GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רשף חן: יכול להיות שתהיה זכות לשלושה חברי כנסת לבקש כשההצבעה הסופית של החוק.
רשף חן: אבל הדיסקרציה ליושב ראש תהיה על הדברים הטכניים, ההסתייגויות, הפרוצדורה, עד שמגיעים לנוסח הסופי.
רשף חן: אני רק לא יודע איך לנסח את זה.
יולי יואל אדלשטיין: אבל יש עם זה בעיה.
יולי יואל אדלשטיין: כל העניין של האופוזיציה זה להציע הסתייגות, שזה יחול על כלל האוכלוסייה, או אני לא יודע מה.
רוני בר-און: אופיר, נראה לך?
אופיר פינס-פז: טוב, אני אגיד כך: אני באמת לא ראיתי את ההצעה הזאת כהצעה של אופוזיציה, למרות שאני מודה שבדברים של יולי אדלשטיין יש היגיון מסוים, אני מסכים.
אופיר פינס-פז: אני חייב להיות הוגן ולהבין שאתם רואים בזה איזשהו דבר שהאופוזיציה יכולה לעשות בו שימוש נגד קואליציה - - -
אחמד טיבי: אבל לא זאת הייתה הכוונה.
אופיר פינס-פז: לא זאת הייתה הכוונה ואני גם לא חושב שזה צריך להיות נושא מרכזי.
אופיר פינס-פז: אבל צריך גם לקחת את זה בחשבון, ולכן אני מבין שאתם יותר זהירים בעניין הזה.
אופיר פינס-פז: אני הייתי מציע כך: לקבע את הנוהל שאומר שחבר יכול לבקש הצבעה שמית, בתקנון, ויחד עם זה יושב ראש, במידה שהוא ראה שיש כאן ניסיון לשימוש לרעה, הוא יכול להגביל את זה.
אופיר פינס-פז: אבל אם זה לא שימוש לרעה - - -
גדעון סער: אני הייתי מקבל את אותו רעיון שלך, בניסוח אחר: היושב ראש רשאי, על פי שיקול דעת אחד מחברי הוועדה.
קריאות: על פי בקשה.
גדעון סער: על פי בקשה.
גדעון סער: והוא יכול גם על פי שיקול דעתו שלו.
אופיר פינס-פז: בלי הגבלה של שימוש לרעה?
רוני בר-און: זה ברור, שאם זה מגיע ליושב ראש, היושב ראש רשאי לשקול שיקולים ענייניים.
רוני בר-און: לא בגלל שהוא לא אוהב אותו או כן אוהב אותו.
רוני בר-און: הוא עושה את השיקול של טובת העניין.
רוני בר-און: אוקי, אז אנחנו מתכנסים סביב הדבר הזה.
ארבל אסטרחן: זה יהיה משהו כמו: יושב ראש הוועדה רשאי, על פי בקשה של חבר הוועדה, לקבוע כי ההצבעה בוועדה תהיה אישית.
אחמד טיבי: הערה.
אחמד טיבי: אולי להוסיף: אלא אם כן ביקשו חמישית מחברי הוועדה - - -
רוני בר-און: ואז אין שיקול ליושב ראש?
אופיר פינס-פז: אני לא רוצה להיכנס לדבר הזה.
רוני בר-און: לא צריך את זה, טיבי.
רשף חן: את קוראת לזה הצבעה אישית במקום הצבעה שמית.
רשף חן: גם הצבעה בהרמת יד היא אישית.
ארבל אסטרחן: זה הנוסח בתקנון.
רוני בר-און: חברים, מי בעד הסידור שהגענו אליו פה בהסכמה, ירים את ידו.
רוני בר-און: אני קובע איפוא שהסידור הזה מקובל עלינו.
אופיר פינס-פז: אפשר לדעת מי הצביע בעד ונגד?
רוני בר-און: זה היה פה אחד, אף אחד לא הצביע נגד.
רוני בר-און: ההצעה תנוסח, תונח על שולחן הכנסת.
רוני בר-און: תודה לחבר הכנסת אופיר פינס על היוזמה.
רוני בר-און: חברים, אני רוצה להזכיר לכם:
רוני בר-און: מחר יש דיון בהמלצות הוועדה הציבורית לקביעת שכר ותשלומים.
רוני בר-און: תקציב קשר עם הציבור.
רוני בר-און: אופיר, אתה גם כתבת לי איזושהי הסתייגות.
רוני בר-און: אני מציע שכל אלה שכתבו את ההסתייגויות, ודברו עם החברים שלכם – אני מחר מקבל החלטות.
רוני בר-און: לא תהיה דחייה בעניין הזה.
רוני בר-און: ואחר כך אל תבואו בטענות – לא היה, כן היה.
רוני בר-און: מי שזה מעניין אותו, שיבוא.
1028: אפשר לקבל את החומר לקראת הוועדה מחר?
רוני בר-און: כל החומר פה, אתה יכול לקבל אותו.
רוני בר-און: כל חברי הכנסת קיבלו פעם, פעמיים ושלוש מכתב שכל החומר הזה עומד לרשותם.
רוני בר-און: אז אני מציע לכם, אם אתם רוצים לעשות התייעצויות סיעתיות או להביא חברים – מחר מתקיים הדיון והוא נגמר מחר.
