GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רוני בר-און: יש שלוש הצעות: א.
רוני בר-און: העבודה-מימד, בעניין הקיפאון בנושאים החברתיים, המדיניים והכלכליים; ב.
רוני בר-און: מרץ-חד"ש-תע"ל-בל"ד-רע"מ, המשבר המתמשך ברשויות המקומיות; ג.
רוני בר-און: ש"ס - המשבר ברשויות המקומיות ובמועצות הדתיות ואי תשלום משכורות לעובדים.
רוני בר-און: האם יש איזושהי הסכמה בעניין מסגרת הדיון?
רוני בר-און: גדעון סער: אני מציע שתציע את ההצעה הקבועה שלך, אדוני היושב-ראש.
רוני בר-און: אנחנו נחזור אפוא על הנוהג שנקטנו בו בכל המקרים האחרונים, שלא היו מקרים חריגים, בגלל לחצים בענייני הזמן - דיון משולב בכל שלוש ההצעות, 20 דקות לליכוד, 10 דקות לעבודה, 7 דקות לשינוי.
רוני בר-און: רשף חן: זה השבוע של שבע דקות.
רוני בר-און: חריג, ביקשת פעם שמונה דקות.
רוני בר-און: רשף חן: סיכמנו שבוע-שבוע.
רוני בר-און: אני מודה שהשבוע זה שבע דקות, בשבוע הבא יהיה שמונה דקות.
רוני בר-און: לפי דעתי, מה שאמרת - אני אוציא את הפרוטוקול, אבל אני לא רוצה להיות צודק גם איתך - אמרת: חריג פעם אחת שמונה דקות.
רוני בר-און: רשף חן:
רוני בר-און: השבוע זה 7 דקות- 7 זה מספר מזל.
רוני בר-און: רשף חן: בשבוע הבא - שמונה דקות, או שבע וחצי תמיד.
רוני בר-און: 20 דקות לליכוד, 10 דקות לעבודה, 7 דקות לשינוי, ו-5 דקות לכל יתר הסיעות.
רוני בר-און: - אין.
רוני בר-און: ה צ ב ע ה בעד - רוב נגד - אין נמנעים - אין ההצעה למסגרת דיון משולב בהצעות להביע אי-אמון בממשלה, של 20 דקות לליכוד, 10 דקות לעבודה, 7 דקות לשינוי, ו-5 דקות ליתר הסיעות, נתקבלה.
רוני בר-און: אנחנו קובעים פה אחד שזוהי מסגרת הדיון.
רוני בר-און: בקשות חברי הכנסת להקדמת הדיון בהצעות החוק הבאות, לפני הקריאה הטרומית: 1.
רוני בר-און: הצעת חוק ההתנתקות, התשס"ד-2004 (פ/2322), של חבר הכנסת אופיר פינס-פז 2.
רוני בר-און: הצעת חוק פינוי חד צדדי של רצועת עזה והתנחלויות מבודדות, התשס"ד-2004 (פ/2307), של חבר הכנסת רן כהן
רוני בר-און: הנושא הבא על סדר היום הוא בקשות חברי הכנסת להקדמת הדיון בהצעות החוק הבאות, לפני הקריאה הטרומית: 1.
רוני בר-און: הצעת חוק ההינתקות.
רשף חן: הבדל גדול מאוד...
רשף חן: הבדל עצום, עצום.
רשף חן: אדוני היושב-ראש, אני מתפלא על השאלה הזאת.
רשף חן: זה הבדל עצום.
זהבה גלאון: צריך לומר: הינתקות – עם דגש בנו"ן.
זהבה גלאון: ככה זה בעברית.
רשף חן: זהבה, זה הבדל מהותי, זה דבר אחר לגמרי.
זהבה גלאון: ראית את הדיון שהיה ב"הארץ" האם צריך להשאיר רק קמץ ולבטל את החטף-פתח ולבטל את הסגול ואת הצירה?
זהבה גלאון: זה דיון מאוד מעניין.
זהבה גלאון: השאלה היא אם אנחנו מתנתקים מהצירה ומהחטף-פתח.
רוני בר-און: אני צריך למסור לך שעורכת-דין אריאלה קלעי - שנמצאת כרגע בישיבת ועדת השרים לענייני חקיקה שדנה כנראה בחוק אחר, שיובא די בדחיפות - מודיעה שהממשלה מתנגדת לפטור מחובת ההנחה.
רוני בר-און: גם חבר הכנסת רן כהן באותו עניין, כך שנדון בשני העניינים ביחד.
אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, אני מודה לך.
אופיר פינס-פז: ראש הממשלה הציג בפני הציבור, בפני נשיא ארצות-הברית, קבל עם ועולם, תוכנית להתנתקות, לפינוי ישובים ברצועת עזה - תוכנית ליציאה מעזה ופינוי ההתנחלויות.
אופיר פינס-פז: אני, אגב, ראיתי הרבה החלטות בחיים שלי - אתה בוודאי ראית לא פחות, אולי יותר - בדרך כלל יש החלטה עקרונית, שבצידה יש פירוט איך מתבצעת ההחלטה העקרונית.
מאיר פרוש: לכן אתם רוצים להיכנס לקואליציה?
גדעון סער: אז למה הסרתם את האי-אמון?
רוני בר-און: יש אי-אמון, אבל לא על זה.
זהבה גלאון: אתה מגיש הצעת חוק לפיזור הכנסת?
אופיר פינס-פז: נראה.
זהבה גלאון: אני רוצה לדעת, כי יש לי הרגשה שהתנתקתם מהאופוזיציה .
זהבה גלאון: אני רוצה לתמוך בך עכשיו, אבל אני רוצה לדעת.
אופיר פינס-פז: ההחלטה שהתקבלה אתמול היא החלטה של דבר והיפוכו - מתנתקים ברמה העקרונית, לא מפנים התנחלויות ברמה הביצועית.
רוני בר-און: מה שאתה אומר כפירוט נשמע מעניין, אבל בהגדרה יש הרבה מאוד החלטות.
רוני בר-און: פנית אלי, אמרת שראיתי החלטות בחיים.
רוני בר-און: יש הרבה יותר החלטות שהן החלטות עקרוניות בלי תכנים ובלי פירוט - אם אתה מדבר על החלטות שיוצאות אל הפועל, אלה החלטות שמתקבלות קודם כל כעיקרון ובלי פירוט - מאשר מתקבלות החלטות שהן מפורטות ברזולוציה הכי נמוכה.
אופיר פינס-פז: אמרתי שאתמול התקבלה החלטה שמפרטת איך לא מבצעים אותה.
אופיר פינס-פז: זה החידוש.
אופיר פינס-פז: זו מטרת הצעת החוק.
אופיר פינס-פז: אני מודע לכך שלקדם הצעות חוק מדיניות זה אינו דבר שהייתי אומר נכון תמיד לעשותו, אולי בדרך כלל רצוי שלא לעשותו, אבל בפלונטר שנוצר בממשלה חשבתי שפה, בעזרת חברים מהאופוזיציה שמאמינים בצורך להתנתק מרצועת עזה, מאמינים בצורך לפנות התנחלויות, מאמינים בצורך לצאת מרצועת עזה, כמו שראש הממשלה מאמין - חשבנו שאנחנו יכולים לתת רוח גבית מתוך הכנסת, שתעזור לממשלה.
אופיר פינס-פז: אני בכל זאת מקווה שאם נקבל פטור מחובת הנחה - כדי שהכנסת תוכל להידרש - כי אני, אגב, לא יודע מתי ראש הממשלה מתכוון להביא את ההחלטה שלו מאתמול להכרעת הכנסת.
אופיר פינס-פז: זאת גם סוגיה.
רוני בר-און: לא בטוח שהוא צריך.
אופיר פינס-פז: לא בטוח שהוא צריך, לא בטוח שהוא רוצה, לא בטוח שזה אפשרי.
אופיר פינס-פז: לכן, אני מבקש פטור מחובת הנחה מוקדמת כדי שביום רביעי נוכל להצביע על הצעת החוק.
רוני בר-און: חבר הכנסת רן כהן, גם הוא הציג חוק הייתי אומר די דומה, גם הוא ירצה את טענותיו ואחר כך יתקיים הדיון.
מאיר פרוש: לסדר.
מאיר פרוש: ההתייחסות שלי למשל להצעה של חבר הכנסת פינס היא שונה מאשר ההתייחסות שלי להצעת חבר הכנסת רן כהן.
רוני בר-און: מאה אחוז, אז אני אתן לך שתי זכויות דיבור.
רן כהן: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הוועדה, הצעת החוק שלי הוגשה לפני למעלה משבועיים מתוך הערכת מצב שהעניין הזה יעלה בזמן הקרוב על שולחן הכנסת.
רוני בר-און: אבל תודה שקבעתי אותה ב"טיימינג" טוב לדיון.
רן כהן: אין לי שום טענה.
