GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
גדעון סער: לבוא ולהגיד שהיום חל איזשהו אירוע אשר בגינו - - -
רוני בר-און: בדרך כלל כשאני רואה בעיה מתגלגלת, אני נוטה להפעיל לפחות את האצבע שלי, ואם אפשר גם את ההשפעה שלי.
רוני בר-און: פה אני מפחד מאיזשהי יצירת אסקלצייה במובן הזה שאנחנו מוסיפים עוד מבוכה.
רוני בר-און: זאת אומרת, יש לנו את חוק פינוי פיצוי שאנחנו איתו, ויש לנו את כל החוקים האחרים שנועדו.
רוני בר-און: אני לא בטוח שזה לא עוד איזה שמן לאותה מדורה שמנסים להלהיט פה בכנסת על החלטות ממשלה.
גדעון סער: אולי זה קשור לעצומה של חברי הכנסת שהודיעו שהם בגופם יחסמו את הפינוי?
רוני בר-און: האם אתה יכול להגיד לי מי החותמים מבין חברי הכנסת?
גדעון סער: אני לא בטוח שזהבה גלאון היא אחת מהם.
זהבה גלאון: אדוני היושב ראש, אני רוצה להיתלות ברישה של גדעון סער.
זהבה גלאון: הפינוי לא יתחיל בעוד שבעה-שמונה חודשים, אם בכלל.
זהבה גלאון: הפינוי זה היום ואתמול, והעצומה של חברי הכנסת זה אתמול ומחר.
זהבה גלאון: אני אומרת את זה דווקא מהכיוון שאני תומכת בהינתקות.
זהבה גלאון: אין לי שום עניין לעצור את ההינתקות, נהפוך הוא.
זהבה גלאון: אני תומכת בהינתקות, ואני מצביעה בניגוד לדעתי בעניין הזה .
זהבה גלאון: כלומר, בניגוד למה שאני הייתי רוצה לעשות, כי אני תומכת.
זהבה גלאון: אני חושבת שמה שאני באה להגיד עכשיו נוגע רק למילוי תפקידו של חבר כנסת.
זהבה גלאון: זה לא בא להיות "סבוטאז'".
זהבה גלאון: להיפך, זה בא לאפשר לחבר הכנסת למלא את חובתו.
זהבה גלאון: עזוב את שטחי A, אני מדברת על B ו-C לצורך העניין.
זהבה גלאון: כמו שהחוק היום מוגדר - - -
גדעון סער: החוק הוחל גם על שטחי המועצה הפלשתינית.
זהבה גלאון: אבל גם על B ו-C.
זהבה גלאון: עכשיו אנחנו מדברים רק על B ו-C.
זהבה גלאון: כשיחוקקו את החוק אתה תגיד: אני לא רוצה שזה יחול על A.
זהבה גלאון: אבל, אני מדברת על העיקרון שהחסינות של חברי הכנסת היא מצומצמת.
זהבה גלאון: היא כל כך רחבה בשורה של תחומים, ובמה שנוגע לחופש התנועה וליכולת מילוי תפקידו של חבר כנסת, יש פה מצב לא נורמלי.
זהבה גלאון: החסינות חלה על תחומי מדינת ישראל.
זהבה גלאון: אבל, צה"ל וההתנחלויות וכל אלה, הם בגדול מחוץ.
גדעון סער: אני לא אתנגד לבקשה.
גדעון סער: אבל, אני מנסה לחשוב ביני לבין עצמי, אני לא רוצה לסחור את זה על טעם פרוצדורלי.
גדעון סער: אבל, אני חושב שאין דחיפות.
צבי הנדל: באמת באמת אין דחיפות.
צבי הנדל: אני חושב שאנחנו צריכים לדון פה בדחיפות ולא במהות.
צבי הנדל: יכול להיות שבמהות אני אצביע בעד, אני עוד לא החלטתי.
צבי הנדל: באמת אין דחיפות.
צבי הנדל: אנחנו לא צריכים כל הזמן להוזיל את העניין הזה של לעשות אוטומטית את הוועדה.
רוני בר-און: כל אלה שטוענים שאנחנו מוזילים, אני לא מתרגש.
רוני בר-און: המערכת הזאת והמתכונת הזאת של פטור מחובת הנחה, כל עוד היא מופיעה בתקנון צריך לעשות בה שימוש.
רוני בר-און: אני לא חושב שאנחנו נותנים פה למישהו יחס מועדף.
רוני בר-און: אנחנו כל פעם מקיימים דיון.
רוני בר-און: בכל בקשה של הקדמה של פטור מחובת הנחה, אני לא רואה את השם של המבקש ולא רואה את פניו.
רוני בר-און: אני דן בשאלת הדחיפות.
דוד טל: חברת הכנסת זהבה גלאון ציינה שחוק חסינות חברי הכנסת הוא רחב מידיי.
דוד טל: אנחנו מדברים על אזורי C ו-A.
דוד טל: אבל כאן כאן באזור שלנו, לא רחוק מהבית הזה, כאשר משטרה סוגרת את הכביש, אני כחבר כנסת לא יכול לעבור לצד השני.
דוד טל: גם כשאני רוצה לבקר ולעבור דרך בסיס כזה או אחר שעל פי חוק החסינות מותר לי להיכנס אליו, אני מראש צריך אישור של שר הביטחון.