רוני בר-און: הפעם, בגלל הנושא על סדר-היום, אני אסטה ממנהגי ואדגיש שאני לא מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכנסת ה-131.
רוני בר-און: זאת פנייה של רוב סיעות הבית, למרות שחתום עליה אריה האן, לביטול ישיבת הכנסת ביום חמישי השבוע.
רוני בר-און: התקבלה אצלי פנייה, לפיה חברי הכנסת המייצגים את רוב סיעות הבית פנו בבקשה אל יושב-ראש הכנסת ואל הסגנים, שלא לקיים את ישיבת הכנסת ביום ה' השבוע.
רוני בר-און: במקביל – אם כי לא במקרה – הודיע השר המקשר גדעון עזרא, שלרוב השרים יקשה להגיע לכנסת להשיב להצעות לסדר-היום, בשל לוח זמנים צפוף שנקבע ליום זה לפני זמן רב.
רוני בר-און: לאחר דיון ממצה בנושא, החליטו יושב-ראש הכנסת והסגנים פה אחד בישיבתם היום לפנות אל ועדת הכנסת ולבקש את אישורה לביטול ישיבת מליאת הכנסת, כאמור.
רוני בר-און: אין בהצעה זו כל השפעה על ישיבות הוועדות, שתוכלנה להתקיים כמתוכנן.
רוני בר-און: אודה אם תעמיד את הבקשה על סדר יומה של הוועדה בדחיפות המרבית.
רוני בר-און: חבר הכנסת פרוש, הצעה לסדר.
מאיר פרוש: הייתי רוצה לשמוע מה בדיוק היה בדיון, מי הם אלה שפנו.
רוני בר-און: ביקשתי לברר עם המזכיר אם נקבע סדר-יום לישיבה ביום חמישי, זאת אומרת אם נדונו כל ההצעות הדחופות לסדר-היום, חלק מהן גם הצעה דחופה שלי.
רוני בר-און: הבנתי שבכלל לא התקיים הדיון הזה.
רוני בר-און: מרגע שהוחלט שיפנו בבקשה שלא תהיה ישיבה, ראו צורך לפטור את עצמם מהצורך לדון בענייני סדר היום.
רוני בר-און: כך שגם אם נחליט שאנחנו דוחים את הבקשה, ממילא אין סדר יום ליום חמישי.
ענבל גבריאלי: הנשיאות תתכנס באופן דחוף, כמו שוועדת הכנסת התכנסה באופן דחוף, והיא תקבע את סדר היום.
רוני בר-און: חבר הכנסת ברכה, האם אתה יכול לומר לנו מה היה שם?
מוחמד ברכה: יושבי-ראש סיעות העבודה, הליכוד ושינוי פנו ליושב-ראש הכנסת.
מוחמד ברכה: בימים שלישי ורביעי יש חג, ובימי חג לא מקיימים ישיבות כנסת.
מוחמד ברכה: בזמנו חשבו לקיים ישיבה נוספת ביום חמישי, אבל המסקנה שהגיעו אליה היא שלא לבזות את הכנסת, כי באותו יום תהיה נוכחות דלה.
מוחמד ברכה: מה גם שמיתוספת לזה גם עמדת הממשלה, שהשרים לא יוכלו לענות על הצעות דחופות לסדר היום ולא על שאילתות בעל-פה, ולכן הנשיאות הגיעה למסקנה להיענות לפנייה.
מוחמד ברכה: אני, כיושב-ראש סיעה בכובע השני שלי, תמכתי בעניין הזה ואני תומך בזה גם כסגן יושב-ראש.
מוחמד ברכה: מדברים על ימי עבודה, האם ימי עבודה זה רק כאן?
מוחמד ברכה: יום חמישי הוא לא יום עבודה?
מוחמד ברכה: אם יש חברי כנסת שכל העבודה שלהם היא רק בבית הזה, אני חושב שהם מועלים בתפקידם.
מוחמד ברכה: הימים האחרים הם גם כדי לעשות דברים, ויש כל מיני התחייבויות.
רוני בר-און: חבר הכנסת הרצוג, בבקשה.
יצחק הרצוג: שוחחנו בנושא הזה עם יושב-ראש הכנסת, חבר הכנסת גדעון סער ואני.
יצחק הרצוג: הרבה מאוד חברי כנסת, וגם יושב-ראש הכנסת עמד על כך, גילו רק בימים האחרונים שהישיבה הזאת מתקיימת.
יצחק הרצוג: דבר שני, מסתבר שזה יום חופש של תלמידי בתי-הספר, וזה אסרו-חג, ועלתה פה בעיה מאוד קשה גם מבחינת העובדים וגם מבחינת חברי הכנסת.
רוני בר-און: אין אסרו-חג כשאין חול מועד.
רוני בר-און: בחוץ לארץ זה חג שני.
יצחק הרצוג: יש היגיון בביטול הישיבה הזאת ביום חמישי.
יצחק הרצוג: חברי כנסת לא יגיעו, עובדים לא יגיעו.
יצחק הרצוג: בבתי-הספר לא לומדים ושרים לא יגיעו.
יצחק הרצוג: אז למה לבזות את הכנסת?
יצחק הרצוג: נוסיף את זה בזמן אחר.
עמרי שרון: כמו שאני הבנתי את עמדת הסיעה, אם אפשר לבטל את הישיבה הזאת, רצוי לבטל אותה.