רן כהן: אני רוצה להעיר שלוש הערות, ברשותך אדוני היושב-ראש.
רן כהן: האחת, דחייה של הדיון בהצעות החוק הללו תהיה מהלך מאוד מאוד מלאכותי ומאוד מאוד, הייתי אומר, מתנגש עם השכל הישר.
רשף חן: כמעט כמו עצם הנחת החוק.
רן כהן: משום שטענת עיתוי לא מתאים או טענה שזה לא רלוונטי לדון בכך היום, היא בוודאי טענה מוזרה, משום שאתמול הממשלה דנה על מה שדנה, החליטה מה שהחליטה, ואמרה זה על סדר היום.
רוני בר-און: החקיקה, כפי שהציג אותה ראש הממשלה - לפחות בדברי ההסבר שאני שמעתי - היא לא חקיקה שנועדה על העיקרון, אלא חקיקה שנועדה על התוצאות של העיקרון: איך משלמים, למי משלמים.
רן כהן: אתה צודק, אדוני היושב-ראש, ודווקא לכן מה שאני טוען הוא שהצעות החוק הללו באות בעצם להתחיל את תהליך החקיקה בכנסת, שיש בו כמובן גם את הכוונה העיקרית, גם לאחר מכן את אותם מרכיבים שצריכים להוליך לביצוע.
רוני בר-און: את תוצרי הלוואי.
רן כהן: בדיוק, גם את אותם מרכיבים שמביאים לכך שהממשלה תעשה את זה.
רשף חן: כשהיית שר, גם חשבת כך?
רוני בר-און: אתה נראה לי פה על אדרנלין לא טבעי הבוקר.
רשף חן: קודם כל, זאת היתה שאלת הבהרה.
רשף חן: זו פשוט דעה מאוד מעניינת.
רן כהן: אתה יודע מה, רשף.
רן כהן: הייתי שר בממשלה וקידמתי חוקים שהממשלה לא אהבה אותם, ואפילו הכתבתי לממשלה לקדם את החוקים שאני נשבעתי עליהם כשהייתי באופוזיציה, וגם היא לא רצתה לקדם אותם.
רשף חן: זה לעשות את מה שאתם לא עשיתם.
רן כהן: אם כך, אז מה אתם עושים.
רשף חן: עושים.
רשף חן: תסתכל על ההחלטה אתמול.
רשף חן: אתם קיבלתם החלטה כזאת?
רן כהן: אבל מה שמציעים היום זה לקדם דבר שאפילו המנהיג שלך אומר שהוא רוצה לקדם אותו, שזה בכלל טעם הקיום של המנהיגות שלכם לקדם את זה, אז אתה בא עכשיו לדובר?
רן כהן: מילא, תן לביבי נתניהו, ללימור לבנת, למה אתה?
רשף חן: זהו, שהיא עושה.
רן כהן: הנימוק הזה הוא נימוק מסריח - להגיד שכל מה שלא אתה קידמת בעבר, אני נבחרתי לממשלה כדי לא לקדם אותו - - -
רשף חן: סליחה.
רשף חן: הממשלה הזאת עושה יותר משאתה עשית.
רשף חן: מה אתה רוצה.
רן כהן: ראינו אתכם.
רן כהן: ראינו גם לאן הגענו.
רן כהן: לכן אדוני היושב-ראש, אם הכנסת רוצה להיות הגונה ונאמנה לעצמה, דווקא לאחר החלטת הממשלה מאתמול, צריך להעלות את הצעת החוק שלי ושל אופיר פינס, להתחיל בתהליך ההתנתקות על-ידי חקיקה בכנסת - לדון בו גם ברמה העקרונית של פינוי היישובים ברצועת עזה וצפון השומרון, וגם בסידורים שייעשו למען המתנחלים כדי שיוכלו לחזור למדינת ישראל בשלום.
דני יתום: התוכנית המקורית שהוצגה על-ידי ראש הממשלה היא תוכנית שאפשר היה להתווכח על תוכנה, אבל היא לפחות היתה מובנת.
דני יתום: היא היתה תוכנית, מכיוון שבתוכנית צריכים לציין שלבים, צריך לציין לוח זמנים.
דני יתום: תוכנית איננה מסתפקת בהצהרות עקרוניות.
