אמון יחד עם הארבעים חתימות, אז אלו שהגישו את החתימות יוכלו להחליט בין זה לזה.
מאיר פרוש: תלוי מה יותר חשוב באותו יום.
רוני בר-און: אם הם יורידו את האי אמון, במילא מתייתר הצורך של היושב ראש להתעסק עם הדבר הזה, והוא משאיר אותו על סדר היום.
רוני בר-און: אבל אם הם יעשו את זה בחמישה לארבע, אז היושב ראש לא יכול להקפיץ את ראש הממשלה לדיון ארבעים חתימות.
רוני בר-און: המודל של יום שני, אותו יום שני שאינני זוכר את התאריך שלו, הוא מודל מושלם להבין את כל הבאגים בתהליך.
רוני בר-און: אמר לראש הממשלה: אדוני, יש היום אי אמון, אתה יכול לראות את עצמך פנוי מסביבות שבע, שבע וחצי, לעשות מה שאתה רוצה.
רוני בר-און: לא יבואו בחמישה לארבע, יגידו: אין אי אמון, תביא את ראש הממשלה בשמונה לארבעים חתימות, או שתקיים את ארבעים החתימות בארבע אחר הצהרים.
דני יתום: תראו, ההצעה של יושב ראש הכנסת, חבר הכנסת ריבלין, לא פותרת שום בעיה.
דני יתום: היא דוחה את הבעיה בשבוע, זה הכל.
דני יתום: כי סביר להניח שהאופוזיציה תמשיך לעשות שימוש בכלי הזה של הגשת הצעות אי אמון, ואם הדבר הזה יקרה, אז הרי גם בשבוע שלאחר מכן, שאליו יושב ראש הכנסת מכוון, אנחנו ניקלע לאותה סיטואציה, שבאותו שבוע צריך יהיה לדון גם בארבעים חתימות - - -
רוני בר-און: כן, אבל זה נותן זמן היערכות דני.
רוני בר-און: מה קורה?
רוני בר-און: קבע יושב ראש הכנסת להיום דיון ארבעים חתימות.
רוני בר-און: היום יום שני.
רוני בר-און: ביום רביעי – הוא קבע את זה לפני שבועיים, מתי שהוא קיבל את הארבעים חתימות.
רוני בר-און: אמר לו ראש הממשלה: תשמע, אדוני היקר.
רוני בר-און: יום שני 21 בחודש אתה פה בארבע, יש דיון ארבעים חתימות, אתה יושב שעה, כן רוצה לדבר, לא רוצה לדבר – זה עניינך, תודה רבה.
רוני בר-און: זה היה שבועיים קודם.
רוני בר-און: ביום רביעי שלפני אותו יום שני, הביא דני יתום הצעה להביע אי אמון בממשלה.
רוני בר-און: אין דיסקרציה לא לנשיאות ולא לוועדת הכנסת.
רוני בר-און: אני חייב לשים את זה ביום שני בארבע.
רוני בר-און: אני אומר לראש הממשלה: סלח לי, הדיון של ארבעים חתימות, זז לשבע וחצי.
רוני בר-און: אומר לי ראש הממשלה: חבל לך על הזמן, אני בשבע וחצי נפגש עם הנשיא בוש לקוקטייל במלון המלך דוד.
רוני בר-און: אמרת לי לבוא בארבע, דיון שעה, לקחתי שלוש שעות "ספיר", בשבע וחצי יש לי ארוחת ערב עם נשיא ארצות הברית.
רוני בר-און: אומר לו יושב ראש הכנסת : אני תקוע.
רוני בר-און: נשארו לי 21 יום, היום זה היום ה-21.
רוני בר-און: אני עובר על התקנון אם זה לא מתקיים – אומר לו ראש הממשלה: אדוני, תעשה מה שאתה מבין, אני לא מבטל את הפגישה עם בוש.
רוני בר-און: מה קורה כשאנחנו נותנים את הפתרון?
רוני בר-און: עכשיו, כשאני אומר שלושים יום, אני אומר: אדוני, היום יום שני, אני לא יכול לשמוע אותך.
רוני בר-און: אני לא רוצה להגיד לך מהיום למחר כי אתה בכל אופן ראש הממשלה ויש לך לו"ז, תדע לך שאני קובע את זה ליום שלישי הבא, כדי לא לקחת סיכון שביום שני הבא נהיה באותה בעיה.