ענבל גבריאלי: אנחנו משתמשים פה בתירוץ או טיעון לביטול הישיבה בכך שאנחנו אומרים שחברי כנסת לא יגיעו ושתהיה נוכחות דלילה.
יצחק הרצוג: כי לא ידעו על הישיבה הזאת.
יצחק הרצוג: זה לא יום כנסת.
מוחמד ברכה: אנחנו עושים ביקורי שטח, עושים עבודות, יש פגישות בלשכות.
מוחמד ברכה: אתם לא חברי כנסת?
מוחמד ברכה: אתם לא יודעים מה זאת עבודה של חברי כנסת?
ענבל גבריאלי: אנחנו כן חברי כנסת, והעבודה היא כל השבוע.
ענבל גבריאלי: אלא שבמקרה הספציפי הזה זה מדיף ריח לא נעים.
יצחק הרצוג: אם המליאה תהיה ריקה זה יהיה יותר טוב?
רוני בר-און: מליאה ריקה מדאיגה אותך?
רוני בר-און: לפני שעה ועשר דקות עמדה חברתך על דוכן הנואמים וביקשה להביע אי-אמון בממשלה מול מליאה שישבו בה שני חברי ליכוד, שני חברי שינוי וחבר אחד מהעבודה.
יצחק הרצוג: חברי כנסת לא ידעו על הישיבה הזאת עד הימים האחרונים.
רוני בר-און: כלומר, אנחנו מבטלים את הישיבה מתוך דאגה לכבודה של הכנסת.
1028: מה יקרה אם פעם אחת נבוא לטובת העובדים של הכנסת?
1028: לנו מותר ולהם אסור?
רוני בר-און: גם אם יבטלו את ישיבת המליאה העובדים יבואו לעבודה.
גדעון סער: אני מצדד בפנייה כפי שהוגשה.
רוני בר-און: מי בעד להיעתר לפניית היושב-ראש?
רוני בר-און: ה צ ב ע ה בעד – 6 נגד – 3 נמנעים – אין אנחנו קובעים שוועדת הכנסת אישרה ליושב-ראש הכנסת לבטל את הישיבה.
רוני בר-און: אני פותח את ישיבת ועדת הכנסת.
רוני בר-און: אני מודה לחברים שהגיעו בהתרעה קצרה.
רוני בר-און: אנה שניידר, תגידי לנו מה המצב מבחינת העבודה שלכם על החוק.
רוני בר-און: אנחנו רוצים להתחיל את הדיון, למרות שלא כל החוק בעצם מודפס, כדי שאפשר יהיה להתחיל בהסתייגויות וכדי שלא נתחיל יותר מדי מאוחר.
גדעון סער: אני לא מבין מה זה ייתן לנו.
אברהם הירשזון: זה ייתן לנו אפשרות לגמור בשעה 20:00, 21:00 ולא ב-12:00 בלילה.
גדעון סער: אבל בכל מקרה אתה תוכל לסיים רק כשיהיה לך מלוא החוק, אז מה זה נותן לך?
גדעון סער: כמה הסתייגויות יש בכלל?
אברהם הירשזון: הרבה.
גדעון סער: מהותיות?
אברהם הירשזון: אנשים רוצים לדבר.
גדעון סער: אין בכלל הסתייגויות מהותיות?
אנה שניידר: יש קצת, אבל כמעט שאין.
גדעון סער: אם אתה שואל אותי, אם יש הסתייגויות מהותיות ואנחנו לא מסיימים את זה לפני השעה 22:00, 23:00 - -
אברהם הירשזון: אין הסתייגות מהותית שתעמוד בדרכינו לאשר את החוק.
גדעון סער: אני פשוט לא יכול להישאר.
רשף חן: אתם רוצים להצביע על זה היום?
אברהם הירשזון: בטח.
רשף חן: יהיו פה אנשים?
אברהם הירשזון: מי שיהיה, יהיה.
גדעון סער: אבל כדאי להחזיק אנשים לצורך ההסתייגויות.
אנה שניידר: אתמול ועדת הכספים סיימה ואישרה את הצעת החוק בשעה 23:30, ומשעה 8:00 בבוקר אנחנו עובדים על הנוסח.
אנה שניידר: החוק הוא קשה מבחינת הנוסח, ולכן מה שאני יכולה לעשות זה להניח את שני הסעיפים הראשונים שמוכנים אצלי, כולל ההסתייגויות שמתייחסות ברובן לשני הסעיפים הראשונים ולשם החוק.
אנה שניידר: לשם כך אני צריכה הסכמה של ועדת הכנסת, על פי סעיף 148.
רוני בר-און: מאה אחוז, זאת פרוצדורה שאנחנו תמיד נוקטים בה.
רוני בר-און: אנחנו עובדים בתנועת מלקחיים.
רוני בר-און: הם עובדים במחלקה שלהם, אנחנו עובדים במליאה, ולקראת ההתכנסות כולם מוכנים ואפשר להצביע על החוק.
רוני בר-און: מישהו רוצה להביע את דעתו בעד או נגד?
עמיר פרץ: על מה ידונו במליאה?
גדעון סער: איש איש והסתייגותו.
רוני בר-און: ברגע שאתה מניח את הפתיח לחוק, את שני הסעיפים, אתה יכול להתחיל בדיון.
רוני בר-און: אתה לא מוגבל לדון רק בהסתייגויות על הסעיפים האלה, אתה יכול לדבר על כל החוק.