דוד טל: אני רוצה לומר כך, אני חושב שצריך אישור של שר הביטחון.
דוד טל: אבל, אני לא אתנגד למה שמבקשת חברת הכנסת זהבה גלאון.
מאיר פרוש: אני לא מבין מדוע זהבה גלאון מגישה את זה.
מאיר פרוש: אבל, אני דווקא מאוד בעד החוק הזה ואני אגיד למה.
מאיר פרוש: אם אני הייתי רוצה לדמיין לעצמי שאני רוצה להיות בגוש קטיף אם חלילה יהיה פינוי, אני לא רואה איך אני מגיע לשם.
מאיר פרוש: אני בטוח שימצאו את הדרך למנוע ממני להיות שם.
מאיר פרוש: החוק הזה אולי יפר את זה, אני רק עכשיו צריך לחשוב מדוע חברת הכנסת גלאון מגישה את זה.
מאיר פרוש: לכן, אני אצביע בעד.
רוני בר-און: חברים, לפני שאני מצביע יש ליועצת המשפטית הודעה בעניין שני חוקי הבנקאות שהעברנו לוועדת הכספים.
ארבל אסטרחן: אני בדקתי עכשיו במחשב, וכל התיקונים האחרונים לחוק הזה היו בוועדת הכלכלה, כי זה יותר היבט צרכני.
צבי הנדל: הצלת את כבודי.
רוני בר-און: רשמנו את ההודעה הזאת, האם אנחנו רוצים לשנות?
רוני בר-און: כנראה לא.
צבי הנדל: עניינית, אני חושב שוועדת הכלכלה עוסקת בזה.
רוני בר-און: ההחלטה היתה וההחלטה נשארת.
רוני בר-און: רשמנו את ההודעה, לא העברנו את זה לאיזה ועדה שלא מבינה בדברים.
רוני בר-און: מי בעד מתן פטור מחובת הנחה ירים את ידו?
רוני בר-און: ה צ ב ע ה בעד – 6 נגד - 4 נמנע - 1 בקשת חברת הכנסת בקשת חברת הכנסת זהבה גלאון להקדמת הדיון בהצעת חוק חסינות חברי הכנסת, זכויותיהם וחובותיהם (תיקון-הגבלת חופש התנועה מטעמי ביטחון), התשס"ה-2004 (פ/2970) נתקבלה.
רוני בר-און: שישה בעד, ארבעה נגד.
רוני בר-און: חבר הכנסת גדעון סער ביקש להירשם כנמנע.
רוני בר-און: אנחנו מאחלים לך בהצלחה.
רוני בר-און: החוק עבר, קיבלת פטור מחובת הנחה.
רוני בר-און: האם יש למישהו משהו בשונות?
רוני בר-און: ישיבת ועדת הכנסת מס' 195.
רוני בר-און: הנושא הראשון: ערעורים על החלטת יו"ר הכנסת והסגנים שלא לאשר דחיפות הצעות לסדר היום.
רוני בר-און: הצעה ראשונה, של חברת הכנסת גילה פינקלשטיין, בנושא: התנהלות הסנגוריה הציבורית בפרשת רצח השופט אזר – ניסיון ההתאבדות כבר נראה לי קצת מאוחר, לא? זו כבר התאבדות.
רוני בר-און: זה כבר ניסיון שהפך למעשה שלם, למרבית הצער.
גילה פינקלשטיין: כן.
גילה פינקלשטיין: אני אסביר.
רוני בר-און: אם תרשי לי להסביר לך, שניה?
רוני בר-און: למה דעתי לא נוחה שהעניין הזה יידון עוד בטרם יבש הדם ובתוך ימי השבעה, כאשר בעצם המערכת עוד לא תחקרה את עצמה ככל שהיא צריכה לעשות את זה, אם בכלל – אני הייתי מציע בנושא כל כך רגיש וכל כך עדין לא לעורר את הפולמוס הציבורי.
רוני בר-און: את יודעת שיש לי סימפטיה רבה לערעורים שאת מגישה, כי בדרך כלל את כן מעלה נושאים חשובים, אני הייתי מציע לך להתאזר בסבלנות לפחות שבוע.
רוני בר-און: את הנעשה, למרבית הצער, כבר לא ניתן להשיב.
רוני בר-און: את האיש להחזיר למקומותינו כבר לא ניתן יהיה, ואין לי שום ספק שהתדהמה והמבוכה הרבה שיש במקרה הזה יגרמו לדיון הציבורי, בקשר לשאלות אתיות וחובות של סניגור, ומה מידת המחויבות, ומה מידת ההזדהות של עורך דין עם לקוח או אינטרנס – אני לא בטוח שפה המהירות היא ערך חשוב או הכרחי בדיון הציבורי, ואם את חושבת אחרת, אז תנמקי, בבקשה.
רוני בר-און: זו נטיית לבי, אני מכיר מכלי ראשון את סוג ההתלבטויות האלה, הוויכוח – למי חובת הנאמנות, לצדק, למערכת המשפט או ללקוח.
רוני בר-און: הוויכוח של הסנגוריה הציבורית שנותיו שנות דור.
רוני בר-און: היה לי הכבוד להיות נציג לשכת עורכי הדין בוועדת ההקמה של הסנגוריה הציבורית לפני עשר שנים.
רוני בר-און: אני אראה לך מסמכים שהזהרתי אז מפני אפשרות שהזהרתי אז שהסנגוריה הציבורית תהיה החצר האחורית של פרקליטות המדינה, בגלל הדרך שבה בנו אותה.