דני יתום: ויום למחרת, ביום רביעי, באותו שבוע, חוזר חזרה חבר הכנסת מהאופוזיציה, ומגיש הצעה - - -
רוני בר-און: מצוין, אבל קבעת את זה ליום שני, ואני מראש כבר קבעתי את זה ליום שלישי שלאחרי זה.
רוני בר-און: אנחנו ביום שני אומרים לראש הממשלה: אתה לא ילד קטן שאני מתזז אותך מהיום למחר, אל תבוא מחר – תבוא כעת חיה מחר בעוד שבוע.
רוני בר-און: ואז יום שני כבר לא בעייתי יותר.
רוני בר-און: זה המודל.
דני יתום: ואם יושב ראש הכנסת ייקבע מראש ומלכתחילה, כדי לדלג על הבעיה, שדיון ארבעים חתימות יהיה בימי שלישי?
דני יתום: הרי בעצם לזה אנחנו – הרי זה יקרה ממילא.
דני יתום: זה כמעט אוטומטית.
רוני בר-און: שום בעיה.
דני יתום: מה ההבדל אם זה קורה עכשיו או בשבוע הבא, אם מודיעים מראש לראש הממשלה שייערך?
דני יתום: למה לדחות את זה?
דני יתום: אנחנו, חברי הכנסת , צריכים לשמור על כך שקולנו יישמע.
רוני בר-און: את זה גם יושב ראש הכנסת יכול לעשות, אבל עדיין, צריך לפתור את התקלה הזאת.
רוני בר-און: מי עוד רצה לדבר?
רוני בר-און: כן, בבקשה, חבר הכנסת טיבי.
אחמד טיבי: אני מקבל את הצעתו של דני.
אחמד טיבי: אני מציע שהדבר – למרות שההסבר של אדוני הוא הסבר סביר ופותר את הבעיה – אני חושב שבכל זאת גם דיון באי אמון וגם דיון בהודעה מדינית של ארבעים חתימות, זה יותר מדי ביום אחד, וזה מסורבל וכבר היו דברים מעולם.
אחמד טיבי: לכן, ההצעה, טנטטיבית לקבוע שהדיונים יתקיימו בימי שלישי, יכולה לפתור את הבעיה - - -
רוני בר-און: אני חושב שזה לא נכון.
רוני בר-און: זה לעשות "לייבלינג" ליום שני.
רוני בר-און: זה נכון שאנחנו חיים במציאות שכל יום שני יש אי אמון, אבל זה לא היה כך תמיד.
רוני בר-און: היו ימי שני שלא היה בהם אי אמון.
מאיר פרוש: תמיד היה אי אמון.
רוני בר-און: תמיד?
רוני בר-און: כל הכנסות, כל יום שני, היה אי אמון?
רוני בר-און: די, מאיר, נו.
מאיר פרוש: לפחות בשמונה השנים האחרונות.
רוני בר-און: די, מאיר.
רוני בר-און: חבר הכנסת יתום וחבר הכנסת טיבי, למה שמו את זה ביום שני?
רוני בר-און: למה שמים אי אמון ביום שני?
רוני בר-און: אומרים: אדוני, זה דבר מאז'ורי, זה דבר קריטי, עם זה הכנסת פותחת את שבוע העבודה שלה.
רוני בר-און: אותו הדין שחל על אי אמון חל על דיון ארבעים חתימות.
רוני בר-און: אומרים: זה דיון כבד, זה דיון מאז'ורי, נפתח שבוע עבודה פרלמנטרי, נפתח את זה בזה.
רוני בר-און: מה לעשות שהמציאות היא שנתפסים ימי השני באי אמון?
רוני בר-און: אם נגיע עוד פעם למצב שימי שני יתפנו מהאי אמון – אם נגיע.
רוני בר-און: אני לא אומר שזה נכון, אני לא אומר שזה לא נכון – אני רוצה, אני מבקש, אני חושב שגם אתם רוצים, שגם היושב ראש רוצה, שכל הכנסת רוצה, ששבוע העבודה של הכנסת יפתח בדיון ארבעים חתימות.
דני יתום: רוני, אבל תראה למה אתה מוביל.