אברהם הירשזון: למרות שרוב ההסתייגויות הן לסעיפים אלה.
רשף חן: אבל טכנית המסתייגים יכולים לדבר.
רוני בר-און: נראה לך שבהסתייגויות יכולים לדבר אנשים שלא מסתייגים?
רוני בר-און: אבל אמרתי שזה לא מגביל אותך.
משה גפני: רוב ההסתייגויות הן בסעיפים הקיימים.
משה גפני: אנשים ידברו, ובשעה 20:00, אפילו שמגיעים הסעיפים הנוספים האחרונים, אתה כבר יכול להצביע.
רוני בר-און: אני מאוד שמח שהסברת את מה שהסברתי לפני שתי דקות.
משה גפני: חבר הכנסת גדעון סער שאל מה זה מוסיף.
משה גפני: לא הבנתי למה כינסת אותנו עכשיו ולמה הבהילות.
רוני בר-און: כי צריך לזה אישור ועדת כנסת.
אברהם הירשזון: אדוני היושב ראש, קרה אתמול דבר, לדעתי, נורא ואיום.
אברהם הירשזון: אנחנו החלטנו להכניס את נושא המועצות הדתיות לחוק, וזה הוכנס לשביעות רצונו של חבר הכנסת גפני.
אברהם הירשזון: הוא לא יוכל לקלל יותר בוועדה ולהגיד "הממשלה המנוולת הזאת".
עמיר פרץ: אני רוצה לקבל הבהרה – מה נקבע עכשיו?
עמיר פרץ: שיש פתיחה תוך כדי דיון וההסתייגויות נאמרות?
רוני בר-און: נכון, אנחנו פותחים את הדיון, מתחילים בהסתייגויות, עד שיסתיימו ההסתייגויות.
רוני בר-און: בעזרת השם ובעזרת המחלקה המשפטית, תסתיים הדפסת כל החוק על קרבו ועל כרעיו, ואז נצביע על ההסתייגויות, אם עדיין יהיו הסתייגויות להצבעה, קשה לי להאמין.
רוני בר-און: נצביע על סעיפי החוק קריאה שנייה, נצביע קריאה שלישית וניפרד כידידים.
עמיר פרץ: ואתה כבר קובע שעת הצבעה?
רוני בר-און: לא, אני לא יודע להגיד לך.
רוני בר-און: הלוואי שזה יהיה לפני 20:00.
רוני בר-און: חבר הכנסת עמיר פרץ, אתם לא מתנגדים לחוק הזה, נכון?
עמיר פרץ: עקרונית יש לי בעיה אתו, אבל מה לעשות.
רוני בר-און: אני מבקש להצביע, מי בעד מתן ההיתר לפעול על פי הפרוצדורה הזאת?
רוני בר-און: בעד – כולם נגד – אין הבקשה לתחילת הדיון בהצעת חוק יסודות התקציב (תיקון מס' 31 והוראת שעה) (ייעוד כספי הקצבות לרשות מקומית), התשס"ד-2004, עוד בטרם הונחה על שולחן הכנסת, נתקבלה.
רוני בר-און: בוקר טוב חברים, אני מתכבד לפתוח את ישיבה מס' 136 של ועדת הכנסת.
רוני בר-און: על סדר היום שלנו, בקשה לפטור מחובת הנחה בעניין הצעת חוק יסודות התקציב (תיקון מס' 31 והוראת שעה) (ייעוד כספי הקצבות לרשות המקומית), התשס"ד-2004, פטור מחובת הנחה.
רוני בר-און: "בתוקף הסמכות לפי סעיף 125 לתקנון הכנסת, אודה לך אם ועדת הכנסת תתיר לקיים קריאה שנייה ושלישית של הצעת החוק בנידון ביום הנחתה על שולחן הכנסת".
אברהם הירשזון: אדוני היושב ראש, לבקשתך, הכנסנו גם את נושא המועצות הדתיות בפנים.
רוני בר-און: שמעתי על זה ואני שמח על כך, ועדת הכספים ביעילותה הרבה, אנחנו שמחים שהצלחתם.
רוני בר-און: חבר הכנסת הירשזון, יושב-ראש ועדת הכספים, אתה רוצה לומר משהו?
אברהם הירשזון: אני רק מודה לך מאוד על הצגת הנושא.
אבשלום וילן: ועדת הכספים כולה התלכדה כדי לפתור בעיה כאובה מזה מספר חודשים.
אבשלום וילן: אני רוצה לשבח גם את היושב ראש, שלקח את היוזמה, אני חושב שזאת דוגמה נכונה, איפה הכנסת יכולה להתערב כאשר הממשלה לא יכלה לזוז בדבר מאוד חשוב.
אבשלום וילן: אני רוצה להודות ליושב ראש ועדת הכספים על היוזמה שלקח.
רוני בר-און: אנחנו לא יכולים להגזים בשבחה של ועדת הכספים, ננצל את ההזדמנות החגיגית הזאת לומר דבר בשבחה של הממשלה, גם היא מרגע שחבר הכנסת הירשזון נרתם לעניין, יחד עם יושב-ראש הקואליציה, הממשלה נענתה בזמן אפס כמעט וסייעה.
אברהם הירשזון: אתמול, לפני הסיום, בירכתי כל אחד מהפקידים במשרדים השונים, הם עשו עבודה אדירה של יום ולילה, חלק מהם לא ישן בלילות.