רוני בר-און: אני חושב שזה אחד הצמתים שבו האזהרה שלי נפגשה עם המציאות, אבל אני מציע לך, באמת, מכוח הניסיון שלי בעניין הזה, ובחברות, לא לקיים את הדיון במהלך ימי השבעה.
זהבה גלאון: תקבלי את ההצעה שלו.
זהבה גלאון: תקבלי אותה.
זהבה גלאון: אני חושבת.
רוני בר-און: אני בטוח שאת, והאחרים שידונו, תגידו דברים שאחר כך תחפשו מקום איך לבלוע את הדברים שאמרתם.
רוני בר-און: יהיה מה שיהיה, תגידי מה שתגידי, ככל שתהיי יצירתית בעניין הזה, וככל שתנסי להלך בין הטיפות.
רוני בר-און: הרי את לא רוצה למסמס את הדיון ולא להגיד דבר.
רוני בר-און: אם תצטרכי לנקוט עמדה ולהגיד דברים, את יכולה למצוא את עצמך במבוכה ענקית אחר כך.
רוני בר-און: זו עצתי.
גילה פינקלשטיין: על זה אני מדברת.
גילה פינקלשטיין: צריך כן לדבר – קודם כל, אני שולחת - - -
שאול יהלום: שלא תפסיד את ההצעה.
רוני בר-און: היא לא יכולה להפסיד את ההצעה.
רוני בר-און: תשובי ותציעי את זה בשבוע הבא, ואם אז לא יתנו לך את זה, אני אהיה לצדך.
רוני בר-און: אלא אם יקרו דברים מבחינת הדרמה.
רוני בר-און: אם הערפול עוד יתווסף ולא ייפתר, אז אני שוב אבקש ממך.
רוני בר-און: אבל אם הערפל קצת יתפזר, אני אומר לך שאני אהיה לצדך – את שומעת שגם חברי הוועדה האחרים.
גילה פינקלשטיין: קודם כל, אני שולחת את תנחומי למשפחה.
גילה פינקלשטיין: דבר שני, אני מקבלת את זה שלא להעלות את זה בזמן השבעה, אבל אני רוצה שפה, היות והנושא כל כך חשוב וקשור ליסודות הצדק והדמוקרטיה במדינת ישראל - - -
רוני בר-און: אל תגידי - - -
גילה פינקלשטיין: מדובר באדם ישר, הגון, שהקדיש את כל חייו לנושא הזה - - -
רוני בר-און: אבל את הולכת לכיוון שאת לא רוצה ללכת אליו, משום שאת תכף אומרת שזה לא בגלל אלא בגלל מישהו אחר, ואני חושב שלא כדאי לך לעשות את זה.
גילה פינקלשטיין: בסדר.
גילה פינקלשטיין: אז אני רוצה שמפה תצא החלטה - - -
רוני בר-און: אנחנו לא יכולים להחליט לתת צ'קים למזכירות הכנסת.
רוני בר-און: אני מסביר לך, ואני לא פעם אמרתי לך ועמדתי בדיבורי – אם בשבוע הבא יתבהרו השמים - - -
שאול יהלום: את תוכלי להגיד את זה שוב בשבוע הבא, והוא יתמוך בך.
רוני בר-און: אם יתבהרו השמים, ואני מניח שכבר יהיו יותר עובדות ברורות - - -
שאול יהלום: אם לא תהיה שר.
שאול יהלום: אם תהיה שר, לא תוכל לתמוך - - - מזכירות הממשלה.
רוני בר-און: אל תדאג.
רוני בר-און: גילה, קבלי את עצתי.
רוני בר-און: אני לא מציע לך הצעה לא טובה.
רוני בר-און: אני מודה לחברת הכנסת גילה פינקלשטיין, שבהגינותה הרבה הסכימה שלא לעמוד על הערעור, נוכח הנסיבות ונוכח קרבת המקרה לדיון המבוקש.
רוני בר-און: אם נזדקק, נשוב ונדון בכך בעתיד.
רוני בר-און: הנושא הבא: חברת הכנסת ענבל גבריאלי - - -
גדעון סער: זה הופך להצעה לסדר.
רוני בר-און: גם את זה אתה הופך להצעה לסדר?
רוני בר-און: למרות שהיא איננה פה.
רוני בר-און: כל הכבוד.
רוני בר-און: שמע, יש כאלה שמרוויחים מן ההפקר.
רוני בר-און: יושב ראש הקואליציה מצהיר כי הנושא יהפוך להצעה רגילה לסדר היום.
רוני בר-און: בנסיבות העניין, גם בהעדרה של חברת הכנסת גבריאלי אנחנו מוחקים את הערעור.
רוני בר-און: חבר הכנסת גדעון סער, האם אני יכול למנות אותך לדון בערעור שלי, בבקשה?
גדעון סער: זה גם הופך להצעה לסדר.
שאול יהלום: זה גם הופך.
שאול יהלום: הוא אמר: שתי הצעות.
רוני בר-און: אבל רגע, אבל תנהל את זה.
רוני בר-און: תודיע שכמנהל הדיון – חבר הכנסת סער מנהל את הדיון.
גדעון סער: אני מודיע שכמנהל הדיון, זה הופך להצעה רגילה לסדר מטעם סיעת הליכוד.