דני יתום: אתה מוביל בעצם לזה שכמעט, להערכתי, באופן קבוע, במקום שיושב ראש הכנסת יהיה חייב להביא את ראש הממשלה תוך 21 יום, הוא יביא אותו תוך שלושים יום.
רוני בר-און: אבל זה פתרון טוב.
יולי יואל אדלשטיין: אבל זה בידיים של האופוזיציה למנוע את זה.
דני יתום: לא נכון.
דני יתום: וזה גם פעם אחת בחודש.
דני יתום: ממה נפשך?
רוני בר-און: טוב, חברים, הדיון מוצה.
מאיר פרוש: אני רוצה להגיד לך שהאופוזיציה תמיד הגישה הצעות אי אמון, גם כאשר היו לה 27 חברים שהצביעו, דהיינו: ליכוד וליכוד לאומי, 27 חברים – זה קרה שהגישו אז הצעות אי אמון כל שבוע.
מאיר פרוש: ארבעים חתימות זה כלי תולדה של היושב ראש הנוכחי.
יולי יואל אדלשטיין: לא, הקודם.
יולי יואל אדלשטיין: הקודם.
מאיר פרוש: רובי ריבלין פנה לבורג.
מאיר פרוש: אם תשים לב, תראה שרובי ריבלין פנה.
מאיר פרוש: ובורג קיבל את זה.
מאיר פרוש: רק אחר כך שרון נהיה ראש ממשלה, לכן בכנסת ה-15 כמעט לא היה דיון של ארבעים חתימות.
מאיר פרוש: אבל זה דבר שהליכוד ביקש אותו.
רוני בר-און: אני לא חושב שזה פותר איזושהי בעיה בעצם.
רוני בר-און: זה רק מזיז את הבעיה - - -
דני יתום: זה לא פותר את הבעיה.
רוני בר-און: אבל זה מסדר איזושהי פרוצדורה.
רוני בר-און: זה מסדר ליושב ראש את הפרוצדורה שלא הייתה לו בתקלה האחרונה והוא היה צריך להילחם בכל מיני חורצי לשון שאמרו לו: כן פירשת נכון את הפגרה, לא פירשת נכון את הפגרה.
רוני בר-און: עשית הנחה לראש הממשלה, לא עשית הנחה לראש הממשלה – זה הפלטפורמה שעל פיה הוא יוכל להחליט.
רוני בר-און: נותן לו עוד ספייס.
רוני בר-און: מי בעד קבלת התיקון לתקנון כפי שהציע יושב ראש הכנסת?
רוני בר-און: אני קובע שברוב דעות קיבלנו את התיקון לתקנון.
רוני בר-און: אני מודה ליושב ראש.
רוני בר-און: בנושא הכלול בסדר יומה של הכנסת – דיון בהשגות
רוני בר-און: הצעת חברת הכנסת גילה פינקלשטיין לתיקון סעיף 96 בדבר קיצור מועד הדיון בנושא הכלול על סדר יומה של הכנסת.
רוני בר-און: העניין הזה לא לובן כל צרכו, גברת פינקלשטיין.
רוני בר-און: אני מתנצל בפנייך.
רוני בר-און: אני עשיתי את כל המאמצים כדי להגיע לאיזה פתרון, יש מחלוקת – לא רוצה להגיד פוסקים ולא רוצה להגיד מחלוקת חכמים.
רוני בר-און: מחלוקת לא חכמים.
רוני בר-און: מחלוקת אנשים מאד בינוניים בעניין הזה.
רוני בר-און: אני חושב שאנחנו צריכים עוד זמן ללבן את העניין הזה, ואני לא רוצה לטאטא את הנושא שלך מסדר היום.
רוני בר-און: אם אני צריך להצביע על זה היום, אני לא יכול לתמוך בבקשה שלך, למרות שאני חושב שהיא צודקת.
רוני בר-און: אני הייתי מודה אם היית מגלה עוד אורך רוח והיית משחררת אותנו מהצורך לדון בעניין הזה עכשיו.
גילה פינקלשטיין: אין בעיה.
רוני בר-און: תודה רבה, אני מודה לכולכם, הישיבה נעולה.
רוני בר-און: אני פותח את ישיבת הוועדה.
רוני בר-און: על סדר היום בקשה לקביעת סדרי דיון.