אברהם הירשזון: אני חושב שמגיע לכל אחד מהם הרבה יישר כוח.
רוני בר-און: אנחנו מצטרפים לברכות האלה, לממשלה, לפקידים, לשרים המעורבים, ליושב ראש ועדת הכספים, למרכז הקואליציה בוועדת הכספים, לממלאת מקום מרכז הקואליציה בוועדת הכספים.
רוני בר-און: נמצא איפה שכולנו מאוחדים בשבחים ובקומפלימנטים.
רוני בר-און: כעת להצבעה, מי בעד מתן פטור מחובת הנחה כמבוקש, ירים את ידו.
רוני בר-און: בעד - 6 נגד - אין נמנעים - אין ההצעה למתן פטור מחובת הנחה להצעת חוק יסודות התקציב (תיקון מס' 31 והוראת שעה) התשס"ד-2004, נתקבלה.
רוני בר-און: ניתן פטור מחובת הנחה, בהצלחה רבה.
רוני בר-און: אני פותח את ישיבת ועדת הכנסת, ישיבה מס' 135.
רוני בר-און: סדר היום שלנו: ערעורים על החלטות יושב ראש הכנסת והסגנים שלא לאשר דחיפות הצעות לסדר היום.
רוני בר-און: ערעורה של חברת הכנסת ענבל גבריאלי, בנושא: "המשכות העיצומים בתיכונים והמשבר בין ארגון המורים למשרד החינוך".
רוני בר-און: חברת הכנסת גבריאלי שחלתה, ונמצאת כרגע אצל הרופא, ביקשה ממני שאני אציג את הערעור שלה.
זהבה גלאון: זה נוהל מקובל, אדוני?
זהבה גלאון: אתה יודע שאני בעד חברת הכנסת גבריאלי, אבל האם זה נוהל מקובל שאם אדם לא נמצא דנים בערעור שלו?
גדעון סער: אדוני היושב ראש, יש לי הצעה להעביר את זה להצעה לסדר רגילה מטעם סיעת הליכוד.
גדעון סער: אני חושב שאנחנו יכולים לעשות את זה מבחינת מכסה.
גדעון סער: אני מבקש לוודא את זה עם מנהלת הסיעה.
עמרי שרון: אדוני היושב ראש, הדחיפות ברורה כי שנת הלימודים עומדת להסתיים עוד שבועיים או שבועיים ומשהו, אם אני לא טועה.
רוני בר-און: אני אבקש חוות דעת משפטית.
רוני בר-און: אני פה בניגוד אינטרסים מובנה.
רוני בר-און: אם הבן שלי יידע שאני אומר מילה כנגד השבתת בתי הספר התיכוניים, חיי בבית שלי הרי ממילא אינם חיים מזה שנים לא מעטות - - -
זהבה גלאון: למה, אתה רוצה לפרט?
רוני בר-און: אני רוצה לפרט.
רוני בר-און: אני, לקראת הישיבה הבאה אעשה סדר בתמונות שלי ואביא לכם תמונה שהייתי יושב ראש פרלמנט הנוער של תל אביב, בערך בשנת 1963, ואז פרצה שביתת התיכוניים הגדולה, בערך שלושה חודשים, ולמרות שמשרד החינוך וארגוני המורים היו נכונים להתפשר כבר אחרי שבוע ימים, דווקא מועצות התלמידים ופרלמנט הנוער הנהיגו אז את השביתה ממש עד הקצה ומשכו אותה שלושה חודשים.
עמרי שרון: - - זה היה בתקופה שהאדם הקדמון צד בעמק איילון - - - במערה.
עמרי שרון: כן?
רוני בר-און: זה היה לצד בית הספר.
רוני בר-און: אז מה אנחנו עושים?
רוני בר-און: יש לנו רגילה?
גדעון סער: אפשר לעשות את זה.
רוני בר-און: אז אם כך, סיעת הליכוד, במסגרת המכסה שלה תאפשר את ההצעה כהצעה רגילה, ואני – מכוח ייפוי הכוח – מושך את הערעור.
רוני בר-און: מה אני עושה עם פרוש?
זהבה גלאון: יש לי ייפוי כוח מפרוש, אדוני (צחוק בחדר הוועדה).
רוני בר-און: קיבלתי עכשיו טלפון שהוא נמצא עם אבא שלו בבית חולים.
זהבה גלאון: אז אם כך, יש לו סיבה.
רוני בר-און: זה באמת לא נושא לבדיחה.
רוני בר-און: מה אומר הייעוץ המשפטי?
ארבל אסטרחן: אם יש הסכמה, אפשר גם לסטות מהוראות התקנון.
רוני בר-און: אני מבקש שנסכים על העניין הזה נוכח הסיבה הזאת.
רוני בר-און: חבר הכנסת פרוש מוכר לנו כאחד שמקפיד ובעיקר מתייצב בזמן, בוודאי כשעניין אישי שלו מצוי על סדר היום, ואני הייתי נוטה לבקש להשתמש בסמכותנו להסכים על החרגה של הפרוטוקול ונשמע את הערעור שלו.
רוני בר-און: גם אם אין לנו ייפוי כוח כתוב משום שאביו נמצא בבית חולים.