רוני בר-און: כמשתתף בדיון, אני מודה ליושב ראש הדיון.
רוני בר-און: עכשיו יש לנו שניים.
מאיר פרוש: יש לכם עוד כמה מקומות פנויים, להצעות?
רוני בר-און: מאיר פרוש, אני אתן לך חמש דקות להגיש ערעור, אנחנו נקבל כל ערעור.
מאיר פרוש: אני נמצא אצל פינקלשטיין.
רוני בר-און: אתה גם אצל פינקלשטיין?
רוני בר-און: כיוון שכך, סיימנו את עניין הערעורים.
רוני בר-און: הנה יובל שטייניץ, לרקורד, מגיע.
רוני בר-און: בקשת חבר הכנסת יורי שטרן להקדמת הדיון בהצעת חוק אזור סחר חופשי אילת, התשס"ה- 2004, לפני הקריאה הטרומית (פ/3017)
רוני בר-און: ועכשיו אנחנו עוברים לדון בבקשת חבר הכנסת יורי שטרן להקדמת הדיון בהצעת - - -
גדעון סער: רגע.
גדעון סער: אם אני ודני נצא לא יהיה קוורום, אז אי אפשר יהיה - - -
רוני בר-און: אם אתה ודני תצאו אני אראה את זה ואני אדע לספור לבד את הקוורום.
רוני בר-און: לא צריך לעשות לנו התראות על זה.
רוני בר-און: בקשת חבר הכנסת יורי שטרן להקדמת הדיון בהצעת חוק אזור סחר חופשי אילת, התשס"ה=2004, לפני הקריאה הטרומית (פ/3017).
רוני בר-און: גבירתי מנהלת הוועדה, יש לנו פה קוורום?
שאול יהלום: בתחילת הישיבה היה.
רוני בר-און: כן, אבל קוורום הוא - - -
אתי בן-יוסף: אין קוורום.
רוני בר-און: אין קוורום, אנחנו לא יכולים לדון בהצעה, אני מצטער.
רוני בר-און: חברים, חברים.
רוני בר-און: מה הסערות האלה?
רוני בר-און: מה חידשנו פה שבאין קוורום לא מתקיימת ישיבה?
מל פולישוק-בלוך: הנה, הקוורום הגיע.
רוני בר-און: תעשי לי טובה, תנהלי את הישיבות שלך לבד, בבקשה.
מל פולישוק-בלוך: אתה מפריע לי שם, אז באתי לעזור לך פה.
זהבה גלאון: ממלאי מקום הם לא חלק מקוורום?
רוני בר-און: חברים קבועים.
רוני בר-און: התקנון מדבר חד משמעית.
יורי שטרן: אי אפשר להעביר את הנושא לסדר היום?
רוני בר-און: אתה יכול לבקש שוב.
רוני בר-און: זה לא מעשה בית דין.
רוני בר-און: לא היום.
רוני בר-און: הבקשה שלך עומדת - - -
גדעון סער: הבקשה הזאת כבר עלתה על סדר היום פעמיים.
גדעון סער: אני לא מבין מה זאת ההעדפה הבוטה הזאת לחבר כנסת - - -
רוני בר-און: אתה יודע שיש לנו סימפטיה לחבר הכנסת יורי שטרן.
גדעון סער: יש לנו, אבל - - -
שאול יהלום: זו לא סימפטיה לחבר הכנסת, זו העדפה לעיר אילת.
1028: - - - בכל כך הרבה אנשים, גם בוועדת הכספים, גם בוועדת הכלכלה.
1028: מה התוצאה?
1028: תחכה לתקציב, תראה.
1028: תחכה לתקציב.
1028: מי שבכלל העלה את העניין הזה, זה אני, אדוני חבר הכנסת יהלום.
רוני בר-און: אז אני מוכן לדון בעניין של שטרן.
1028: מי שבכלל העלה אותו.
1028: בכלל.
1028: עם כל הכבוד.
1028: אני לא רוצה.
1028: יש דיון בוועדת הכספים - - -
רוני בר-און: מה הצעקות האלה?
1028: רוני, אני שנתיים פה, פעם ראשונה אני צועק.
1028: מותר לי.
רוני בר-און: פעם ראשונה אתה צועק - - -
1028: היום.
רוני בר-און: פעם ראשונה אתה צועק, בארבעה בינואר 2005.
רוני בר-און: חבר כנסת אשר מונה לשר או סגן שר
רוני בר-און: חברים, חברת הכנסת אורית נוקד בדרך לכאן.
רוני בר-און: היא מעלה הצעה לתיקון התקנון בדבר הצעת חוק שחתום עליה חבר כנסת אשר מונה לשר או סגן שר.
רוני בר-און: זה נושא חשוב, וכמי שנבחרה לכהונת סגן שר לממשלה שתקום – הנה היא נכנסת - אפשר לומר שזה נושא שהתחיל לעניין אותה לאור הבחירות במרכז מפלגת העבודה.
רוני בר-און: זה הנושא של קבורת חמור של כל הצעות החוק של חבר כנסת, משעה שהוא מתמנה לתפקיד סגן שר או שר, וכל מעשה החקיקה, גם שלו, גם של ועדות הכנסת וגם של המליאה, בעצם יורד לטמיון.