רוני בר-און: נתקבלה במזכירות הכנסת בקשת סיעות ש"ס, יחד, חד"ש, תע"ל, בל"ד ורע"ם להביע אי-אמון בראש הממשלה בשני נושאים: א.
רוני בר-און: התגברות האבטלה, הצעת סיעת ש"ס; ב.
רוני בר-און: הפרסומים לפיהם ישראל מתחילה לבנות את גדר ההפרדה סביב אריאל – הצעות יחד, חד"ש, תע"ל, בל"ד ורע"ם.
רוני בר-און: ההצעות יידונו בישיבת הכנסת ביום שני, ב' בתמוז התשס"ד, 21 ביוני 2004.
רוני בר-און: ועדת הכנסת מתבקשת לקבוע מסגרות דיון להצעות אלה.
רוני בר-און: ההצעה שלי היא 20 דקות לליכוד, 10 דקות לעבודה, 7 דקות לשינוי ו-5 דקות לכל היתר.
רוני בר-און: ה צ ב ע ה בעד – רוב נגד – אין נמנעים – אין ההצעה התקבלה פה אחד.
רוני בר-און: בקשת חבר הכנסת אילן שלגי להקדמת הדיון בהצעת חוק הקולנוע (תיקון – תקציב שנתי מינימלי), התשס"ד-2004 (פ/2358)
רוני בר-און: הנושא הבא הוא בקשה לפטור מחובת הנחה להצעת חוק הקולנוע (תיקון – תקציב שנתי מינימלי), התשס"ד-2004 (פ/2358), של חבר הכנסת אילן שלגי.
רוני בר-און: המבקש אינו נוכח.
רוני בר-און: הבקשה נדחית.
רוני בר-און: בקשת יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט להעברת הצעת חוק החברות הממשלתיות
רוני בר-און: בקשת יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט להעברת הצעת חוק החברות הממשלתיות (תיקון מס' 15) התשס"ד-2004, מוועדת חוקה, חוק ומשפט לדיון בוועדת הכספים.
רוני בר-און: הבקשה היא בהסכמת יושב-ראש ועדת הכספים.
רוני בר-און: ה צ ב ע ה בעד – רוב נגד – אין נמנעים – אין אנחנו קובעים אפוא, פה אחד, שהעניין עובר לוועדת הכספים.
רוני בר-און: בקשת יושב-ראש ועדת הפנים ואיכות הסביבה להעברת הצעה לסדר היום בנושא "מעצרם של אנשי התנועה האסלאמית" מוועדת החוץ והביטחון לדיון בוועדת הפנים ואיכות הסביבה
רוני בר-און: בקשת יושב-ראש ועדת הפנים ואיכות הסביבה להעברת הצעה לסדר היום בנושא "מעצרם של אנשי התנועה האסלאמית" מוועדת החוץ והביטחון לדיון בוועדת הפנים ואיכות הסביבה.
רוני בר-און: יושב-ראש ועדת החוץ והביטחון, חבר הכנסת יובל שטייניץ, מתנגד לבקשה.
רוני בר-און: ה צ ב ע ה בעד – אין נגד – רוב נמנעים – אין אנחנו קובעים פה אחד שההצעה לסדר היום תידון בוועדת החוץ והביטחון.
רוני בר-און: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכנסת, ישיבה מס' 142.
רוני בר-און: אנחנו מבקשים לקבוע ועדות לדיון בהצעות החוק הבאות: הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 73), התשס"ד-2004, מ/106.
רוני בר-און: בדיון במליאה בתאריך 21 ביוני 2004 הוחלט כי ועדת הכנסת תחליט באיזה ועדה יש לדון בעניין הזה.
רוני בר-און: בדיון הקודם החלטנו להקים ועדה משותפת של ועדת הכספים, העבודה, הרווחה והבריאות, ועדה בראשות חבר הכנסת רצאבי, שנכללים בה גם יאיר פרץ ואהוד יתום מטעם העבודה, הרווחה והבריאות, וחברי הכנסת ליצמן, בריזון, ובנלולו מטעם הכספים.
רוני בר-און: הוועדה דנה בהצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון - הכנסות פטורות מדמי ביטוח), התשס"ד-2004 פ/1895.
רוני בר-און: מבקש חבר הכנסת רצאבי כי שתי ההצעות הללו, שהן זהות לחלוטין, יידונו יחד בוועדה המשותפת והוא הציג פה מכתב חתום בידי יושבי ראש ועדות הכספים והעבודה, הרווחה והבריאות, שמסכימים לבקשתו.