רוני בר-און: הנושא של חבר הכנסת פרוש, שלא אושר על ידי היושב ראש והסגנים, הוא תפיסת ספינת נשק שהייתה מיועדת לארגוני הטרור הפלסטיניים.
רוני בר-און: מכיוון שהוא מציע בודד וממילא כל זה לא עניין של יותר מאשר שלוש דקות, ומכיוון שבא כוח הנשיאות לא נמצא פה, אני הייתי מציע לקבל את הערעור.
רוני בר-און: פה אחד אנחנו מקבלים את הערעור, ומאחלים רפואה שלמה גם לחבר הכנסת לשעבר, מנחם פרוש, אריכות ימים ושנים ובריאות טובה, וכמובן וגם לחברתנו חברת הכנסת ענבל גבריאלי, גם אריכות ימים ושנים ובריאות טובה.
רוני בר-און: אם לאחרים אין משהו בענייני שונות, אנחנו ניפרד בנימה אופטימית זו.
רוני בר-און: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכנסת מספר 139, ערעורים על החלטות יו"ר הכנסת והסגנים לאשר דחיפות הצעות לסדר היום, אנחנו מודים לסגן היו"ר, חבר הכנסת ברכה שמייצג את הנשיאות.
רוני בר-און: נתחיל בערעורים של חברי הכנסת איתן כבל ואבשלום וילן.
רוני בר-און: כתב היו"ר שעה שקיבל את הערעור של חבר הכנסת כבל שעניינו שביתת המצילים, כמו גם ערעורו של חבר הכנסת וילן, שהנשיאות לא קבלה את הבקשה שלהם לאשר דחיפות הצעה לסדר היום.
רוני בר-און: על גב כתב הערעור כתב היו"ר, "מאשר להגשה, יש דיון מפורט בעניין בוועדת הפנים של הכנסת, לכן לא אושרה הבקשה כדחופה".
רוני בר-און: בררנו, בוועדת הפנים התקיים אכן דיון לפני שלושה שבועות ביוזמת ועדת הפנים, בדיון השתתפו כל ארגוני המצילים וגם נציגי הממשלה.
רוני בר-און: לאחר מכן התקיימה פגישה, שאיני יודע מי נטל בה חלק בלשכת שר הפנים, יחד עם ארגון מצילים, בינתיים לא נקבע המשך דיון בוועדת הפנים והם ממתינים לפגישה עם שר הפנים.
רוני בר-און: האם אתם מסתפקים בעובדות אלה, או שאתם עדין עומדים על כך שצריך להעלות את זה למליאה בדחיפות.
איתן כבל: אני חושב שצריך להעלות את זה ואני אומר למה.
איתן כבל: זה נושא שגם אושר, אבל כשעלה נושא המצילים , ואני ער למה שאתה אומר - - -
רוני בר-און: המצילים עדין שובתים?
איתן כבל: הסיבה שמצאתי להעלות את העניין למרות הכל לסדר היום, כיוון שמה שיקרה כאן זו רוטינה שחוזרת מידי שנה.
איתן כבל: אם אתה חוזר לפרוטוקולים ולדיונים של כל שנה, הכל אותו דבר.
איתן כבל: לכן אני מבקש, למרות הכל, במיוחד אחרי שאדם טבע בשבוע שעבר, חשבתי שלמרות הכל הרי עוד נשמע על זה לצערי.
רוני בר-און: גם אני חושב שזה נושא שככל שאנחנו יכולים לדבר עליו אנחנו צריכים לא להרפות בעניין הזה משום שדיונים סגורים בוועדות סגורות, ההשפעה שלהם היא לא כמו דיון במליאה.
רוני בר-און: סגן היו"ר בבקשה.
מוחמד ברכה: כשהנושא עלה על שולחן הנשיאות היו שתי סיבות לדחייה, הסיבה הראשונה היא מהותית, והיו"ר התייחס אליה.
מוחמד ברכה: הטיפול בשביתת המצילים הוא לא טיפול הצהרתי, זה חשוב שהנושא יעלה במליאה כמובן, אבל בסופו של דבר טיפול המהותי צריך להיות בוועדה, בקשר בין חברי הכנסת בין המצילים ובין משרד הפנים, והדבר הזה מתבצע.
מוחמד ברכה: מה גם שלפני יומיים התבשרנו גם על פתרון שבא לידי ביטוי בהיענות שר הפנים להצעת בקשות המצילים שאם יש אופנוע ים יהיו שניים או שלושה, זאת אומרת שהדברים הולכים בכיוון של דיון אופרטיבי.
מוחמד ברכה: לכן אנחנו חושבים שהמשך הדיון בוועדת הפנים יותר חיוני וחבר הכנסת כבל יכול להצטרף לדיון הזה, ויכול לתת את דעתו שם.
מוחמד ברכה: הסיבה השניה היא טכנית כי בדרך כלל הנשיאות מאשרת חמישה נושאים דחופים והפעם היא אישרה ששה נושאים.
רוני בר-און: אבל זה יהיה על סדר היום במשך ששה חודשים, ואז בדצמבר פתאום נשמע את חבר הכנסת כבל מסביר על שביתת המצילים חוף תל-אביב.
מוחמד ברכה: אם זה יעבור לדיון במליאה אז נדון בשלג הבא בירושלים ואם זה יעבור לוועדת הפנים זה ממילא שם.
רוני בר-און: זה מרכז סוג של אינטרס, חברת הכנסת גלאון בבקשה.