רוני בר-און: ואני חושב שזה נושא שצריך, אל"ף, לתהות על קנקנה של התקנה הזאת – מה עומד ביסוד הדבר הזה, שעבודה של חבר כנסת, בוודאי עבודה שהתקדמה ועברה קריאה טרומית או ראשונה, ועברה עיבוד מסוים בוועדות, צריכה לרדת לטמיון רק בגלל שהוא עובר לרשות המבצעת.
רוני בר-און: למה אי אפשר למצוא איזה מנגנון, שמישהו אחר – שיבחר חבר הכנסת, שתבחר הנהלת הסיעה, שתבחר המזכירות – ימשיך יוזמה, והעבודה לא תרד לטמיון?
אורית נוקד: אל"ף, אני רוצה לומר שההצעה שלי מתייחסת בעצם למקרים שבהם חבר הכנסת הוא המציע הבודד, משום שכשמדובר במציעים נוספים, אז אין בעיה.
רוני בר-און: אני דווקא חושב שההצעה שלך להקפיא היא הצעה לא טובה.
רוני בר-און: כי מה יקרה למשל – את עכשיו נכנסת להיות סגנית שרה, בהנחה שזה יקרה, ואחר כך את מתקדמת במעלה הרשות המבצעת, ולא חוזרת לרשות המחוקקת.
רוני בר-און: למה העבודה של מיקי איתן, שהשקיע עשרות שעות בוועדת החוקה, חוק ומשפט, צריכה לרדת לטמיון?
רוני בר-און: הקפאה היא לפי דעתי לא טובה.
רוני בר-און: הקפאה מטפלת באגו של המציע.
רוני בר-און: אומרת: אני הצעתי, תשמרו לי את זה ליום גשום.
רוני בר-און: אני מציע להעביר את זה למישהו אחר.
אורית נוקד: אני הולכת אתך בעניין הזה.
אורית נוקד: אין לי שום בעיה - - -
רוני בר-און: מיקי, מה דעתך?
אורית נוקד: רק שניה.
אורית נוקד: אני חושבת שההצעה שלי גם מצומצמת רק להצעות שעברו קריאה ראשונה.
אורית נוקד: אני אומרת שאין מה לעשות – יש מצבים - - -
אורית נוקד: זאת בכל אופן ההצעה שלי.
אורית נוקד: כי חוק שעבר קריאה ראשונה, אנחנו יודעים שבכנסת הבאה אפשר להחיל עליו דין רציפות.
אורית נוקד: המשמעות של התקנון היום כפי שאני הבנתי אותו, הוא שהדבר הזה גם ימנע את החלת דין הרציפות על הצעה שעברה קריאה ראשונה.
שאול יהלום: זה מבטל את ההצעה.
אורית נוקד: אני, בכל אופן, בהצעה שלי, מתייחסת רק להצעות שעברו קריאה ראשונה, אחרי שבאמת, כמובן, עברו כבר טרומית, ועברו דיונים – לעתים דיונים מאד מאד מסובכים – בוועדה.
רוני בר-און: הנושא כאן עלה על השולחן, הוא מאד מעניין, וגם נכון וראוי לדיון, אבל אני לא חושב שהפתרון שאת מציעה רק לגבי זה הוא נכון.
רוני בר-און: תכף נשמע את דעות החברים.
אורית נוקד: אוקי.
אורית נוקד: אז אני חשבתי שיהיה נכון או, באמת, מצד אחד להקפיא, לא לבטל את ההצעה, או מצד שני, אם כמובן אפשר יהיה להעביר את זה – הרי במילא הייתה כבר קריאה ראשונה, זה מגיע לוועדה להכנה לקריאה שניה ושלישית.
אורית נוקד: אם יושב ראש הוועדה יהיה מוכן לקחת את זה, אני בשמחה רבה אקבל פתרון כזה.
אורית נוקד: אבל מה שחשוב זה, שהיה וזה לא קורה ולא לוקחים וממשיכים ומטפלים בחוק – כי באמת מקובל עלי העיקרון שעבר לרשות המבצעת לא יכול לעסוק בזה - - -
רוני בר-און: בסדר, אז לא הוא.
אורית נוקד: אז שמישהו אחר יעסוק בזה.
אורית נוקד: אבל אם לא, אני לא רוצה שתימנע הזכות של אותו חבר כנסת בכנסת הבאה – או אפילו אולי בכנסת הזאת, אם תהיה סיטואציה שהוא חוזר - - -
רוני בר-און: ובינתיים מה יהיה המצב?
רוני בר-און: הרי מעשה החקיקה נועד לתקן עוול או מצב בלתי מוסדר.
רוני בר-און: זאת אומרת: רק בגלל האגו שלי, שאומר הקפאה, אז לא נדאג לנכים כמו שאנחנו מנסים לדאוג אצל חבר הכנסת יהלום, או לא נדאג לפרס כמו שמנסים לדאוג אצל חבר הכנסת איתן?
אורית נוקד: לא, זה לא מונע.
רוני בר-און: אבל זה עוד פעם תהליך של הפקדה, של הנחה, של קריאה ושל עבודה מול משרד המשפטים ומול וועדה.
רוני בר-און: זה לחזור אחורה.
מאיר פרוש: חברת הכנסת אורית נוקד מעלה נושא שהוא באמת צודק, ויש בו גם הרבה היגיון.
מאיר פרוש: אני כבר הייתי בסרט הזה.
מאיר פרוש: כבר קרה לי שאני הפכתי להיות סגן שר.