רוני בר-און: אני מציע, איפוא, לאשר את הבקשה.
רוני בר-און: אני קובע שפה אחד העניין הזה אושר.
רוני בר-און: הצעת חוק האזרחות (תיקון-אזרחות לכל תושב קבוע המשרת שירות סדיר), התשס"ג-2003
רוני בר-און: העניין הבא הוא קביעת ועדה לדיון בהצעת חוק של חוק האזרחות (תיקון - אזרחות לכל תושב קבוע המשרת שירות סדיר), של חבר הכנסת אברהם הירשזון.
רוני בר-און: נשמעה הצעה להעביר את הצעת החוק לוועדת החוקה, חוק ומשפט.
רוני בר-און: אם זה כך למה זה בא אלינו בכלל?
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: נדמה לי שהייתה גם הצעה לוועדת הפנים.
רוני בר-און: גם הצעה לפנים.
רוני בר-און: מה רוצה אברהם הירשזון?
גדעון סער: השאלה היא מה היה בהצעות הקודמות שהיו, של חברי כנסת אחרים.
גדעון סער: כמו הצעת החוק של ג'ומס, איפה היא נדונה?
גדעון סער: כבר הוכנה לקריאה ראשונה ועברה קריאה ראשונה.
גדעון סער: באותו נושא.
אנה שניידר: זה היה בפנים.
גדעון סער: זה היה בפנים?
גדעון סער: אז לפנים צריך להעביר.
גדעון סער: כי זה אותו נושא ממש.
אנה שניידר: אזרחות זה בדרך כלל ועדת הפנים.
רוני בר-און: מי בעד פנים, ירים את ידו.
רוני בר-און: מי נגד, תודה, נא להוריד, מי נמנע?
רוני בר-און: אני קובע, איפוא, שפה אחד זה הועבר לוועדת הפנים ואיכות הסביבה.
רוני בר-און: קביעת ועדה לדיון בהצעות לסדר היום:
רוני בר-און: הנושא הבא: קביעת ועדות לדיון בהצעות - - -
גדעון סער: הם הגיעו בינתיים, אדוני היושב ראש.
רוני בר-און: כן, אני אסיים את הפרשיה הזאת.
רוני בר-און: ועדה לדיון בהצעה לסדר היום בנושא: "ממצאים מדאיגים על-אודות מצב האוכלוסייה הערבית בנגב", של חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.
רוני בר-און: חבר הכנסת זחאלקה לא פה.
רוני בר-און: מה הוא רוצה, את יודעת להגיד?
רוני בר-און: מה היו גדר הספקות במליאה?
אתי בן-יוסף: השר עזרא הציע לוועדה למלחמה בסמים, והציעו לוועדת פנים.
רוני בר-און: ועדה למלחמה בסמים?
אתי בן-יוסף: בגלל הממצאים המדאיגים על האוכלוסייה הערבית בנגב.
רשף חן: על הבסיס הזה, יש גם את הוועדה למעמד האישה.
רשף חן: גם שם יש ממצאים מדאיגים.
אתי בן-יוסף: והציעו לפנים - - -
קריאה: תעביר לפנים, נו.
גדעון סער: ועדת הפנים, ועדת הפנים.
רוני בר-און: מי בעד פנים ירים את ידו.
רוני בר-און: קובעים פה אחד שעבר לוועדת הפנים.
רוני בר-און: הנושא הבא: הצעה לסדר יום בנושא: "מסמך המועצה לביטחון לאומי בנושא הפיצויים למתנחלים", של חברי הכנסת הרצוג, זהבה גלאון ויולי אדלשטיין.
רוני בר-און: כן, חבר הכנסת הרצוג.
יצחק הרצוג: זה היה בין פנים לבין חוץ וביטחון.
רוני בר-און: ומה אתה רוצה?
יצחק הרצוג: האמת היא שאני מוכן לשמוע דעות של החברים.
יצחק הרצוג: מישהו הציע גם כספים, אם אינני טועה.
רוני בר-און: הוצע.
רוני בר-און: השר הציע חוץ וביטחון ובמליאה נזרקו פנים, כלכלה, כנסת וכולי.