זהבה גלאון: אני תומכת בחבר הכנסת כבל.
רוני בר-און: אנחנו עוברים להצבעה, מי בעד קבלת הערעור של חבר הכנסת איתן כבל ושל חבר הכנסת אבשלום וילן.
רוני בר-און: הצבעה בעד: 8 נגד: אין נמנע: 1
רוני בר-און: ברוב , ללא התנגדות ועם נמנע אחד, אנחנו מחליטים לקבל את הערעור.
רוני בר-און: בקשות חברי הכנסת להקדמת הדיון בהצעות חוק לפני הקריאה הטרומית.
רוני בר-און: נפתח בחוק הצעת הביטוח הלאומי (תיקון- ביטוח זכויות עובדי רשויות מקומיות) התשס"ד – 2004 (פ/2347) של חבר הכנסת עמרם מצנע.
רוני בר-און: חבר הכנסת מצנע איננו, הדיון לא יתקיים היום.
זהבה גלאון: אי אפשר לייצג אותו?
רוני בר-און: רק בכתב.
רוני בר-און: הנושא הבא הוא הצעתם של חברי הכנסת גילה גמליאל וחבר הכנסת שאול יהלום, הצעת חוק יסוד הממשלה (תיקון- הפסקת כהונתו של שר), (פ/2346) של חברת הכנסת גמליאל ו- (פ/2354) של חבר הכנסת יהלום, זו אותה הצעת חוק?
רוני בר-און: אפשר לקיים דיון מאוחד?
גילה גמליאל: אני מבקשת דיון נפרד.
גילה גמליאל: באתי לכאן היום ראשית כדי להודות על עצם הדיון אבל בעקבות זה שראש הממשלה לא פיטר אתמול את השר עוזי לנדאו ואת סגן השר מיכאל רצון, אני רואה לנכון שאכן ראש הממשלה הפנים את המסרים שהועברו סביב ההצעה ואני לא חושבת שיש נחיצות מבחינתי לפטור מחובת הנחה, זה סובל את הדיחוי כך שאני לא מבקשת כלום רק באתי לכבד אתכם.
רוני בר-און: את חוזרת בך מההצעה?
גילה גמליאל: אני חוזרת בי מעצם הצורך בפטור מחובת הנחה.
רוני בר-און: את מושכת את ההצעה?
גילה גמליאל: באתי רק להודות לכם.
מיכאל איתן: זו הדוגמא הכי טובה ללמוד איך לא מחוקקים חוקי יסוד ואיך לא משנים חוקי יסוד לפי גחמות , תתנו כבוד למה שנקרא חוק יסוד וחוקה.
מיכאל איתן: חוק יסוד הממשלה.
גילה גמליאל: אני אמרתי שאני רק חוזרת בי מהפטור מחובת הנחה.
רוני בר-און: הטענה היא אלי לא אליך.
מיכאל איתן: חס וחלילה, לא אליך.
מיכאל איתן: אני רק מנסה להגיד שאסור לנו להגיע למצב מבוזה כמו שראש ממשלה מסוים נבחר, רצה להרחיב ממשלה ואז הוא משנה את החוקה של המדינה בכדי שיהיו לו עוד כמה שרים.
מיכאל איתן: כאן קרה משהו, חבר כנסת קם בבוקר ואומר שהוא ישנה את החוקה, בערב הוא נרגע ואומר שהוא לא צריך, ואם הוא לא נרגע?
מיכאל איתן: גם ישנו את החוקה.
רוני בר-און: רשמנו לפנינו את ההערה של יו"ר ועדת חוקה חוק ומשפט ונשתדל להתייחס אליה.
רוני בר-און: חבר הכנסת יהלום, האם הדברים של חברת הכנסת גילה גמליאל לא נגעו ללבך?
רוני בר-און: וגם לא דבריו של חבר הכנסת איתן?
שאול יהלום: הם נגעו ללבי, לבי רוטט, ואני מבקש להעלות את הבקשה בלב רוטט.
שאול יהלום: אדוני היו"ר, מי שלאחרונה פגע בחוק יסוד, זה ראש הממשלה.
שאול יהלום: ראש הממשלה, כאשר פיטר את שני שרי האיחוד הלאומי, לפני שעשו מעשה, רק על סמך ניצול הרוב ביודעו שהרוב יצביעו, זה מעשה שמקרב אותנו יותר לדיקטטורה פוליטית.
שאול יהלום: כשאנחנו מסתכלים על כל מיני דמוקרטיות, איך הם הולכות ומתקלקלות והפרלמנט יושב אדיש לעניין ומסתתר מכל מיני מיעוטים שצריכים לחשוב יותר ולשאול על החוקים, כפי שאמר יו"ר ועדת חוקה קודם, אחר כך מצטערים ורואים לאיזה תוצאות מגיעים.
שאול יהלום: הפיטורים האלה חייבים תשובה הולמת ומיידית של המחוקקים.
שאול יהלום: יכול להיות שלא יסכימו, אבל להגיד שנמתין 45 יום, אני חושב שזה מוגזם.
שאול יהלום: הצעת החוק שלי היא מאד שמרנית משום שהיא אינה אומרת מה שאמרה חברתה כנסת גמליאל, שחזרה בה בשלב זה מהבקשה, היא אומרת שכל פיטורי שר צריכים את אישור הכנסת.