רוני בר-און: זה קרה פתאום?
מאיר פרוש: הפעם – אני לא יודע.
רוני בר-און: זה חל גם לגבי סגן שר במשרד שאין בו שר?
מאיר פרוש: אני רוצה להפנות את תשומת לבכם.
מאיר פרוש: לי קרה שהובלתי בוועדת חקירה פרלמנטרית את הנושא של בדיקת המצב של הרשויות המקומיות.
מאיר פרוש: כדי לעשות ועדת חקירה פרלמנטרית אתה צריך קודם כל להעלות את זה למליאה, עם כל הוורסיות שזה עובר, ואחר כך כמו קריאה טרומית, אחר כך אתה מקבל את ההצעה של מי יהיו החברים, מה המנדט של הוועדה, ופעלנו ופעלנו, ואחר כך הפכתי להיות סגן שר, וועדת החקירה הפרלמנטרית הזאת התבטלה, כתוצאה מכך שהפכתי להיות סגן שר.
מאיר פרוש: כשהולכים לטפל בנושא שהיא מבקשת – ואני דרך אגב, חושב כמוך, שגם אם זה עבר טרומית ומישהו הפך להיות סגן שר, מותר שיהיה איזשהו מנגנון שמאפשר המשך הפעילות של הצעת החוק – אז לטפל גם בנושא הזה, גבירתי היועצת המשפטית.
רוני בר-און: יושב ראש ועדת חוקה, חוק ומשפט בבקשה, ואחריו חבר הכנסת יהלום.
מיכאל איתן: אני פשוט מציע שנשקול מה עומד מול מה, ואני חושב שהמסקנה שהצעת היא לדעתי נכונה.
רוני בר-און: אתה יכול לתהות אחרי קנקנה של התקנה שזה הולך לאיבוד?
רוני בר-און: אני מבין שחבר רשות מבצעת לא יכול להתעסק במעשה חקיקה.
רוני בר-און: אבל למה לאבד עבודה שכבר עשינו?
מיכאל איתן: אני מסכים אתך.
רוני בר-און: זאת אומרת, אני מציע איזה פתרון, שיבוא חבר הכנסת - - -
מיכאל איתן: אתמול היה לנו דיון דחוף בהצעה של חבר הכנסת הרצוג, שכבר הייתה מוכנה לקריאה שניה ושלישית, ומיהרנו לעשות את זה מהפחד שהוא יהיה שר לפני שנספיק להעביר את זה.
רוני בר-און: מיקי, איך נראה לך הפתרון הבא – חברים, בואו נראה אם אנחנו יכולים למצוא פתרון – אם חבר הכנסת שעובר לרשות המבצעת, יגיש ליושב ראש הוועדה הרלוונטית שמטפלת בחוק או לוועדת הכנסת, אם הצעת החוק עוד לא עברה לוועדה, בקשה להוריש את החוק הזה לטיפולו של חבר כנסת אחר, תהיה רשאית הוועדה הספציפית לאשר את זה.
מיכאל איתן: אני הייתי מרחיק לכת.
מיכאל איתן: חוק שעבר קריאה ראשונה - הופך להיות של הוועדה.
רוני בר-און: וחוק שלא עבר קריאה ראשונה – בטכניקה שאני הצעתי.
מיכאל איתן: אני הייתי מוותר על חוק שלא עבר קריאה ראשונה.
מיכאל איתן: הייתי מוותר.
אורית נוקד: גם אני הייתי מוותרת.
רוני בר-און: ההצעה של חבר הכנסת איתן אומרת: חוק שעבר קריאה ראשונה, מרגע שחבר הכנסת עבר לרשות המבצעת, הופך להיות רכושה של הוועדה, הוועדה ממשיכה ללכת אתו.
מיכאל איתן: היא יכולה להחליט.
רוני בר-און: זאת הצעת חוק של הוועדה.
גדעון סער: לדעתי ההצעה היותר טובה זה מה שהוצע פה בנייר – שההצעה לא מתבטלת, כמו שאמרו, אלא ממתינים עד שחבר הכנסת יחזור להיות חבר כנסת.
רוני בר-און: אז לא עקבת אחרי מה שאמרתי.
רוני בר-און: לו יתואר שחברת הכנסת נוקד עלתה על עיוות ציבורי חשוב מאד.
רוני בר-און: אני לא יודע מה - - -
מיכאל איתן: הוועדה רוצה להמשיך.
רוני בר-און: לא יודע מה.
רוני בר-און: חוק פלילי חשוב, שהוא עניין של יום ביומו, מכת מדינה.
רוני בר-און: והיא עכשיו הולכת לרשות המבצעת.
רוני בר-און: אז מה, נחכה לה עכשיו שנתיים שהיא תחזור לכנסת והמצב יוסדר?
שאול יהלום: במקרה הזה זה יתפרק בחודש.
שאול יהלום: אבל אתה מדבר באופן עקרוני.
רוני בר-און: אני לא חושב שההצעה של אורית – הרעיון הוא נכון, ההצעה היא לא טובה.
מיכאל איתן: רגע, אני רוצה להגיד משפט.
מיכאל איתן: לפעמים יש מצב שחבר כנסת מסוים מעלה הצעת חוק, ומי שעושה את עיקר העבודה זה חברים אחרים בוועדה.
מיכאל איתן: הוא בקושי בא, ואחרים שוקעים בזה ומתעסקים בזה.