יצחק הרצוג: מצדי שזה יהיה בחוץ וביטחון.
רוני בר-און: אתה זוכר רק שבחוץ וביטחון אתם באים, מציגים ויוצאים.
יצחק הרצוג: תראה, עוד פעם, אתה יכול להגיד לי שאני - - -
רשף חן: למה חוץ וביטחון?
רשף חן: זו שאלה של - - -
יצחק הרצוג: פיצויים.
יצחק הרצוג: הפיצויים, יו"ר הוועדה, צריכים להיות בכספים.
יצחק הרצוג: ואני אשמח שזה יהיה בוועדת הכספים.
רוני בר-און: כן, נציג החשב הכללי, אליהו גבאי, לכם יש איזו עדיפות בעניין הזה?
2232: אני חושב שכספים זו הדרך הנכונה.
רוני בר-און: כספים.
רוני בר-און: בוז'י?
רוני בר-און: גדעון?
גדעון סער: אדוני היושב ראש, לפי דעתי צריך להסתכל על הנושא.
גדעון סער: הנושא זה ההתנתקות.
גדעון סער: הנושא זה המתנחלים.
גדעון סער: לפי דעתי זו טעות לבוא ולהסתכל - - -
רוני בר-און: אתה חושב שהלו"ז פה הוא העניין הפוליטי ולא העניין הכלכלי?
גדעון סער: להתנתקות הזאת יש הרבה מאד היבטים.
גדעון סער: מחר יבואו עם כל היבט לחוד, ויגידו: זה, העברת טיפות חלב, זו ועדת הבריאות.
גדעון סער: אנחנו נגיע פה לאבסורדים.
גדעון סער: לפי דעתי המועצה לביטחון - אני מדגיש: אנחנו מדברים על מסמך של המועצה לביטחון לאומי.
גדעון סער: אנחנו לא רוצים שהגופים האלה ירוצו בין כולם.
גדעון סער: לפי דעתי - - -
מאיר פרוש: ועדת הכנסת היא ועדה פוליטית.
מאיר פרוש: הייתה הצעה.
גדעון סער: ועדה א-פוליטית.
גדעון סער: לכן, לפי דעתי, כל הנושא שנוגע להתנתקות צריך ללכת לחוץ וביטחון וזה המקום המתאים בשבילו.
רוני בר-און: הכי פשוט היה לעשות את זה במליאה.
רוני בר-און: צריך להסביר לשר שהפתרונות הכי טובים הם במליאה, ביום רביעי, ב-23:30 בלילה.
רוני בר-און: לא ועדה ולא - - -
גדעון סער: אבל יש לך הצעות סיכום.
יצחק הרצוג: היושב ראש, אני משאיר את זה לשיקולכם.
יצחק הרצוג: אני אומר את האמת.
יצחק הרצוג: אני לא הופך את זה, לא לעניין של מחלוקת פוליטית.
יצחק הרצוג: אני, כשלעצמי, הבנתי את עמדתו של גדעון - - -
רוני בר-און: לא נימלט מלהקים ועדה לענייני ההתנתקות.
יצחק הרצוג: יגיע הרגע.
יצחק הרצוג: הרי יגיעו חוקים, גם.
רוני בר-און: לא, ועדה שתדון בכל המכלול.
רוני בר-און: כך או כך, אני מבין שכרגע אתה מסיר את הבקשה שלך.
יצחק הרצוג: או חוץ וביטחון או כספים.
רוני בר-און: אתה עומד על חוץ וביטחון?
יצחק הרצוג: מצדי כספים.
רוני בר-און: מי בעד כספים?
קריאות: מה שניים?
גדעון סער: הוא לא חבר כנסת עדיין.
קריאות: בטעות.
קריאות: הוא התבלבל.
גדעון סער: יש הפרדת רשויות עדיין, במדינת ישראל.
רוני בר-און: לא, אין שום בעיה לעבוד על בסיס עיתוי.
רוני בר-און: אנחנו נבוא, נצביע בחשב הכללי.
רוני בר-און: אין לנו שום בעיה.
קריאה: בממשלה, אם כבר.
יצחק הרצוג: נו, אז תתחיל שוב.
רוני בר-און: כן, בממשלה.
רוני בר-און: אני מנסה להסוות את האריזות שלתוכן שלהם יש לנו הסכמה.