שאול יהלום: אני לא אומר כך, אני מתיר לראש הממשלה ואני מוסיף, מותר לו לפטר אבל לא סתם, כמו שהיום זה כתוב, ואז לכאורה הוא חדר לחלל הזה, אלא מחמת שהתנהגותו אינה הולמת שר בממשלה.
שאול יהלום: זאת אומרת שצריך להיות נימוק שהוא יסביר מדוע התנהגות השר לא הולמת.
שאול יהלום: גם אני מתנגד מכל וכל לפיטורי השרים ובתוך זה היה גם השר אורלב, אבל לפחות יש סיבה, אבל סתם לפטר לפני ישיבה, למה הוא לא פיטר בהזדמנות זו גם את עוזי לנדאו.
רוני בר-און: אני מבקש להתמקד בשאלת הדחיפות לא בשאלות הפוליטיות.
שאול יהלום: לכן, מאחר ואני חושב שצריך להינתן ביטוי הולם, ויכול להיות מצב שעוד שרים יפוטרו כדי ליצור רוב מלאכותי, אני פונה ומבקש, אם אנחנו מקבלים את 45 יום, הרי שהחוק הזה יידון בעוד חמישה ששה חודשים כי יש את הפגרה.
שאול יהלום: לכן אני מאד מבקש לדון בו עוד במושב הזה ולכן צריך לקבל את הפטור.
רשף חן: אני מצטער אבל אני פשוט לא מצליח להבין לא את המהות ולא את הדחיפות.
רשף חן: יש לי משהו שהולך להפיל את כולם מהכיסא, ממנים שרים מסיבות פוליטיות, לא בגלל הכישורים האישיים שלהם, לא במכרז, אלא בגלל הנכונות והסכמים קואליציוניים, שבמרכזם עומד ראש ממשלה שהם מתחייבים ללכת אתו ולתמוך בו בדרכו.
רשף חן: כאשר דרכו לא נראית להם, אילו היו בקרבם אמות המוסר המקובלות ביתר העולם, לא היה צורך לפטר אותם אלא הם עצמם היו קמים ואומרים, אדוני, אנחנו לא מסוגלים לשבת בממשלה הזו, והולכים.
רשף חן: ראש הממשלה עשה את הדבר הטבעי ביותר, הנכון ביותר מבחינה דמוקרטית, הוא אמר להם, דרככם אינה דרכה של הממשלה הזו יותר ולכן דרכנו נפרדות.
רשף חן: פתאום כולם מזדעקים, זה לא דמוקרטי.
ענבל גבריאלי: מה זה התנהגות בלתי הולמת?
ענבל גבריאלי: אין אמת מידה אובייקטיבית.
רשף חן: אני מסכים אתך, אבל לא צריך התנהגות בלתי הולמת כדי לפטר שר, אם השר באופן מהותי לא מסכים עם עמדות ראש הממשלה, לא מסכים עם עמדות הממשלה, הוא לא צריך להיות שם.
רשף חן: הוא בעצמו היה צריך לקום וללכת.
רשף חן: צודק חבר הכנסת איתן במאה אחוז, לא משנים את החוקה של מדינת ישראל בגלל גחמות של רגע, אלא אם באמת מישהו רוצה לחשוב שלא ראש הממשלה יעמוד במרכז הממשלה אלא הכנסת תעמוד במרכז הממשלה, שממנים, ואחר כך זה הופך להיות גוף מוגן על ידי החוק, שראש הממשלה לא יכול לפטר אותו, זה שינוי יסודי שביסודיים במבנה החוקתי של מדינת ישראל וזה בטח לא דבר שצריך להיעשות על בסיס של מהר ופטור מחובת הנחה.
רוני בר-און: תודה חברת הכנסת גלאון, אחריה חבר הכנסת גדעון סער, אחריו חבר הכנסת איתן.
זהבה גלאון: אם חבר הכנסת רשף חן לא הצליח להפיל אתכם מהכיסא, אולי אני אצליח לגרום לזה.
זהבה גלאון: אני רוצה לומר שההתנהגות של ראש הממשלה בעניין פיטורי השרים ליברמן ובני איילון הייתה מחפירה, לא תקינה לא הולמת וקשה לחשוד בי שאני בעד השרים ליברמן ואיילון.
רוני בר-און: קשה לחשוד בך גם שאת בעד ראש הממשלה.
זהבה גלאון: אני מודה לאדוני, קשה גם לחשוד בי שאני תומכת בראש הממשלה, אז אולי במהות חבר הכנסת יהלום צודק, אבל אני מסכימה מאד עם הדברים של חבר הכנסת איתן, נראה לי לא נכון שבגלל קוניונקטורה פוליטית מזדמנת אנחנו נשנה חוקים בחיפזון, איזו התנהגות זו?
זהבה גלאון: חוץ מזה אם כך ראש הממשלה מתנהג אז מגיע לממשלה הזו שימשיך לעשות מה שהוא רוצה, שיפטר ויוציא והציבור ישתוק.
גדעון סער: הדבר האחרון שנכון שנעשה זה לדון בהצעה לתיקון חוק היסוד במקום לדון בהצעה, לדון בסוגיית פיטורי שרי האיחוד הלאומי שאני נמנה על אלה שלא חשבו שהמהלך הזה נכון, אבל זה ממש לא הדיון כרגע.