דני יתום: מרגע שהחלטת הממשלה של אתמול לא מובנת ונדרשים פרשנים מלהטטים בלשונם כדי להסביר למה התכוון ראש הממשלה, ולמה התכוונו השרים - ובכלל, מרגע שיצאה תחת היד של ישיבת הממשלה דאמש החלטה שכולם מרוצים ממנה: גם המתנגדים וגם התומכים, גם לפיד שביקש שיופיע לוח זמנים ולאחר מכן הסתפק בהצהרת כוונות של ראש הממשלה וגם האחרים- משמע שצריך לגייס עכשיו גדודים של מסבירנים וגדודים של פרשנים כדי לנסות ולהבהיר למה התכוונה הממשלה.
דני יתום: לא למה התכוון המחוקק, מכיוון שהממשלה איננה מחוקקת, אבל למה התכוונה הממשלה.
דני יתום: אני לא מקבל שהתכלית היא פינוי היישובים, אבל לא תהיה היפרדות מהפלסטינים ללא פינוי ישובים.
דני יתום: לא צריך להגיע לתוכנית שהיעד שלה זה לפנות ישובים; היעד זה להיפרד מהפלסטינים.
דני יתום: בדרך, לרוע המזל ולמרבה הצער, צריך לעבור גם דרך פינוי התנחלויות, פינוי ישובים.
רוני בר-און: אני אמרתי לפרוטוקול שזה חבר הכנסת דני יתום, נכון?...
רוני בר-און: אני רק רוצה להיות אחראי לדברים שאני אומר לפרוטוקול.
דני יתום: המטרה היא, אם כן, להיפרד מהפלסטינים, ובהחלטת הממשלה - בניגוד להצעתו הראשונה של ראש הממשלה, שאותה בעצם אימצו חבר הכנסת אופיר פינס וגם חבר הכנסת רן כהן - יש התחלה ויש סוף, ויש תוכנית.
מיכאל גורלובסקי: אני רוצה לציין שאני מסכים כמעט עם כל מילה ששמעתי מאופיר פינס.
מיכאל גורלובסקי: הוא דיבר על כך שהתוכנית שהתקבלה אתמול היא לא טובה, ואני מסכים איתו במאה אחוז - היא ממש לא טובה.
מיכאל גורלובסקי: אתמול, כשציינו את יום אלטלנה, חשבתי על כך שכאשר הגעתי ארצה ב- 88', היה פה יהודי בכנסת שדיבר על טרנספר של ערבים.
מיכאל גורלובסקי: אמרו שהוא פשיסט, גירשו אותו מהכנסת, הוציאו את התנועה שלו מחוץ לחוק, על מה?
מיכאל גורלובסקי: על כך שהוא דיבר על טרנספר.
מיכאל גורלובסקי: המילה טרנספר במדינה הזאת ב-88' הפכה להיות קללה, וזאת ממש מילה לא יפה.
מיכאל גורלובסקי: אני רוצה להגיד לכם - אני מאמין שזה לא יקרה.
מיכאל גורלובסקי: התוכנית שהתקבלה אתמול בישיבת הממשלה היא לא טובה, בעיני היא לא מתאימה לליכוד, אבל הצעות חוק בנושא של טרנספר יהודים הן יותר גרועות, אז אני מבקש מהחברים לא לתמוך בהצעות האלה.
זהבה גלאון: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לומר מראש שאני אתמוך בהצעות האלה, אבל יש לי איזושהי הערה שאני מודה שאני מקווה שאני לא מאמינה למשמע אוזניי.
רוני בר-און: את תתמכי בהצעת החוק או בהצעה לפטור אותה מחובת הנחה?
זהבה גלאון: אני אתמוך בהצעה לפטור מחובת הנחה.
זהבה גלאון: אני שומעת את דני יתום ואת אופיר פינס לפניו, ואני לא כל כך מבינה מה קורה כאן.
זהבה גלאון: אני יודעת שאופיר פינס הצביע אתמול בסיעת העבודה נגד הסרת האי-אמון.
דני יתום: גם אני.
זהבה גלאון: גם דני יתום, ואני מניחה שאופיר סבור שאולי לא צריך להיכנס לממשלה, אבל אני לא כל כך מבינה את זה.
זהבה גלאון: מצד אחד, מפלגת העבודה הודיעה כשהיא הסירה היום את האי-אמון, שהיא לא תומכת בסיעות האופוזיציה, שהיא תימנע בהצעות האי אמון של האופוזיציה.
זהבה גלאון: דהיינו, מפלגת העבודה התנתקה מהאופוזיציה - התנתקה במקרה הזה.
יולי יואל אדלשטיין: התנתקה הינתקות מוחלטת.
זהבה גלאון: התנתקה הינתקות מוחלטת.
רשף חן: עם לוח זמנים?
מרינה סולודקין: וכל הכבוד.