יצחק הרצוג: היושב ראש, מה ההצעה אם כך?
רוני בר-און: מי בעד חוץ וביטחון ירים את ידו, בבקשה.
רוני בר-און: פה אחד עובר לחוץ וביטחון.
רוני בר-און: סיימנו גם את הנושא הנפלא הזה.
רוני בר-און: עכשיו אנחנו באים לקביעת סדרי דיון.
רוני בר-און: סיעות העבודה-מימד-ש"ס-יהדות התורה ומרץ - למה כותבים מרץ?
רוני בר-און: יחד, יחד.
אתי בן-יוסף: זה עוד לא התפרסם ברשומות.
קריאות: זה עוד לא התפרסם ברשומות.
קריאות: התפרסם, עוד לא עבר הזמן.
רוני בר-און: ומרץ-חד"ש-תע"ל-בל"ד-רע"מ הגישו ליושב ראש הכנסת הצעות להביע אי-אמון בממשלה בשל: א.
רוני בר-און: המצב החברתי והכלכלי (עבודה-מימד).
רוני בר-און: אי תשלום שכר עובדי הרשויות המקומיות והמועצות הדתיות למרות אישור החוק (ש"ס-יהדות התורה)?
רוני בר-און: המצב הכלכלי והחברתי (מרץ-חד"ש-תע"ל-בל"ד-רע"מ).
רוני בר-און: "ההצעות יידונו בישיבת הכנסת ביום שני, ט' בתמוז, התשס"ד (28 ביוני 2004), ועדת הכנסת מתבקשת לקבוע מסגרת דיון להצעות אלו".
רוני בר-און: ברם, אולם.
רוני בר-און: היום מבקשת הכנסת לקיים דיון פרידה חגיגי מהיושב ראש לשעבר, חבר הכנסת אברהם - אברום בורג.
רוני בר-און: ולוח הזמנים שנכפה עלינו עקב ההתפטרות של חבר הכנסת בורג, מחייב אותנו לעשות את זה עוד היום.
רוני בר-און: כיוון שכך, מבקשים לצמצם צמצום ניכר את פרק הזמן שייקח הדיון בהצעות אי האמון.
רוני בר-און: אשר על כן, נוכח הדברים שבאו בין יושב ראש הקואליציה ליושב ראש סיעת העבודה - נכון?
גדעון סער: לחבר הכנסת הרצוג ולחבר הכנסת בורג, עצמו.
עמרי שרון: הוא משתתף בקביעת סדרי הדיון של עצמו?
רוני בר-און: חבר הכנסת הרצוג - - -
יצחק הרצוג: הוא גם קבע מי ינאם.
גדעון סער: אי אפשר לבוא ולהגיד שזה אישי, כי הוא גם הספיד אחרים פה.
עמרי שרון: הוא קבע גם את התכנים עצמם, או רק את - - -
יצחק הרצוג: הוא ביקש שברק יבוא במיוחד.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: - - -
רוני בר-און: להספיד אחרים זו דרך העולם.
רוני בר-און: להספיד אחרים טרם זמנם, זה - - -
עמרי שרון: אתה יודע, כל הספד מורכב משלושה חלקים: המנוח המנוח, ואני אני.
רוני בר-און: אם כך, ההצעה שלי, לאור רוח הדברים שעלתה מהשיחות שבין הסיעות הגדולות בבית היא, שאנחנו נקבע דיון משולב - לכל מציע חמש דקות ולא יותר, ולכל סיעה שלוש דקות ולא יותר.
מאיר פרוש: תגביל גם את השר המשיב.
רוני בר-און: חמש דקות לשר המשיב על כל שלושת ההצעות.
גדעון סער: אני לא יכול לשר המשיב על כל שלושת ההצעות, אדוני היושב ראש.
גדעון סער: אלה הצעות שונות.
גדעון סער: אתה יכול לתת את מסגרת הזמן הזאת לכל הצעה.
גדעון סער: יש תשובה בנושא המועצות הדתיות.
גדעון סער: מפלגת העבודה באה ושמה אתגר לדיון על המצב הכלכלי.
גדעון סער: האם אפשר להשיב על המצב הכלכלי בחמש דקות?
רוני בר-און: נו, אז מה אנחנו עושים?
רשף חן: אני מפלגת המרכז.
רשף חן: עשר דקות.