רוני בר-און: תודה, מיקי.
רוני בר-און: שאול.
שאול יהלום: אני רוצה להתייחס לכל מה שהועלה כאן.
שאול יהלום: טרומית אני מציע לעזוב, עדיין לא הושקעה בה עבודה וכל חבר כנסת - - -
אורית נוקד: גם אני חושבת.
רוני בר-און: אז למה אנחנו סופרים על הטרומית עם העניין הזה של - - -
שאול יהלום: בסדר, אבל אין ברירה.
רוני בר-און: לפעמים הלו"ז של העבודה, התיאום מול משרד המשפטים, הוא בין הטרומית לקריאה הראשונה.
שאול יהלום: במקרים יוצאים מן הכלל.
שאול יהלום: אתה יודע מה?
שאול יהלום: הייתי אומר אולי טרומית ודיון ראשון בוועדה.
שאול יהלום: היא עברה משהו, משהו.
רוני בר-און: אז זה במערכת השיקולים של יושב ראש הוועדה.
שאול יהלום: לא משהו שעוד לא השקיעו בו בכלל עבודה.
שאול יהלום: אני רק מציע – אני מקבל שזה עובר לנחלת הוועדה, אחרי ראשונה או לא משנה, כפי שאתה אומר.
שאול יהלום: אני רק מציע, עוד שני דברים: אם חבר הכנסת נפטר או התפטר - - -
רוני בר-און: אם חבר הכנסת חדל לכהן.
שאול יהלום: לא טוב.
שאול יהלום: הוא יכול להיות שר ומכהן.
רוני בר-און: אמרנו: רשות מבצעת מונע ממנו, או חדל לכהן בנסיבות אחרות.
מאיר פרוש: מה להערה שאני אמרתי?
רוני בר-און: הלו"ז של הדיון זה הצעות חוק.
רוני בר-און: אנחנו במהלך החקיקה נראה גם לטפל בנושא ועדת החקירה הפרלמנטרית.
אורית נוקד: ורק שאלה: ומה קורה עם דין רציפות, בהנחה שזה, נגיד, לא התקדם בוועדה, ואז אנחנו מגיעים לכנסת הבאה ואותו חבר כנסת נבחר?
שאול יהלום: זה לא יותר גרוע.
רוני בר-און: זה הרבה יותר קל.
שאול יהלום: אם זה לא עבר ראשונה, אז הוא גם לא יכול לעשות רציפות.
רוני בר-און: שאול, אתה לא יכול ככה.
רוני בר-און: קיבלת זכות דיבור, אתה לא מפסיק לדבר.
שאול יהלום: אני לא מפסיק לדבר?
רוני בר-און: דני בנלולו, בבקשה.
1028: קיבלתי פה באוזן שאתה הצעת את מה שרציתי להציע, אז אני - - -
ארבל אסטרחן: נראה שצריך קודם כל להבחין בין הצעות חוק שחבר כנסת חתום עליהן לבד, לבין הצעות חוק שהוא חתום עם אחרים.
ארבל אסטרחן: כאשר הוא חתום עם אחרים - - -
רוני בר-און: אז יש לו יורשים, נו, כמו שאמר דוד לוי לבגין.
ארבל אסטרחן: אבל בפועל, זאת אחת הבעיות - - -
רוני בר-און: הוא אמר יורש.
רוני בר-און: הוא לא פרגן - - -
גדעון סער: הוא אמר ממשיך, לא?
רוני בר-און: יורש.
קריאות: ממשיך, ממשיך.
מיכאל איתן: יורש.
רוני בר-און: בוא נתערב.
רוני בר-און: אתה רוצה להתערב?
רוני בר-און: עכשיו.
רוני בר-און: בתור איש מחנה לוי המובהק – אני מבין למה אתה - - -
גדעון סער: הוא היה אז - - -
רוני בר-און: ואיפה היה רובי?
מיכאל רצון: כשהוא אמר את זה אני הייתי - - - שמיר וארנס.
מיכאל איתן: הוא אמר את זה באולם אוהל שם.
קריאה: לא פה ולא פה.
קריאה: בבנייני האומה.
רוני בר-און: מיקי, בוא נתערב.
גדעון סער: זה היה בשנת 1985.
גדעון סער: אני אומר לך, זה היה המושב הראשון – אחרי זה זה התפוצץ – והמושב השני היה בשנת 1986, ואז הוא אמר ממשיך.
רוני בר-און: ואז - - - אמר: ז'בוטינסקי בבית שאן.
זהבה גלאון: ממש דיון מרתק.
אחמד טיבי: בואו נפתח את הנקודה הזאת יותר.
רוני בר-און: תגיד לי, אתה חושב שדוד לוי היה אומר את זה באוהל שם?
ארבל אסטרחן: מה שקורה זה, שהתופעה היותר רחבה שאנחנו רואים במחלקה המשפטית, זה שחברי כנסת הגישו הצעות חוק לקריאה טרומית, מתמנים לשר, חוזרים להיות חברי כנסת כמו שקרה עכשיו למספר חברי כנסת, ומגישים מחדש את כל הצעות החוק שלהם.
ארבל אסטרחן: בהזדמנות הזאת שאנחנו דנים בזה, יכול להיות שגם בדבר הזה צריך לטפל.
רוני בר-און: לא, אז את זה נעצור.
רוני בר-און: אנחנו, כוועדה, כמי שחוקק את העניין הזה, צריכים לבחון למה אנחנו דואגים.
רוני בר-און: לאגו של חבר הכנסת, שיהיה לו עוד, בסטטיסטיקה, עוד שם על שמו, או לכך שאנחנו מתייחסים אל מעשה חקיקה כאל משהו שנועד לתקן נורמה ציבורית, חברתית.
רוני בר-און: אם אנחנו דואגים לציבוריות, לנורמה, לחברה, אנחנו בכל הכבוד נפגע באגו של חבר הכנסת.
רוני בר-און: הוא לא יכול לחזור לדבר הזה.
ארבל אסטרחן: זה יותר חמור ממה שאתה חושב, כי אז אותו חבר כנסת מגיש עוד פעם את כל הצעות החוק שהוא הגיש בעבר.
רוני בר-און: שיגיש.
רוני בר-און: אנחנו יכולים למנוע ממנו?
רוני בר-און: לא יכולים למנוע ממנו.
ארבל אסטרחן: לא, אבל יכול להיות שברגע שהוא חוזר גם שמו חוזר - - -
רוני בר-און: לא רוצה להתעסק עם זה.
ארבל אסטרחן: אז בעצם אפשר היה לומר ששמו של חבר כנסת נמחק ברגע שהוא עובר לרשות המבצעת, וברגע שהוא חוזר להיות חבר כנסת, כל עוד הצעת החוק לא הונחה לשניה-שלישית, באופן אוטומטי - - -
רוני בר-און: בשביל מה אני צריך את זה?
רוני בר-און: מישהו צריך את זה?
רוני בר-און: אנחנו צריכים את זה?
רוני בר-און: אומרת לנו היועצת המשפטית לאור מה שאנחנו מתקדמים פה, שברגע שחבר הכנסת עובר לרשות המבצעת והוא יחד עם עוד מציעים אחרים, השם שלו נמחק, אבל אם הוא חוזר לרשות המחוקקת, מחזירים את השם שלו להצעה.
רוני בר-און: זה עושה את המעשה - - -
רוני בר-און: בדיוק ככה.
רוני בר-און: שיחליט.
רוני בר-און: הוא לא רוצה להימחק מהצעת החוק – שיוותר על ההצעה להצטרף לרשות המבצעת.
רוני בר-און: נראה את הגאונים האלה.
רוני בר-און: נראה את ה- integrity הזה.
ארבל אסטרחן: אז בעצם, הרעיון שמתגבש הוא שברגע שחבר כנסת הוא חותם יחיד על הצעת חוק, לא משנה איזו קריאה זה עבר - - -
רוני בר-און: זה עובר לוועדה, עובר לבעלות הוועדה.
רוני בר-און: ואם זה עדיין לא היה בוועדה, ועדת הכנסת תעביר את זה, ואז זה עובר לוועדה.
מאיר פרוש: אני מציע שהוועדה תבחר חבר כנסת שמוביל את זה.
מאיר פרוש: בלי אבא אין חוק.
רוני בר-און: יושב ראש הוועדה.
זהבה גלאון: יושב ראש הוועדה הוא גם האבא, גם האמא.
מאיר פרוש: אבל אם זה לא הנושא שלו, הוא מביא את זה, ואפילו היה חתום על זה - - -
רוני בר-און: ומה אם תבחר מישהו שלא בהכרח מסכים עם החוק?
מאיר פרוש: הסיעה תחליט.
מיכאל איתן: למה לסבך?
מיכאל איתן: להשאיר את זה בידי הוועדה, הוועדה תחליט.
רוני בר-און: ההצעה של מיקי הכי טובה.
רוני בר-און: מצויין.
ארבל אסטרחן: וזה כבר עבר קריאה כלשהי, אז זה חייב להיות בוועדה.
רוני בר-און: לפעמים זה לא מפוצל.
רוני בר-און: אז אנחנו מבקשים מהיועצת המשפטית להכין במהירות המרבית האפשרית הצעת תיקון תקנון שתגבש את העמדה לפיה בסעיף 142 - - -
גדעון סער: המצב המשפטי הנוכחי בתקנון יש לו עיגון בחוק?
רוני בר-און: הצעה לתיקון סעיף 142 על כל סעיפי אל"ף, בי"ת, גימ"ל, דל"ת רבתי שלו, שמגבשת את עמדת הוועדה לפיה צריך להבטיח שלא תרד לטמיון עבודת חקיקה, באופן שחבר כנסת כמציע בודד החתום על הצעת חוק, עם התקדמותו לרשות המבצעת בתפקיד כזה או אחר, הצעתו והעבודה הכרוכה בה לא ירדו לטמיון, באופן שהיא תעבור - - -
גדעון סער: אחרי קריאה ראשונה.
רוני בר-און: גם בטרומית.
ארבל אסטרחן: הוועדה צריכה להחליט אם היא מעונינת להמשיך בהצעה?
רוני בר-און: אין לה שיקול דעת.
גדעון סער: מה זה אין לה שיקול דעת?
גדעון סער: אם הוועדה - - -
רוני בר-און: שתפיל את זה בקריאה, בהצבעה.
רוני בר-און: יש לו שיקול דעת לטפל בהצעות חוק שלי שעברו בטרומיות?
רוני בר-און: הוא חייב לטפל בזה, הוא יכול להפיל את זה בקריאה.