גדעון סער: המציע יציע בחמש דקות והממשלה תסתפק בחמש דקות?
רוני בר-און: תראה מה אנחנו עושים?
רוני בר-און: בחלק המעניין אנחנו מצמצמים ובחלק המשעמם אנחנו מרחיבים.
גדעון סער: אני בעד לצמצם, אדוני היושב ראש.
גדעון סער: אבל אני חושב שיש שלוש הצעות, יש שלושה מציעים שונים.
גדעון סער: כל אחד מנמק את תחום הצעתו, למה לקפח את הממשלה?
גדעון סער: זו גם ממשלה טובה, אין סיבה לקפח אותה.
גדעון סער: אם הממשלה הייתה ממשלה לא טובה - - -
מאיר פרוש: מדוע שכל סיעה לא תוכל להתבטא בכל הצעה?
גדעון סער: היא יכולה, משך שלוש דקות לכל ההצעות.
גדעון סער: דקה לכל הצעה.
מאיר פרוש: גם להוא יהיה דקה וחצי - --
רוני בר-און: כשמשך הדיון על סדרי הדיון יעבור את פרק הזמן המוקצב לדיון עצמו, אני אחליט להפסיק את הדיון.
רשף חן: אז תן לממשלה עשר דקות.
רוני בר-און: הממשלה שלוש דקות לכל הצעה, אלא או סך הכל עשר דקות.
א' האן: תציע לשר האוצר.
רוני בר-און: שר האוצר לא השיב עד היום על ההפצה בעניין הזה, ולפי דעתי הוא גם לא ישיב.
רוני בר-און: הוא לא ישיב עד נובמבר 2007 על כל ההצעות האלה.
יצחק הרצוג: יש היום דיון בבג"ץ.
רוני בר-און: דיון בבג"ץ.
רוני בר-און: עדיין 2007.
רוני בר-און: אם כך, מי בעד ההצעה הזאת?
רוני בר-און: סיכמנו.
רוני בר-און: אין נגד.
רוני בר-און: אני קובע שמסגרת הדיון שקצבנו התקבלה פה אחד.
גדעון סער: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכנסת.
גדעון סער: הנושא הראשון על סדר היום: קביעת מסגרת הדיון להצעות אי אמון בממשלה.
גדעון סער: בשיחה שהתקיימה אצל יושב-ראש הכנסת, עלתה הצעה להגביל את מסגרת הדיון שצפוי להיות מאוד ארוך כי מדובר בשש הצעות.
גדעון סער: ההצעה צריכה להיות כמובן בהסכמה.
גדעון סער: ההצעה כפי שהתגבשה, שכל מציע ינמק במסגרת של חמש דקות, לכל סיעה יהיו ארבע דקות.
גדעון סער: ביקשתי להחריג סיעה אחת שהיא סיעה גדולה, סיעת הליכוד שיהיה לה שמונה דקות, בעיניי זה סביר.
גדעון סער: אם נלך למתכונת הרגילה, נסיים מאוד מאוחר, אבל הדבר יכול להתבצע רק בהסכמה.
מאיר פרוש: הסיעה המגישה תוכל לנמק?
גדעון סער: בוודאי כי יש הצעות אחרות.
גדעון סער: היא לא יכולה לנמק כאשר מתקיים דיון רק על ההצעה שלה, אבל בדיון קולקטיבי על שש הצעות שונות, היא צריכה להתייחס גם לנושאים השונים.
דוד טל: לפי ההצעה המתגבשת, מה יהיה אורך הדיון?
גדעון סער: בנטו זה יוצא שעתיים, בברוטו 2.5 שעות.
דוד טל: אולי אפשר להפסיק את הקרקס הזה של הצעות אי-אמון לא רציניות, שחוזרות על עצמן שבוע אחר שבוע.
גדעון סער: זה דבר שצריך לעלות בישיבת הנהלת האופוזיציה.
זהבה גלאון: אומנם לחבר הכנסת טל יש תמיד הצעות קונסטרוקטיביות, אני רוצה לומר משהו ברמה העקרונית.
זהבה גלאון: כלי האי-אמון נותר הכלי האחרון, היחיד, מייגע או לא מייגע, אבל הכלי האחרון היחיד שנותר לסיעות האופוזיציה להביע אי נחת מתפקוד הממשלה.