זהבה גלאון: התנתקה מהאופוזיציה, והתכונה הזאת - הרצון הזה של ללכת עם ולהרגיש בלי - אני אף פעם לא מבינה איך זה מסתדר.
זהבה גלאון: אני מודה, אני לא מבינה.
קריאה: שמרנית.
זהבה גלאון: אני שמרנית, יש לי אותו בעל כמעט 30 שנה.
זהבה גלאון: מה אני אעשה, אני שמרנית.
רשף חן: זה עדיין לא מוכיח כלום.
רוני בר-און: המקום של הדיון הזה מתחיל לגלוש לקומת המרתף.
זהבה גלאון: אדוני היושב-ראש, אני אומרת את זה כי זה קצת מביך אותי.
זהבה גלאון: אז אנחנו יכולים להיות כאן בוועדה ולתת פטור מחובת הנחה להצעה, אבל אני חושבת שזאת ההזדמנות לפנות למפלגת העבודה ולומר להם ביושר: אתם לא יכולים לייצג את האופוזיציה יותר, אין לכם זכות מחר לבקש לדבר בדיון המדיני עם ראש הממשלה בעקבות 40 חתימות.
אופיר פינס-פז: אפשר לקחת 20 חתימות משם.
אופיר פינס-פז: יאללה, חבר'ה.
רוני בר-און: אופיר, עם כל הכבוד, יש גבול כמה אתה יכול לשבת להאיץ באנשים.
אופיר פינס-פז: לא, לא אמרתי לך.
אופיר פינס-פז: אמרתי לגורלובסקי.
רוני בר-און: אתה הצעת את ההצעה.
רוני בר-און: אתם בודקים אותי - אני מתנהג עם הצעות של חברי כנסת מהאופוזיציה בעניין פטור מחובת הנחה בייתר קפידה מאשר אני מתנהג עם הצעות של החברים שלי מהקואליציה, רק למראית עין.
אופיר פינס-פז: שמעת טענה ממני?
אופיר פינס-פז: אני לא מתלונן, חלילה.
רוני בר-און: אתה לא יכול לצפות שבהצעה כזאת בסדר היום הציבורי היום, אנשים לא ירצו לדבר.
רוני בר-און: אתה דיברת, גם אחרים רוצים לדבר.
רשף חן: אדוני היושב-ראש, הלוא אפילו המציע חבר הכנסת פינס מסכים שחוקים כאלה הם חוקים מוזרים שבעצם אין להם מקום.
רשף חן: אני יכול להבין - אם הממשלה באמת לא היתה עושה שום דבר לאורך איזשהו פרק זמן, והאופוזיציה או חבר הכנסת פינס היה רוצה לעשות מין הצהרת חוק כזאת - ניחא.
רשף חן: אולי אפילו הייתי מצטרף אליו אם הממשלה באמת לא היתה עושה שום דבר.
אופיר פינס-פז: היא עשתה הצהרה גם אתמול.
רשף חן: ראש הממשלה הזה הולך ומוביל קו - - -
רוני בר-און: מה זה ראש הממשלה הזה?
רוני בר-און: אין ראש ממשלה אחר.
רוני בר-און: יש ראש ממשלה אחד.
רשף חן: אדוני, ראש הממשלה הזה לעומת ראשי הממשלות שהיו מהמפלגה של המציע - מוביל קו יותר מתקדם, יותר שמאלני - אם אתה רוצה - מאשר כשאתם הייתם בממשלה.
זהבה גלאון: טוב, אל תיסחף.
רן כהן: הוא מציע 97% מהשטחים, רשף חן?
קריאה: אתה מכיר את התוכניות?
רשף חן: אני מכיר את התוכניות, אני לא ראיתי אף החלטת ממשלה עליהן.
זהבה גלאון: אהוד יתום, למשל?
רן כהן: אני מציע לעזור לקדם את זה.
רן כהן: הצעת החוק שלי מקדמת את רצון ראש הממשלה.
רשף חן: אני מצפה מכם באמת לעזור, והמפלגה שלכם בצדק קיבלה החלטה לתת לו רשת ביטחון, ובמצב הזה לפחות ממך הייתי מצפה שתסיר את החוק הזה.
רשף חן: אני חושב שזה באמת נחמד בתור ויכוח, אבל זה לא רציני ההצעה הזאת.
מאיר פרוש: האמת היא שאני חצוי בעניין הזה.
מאיר פרוש: מי שצריך בעצם להציע לפנות ישובים זאת הממשלה, לא חברי כנסת.
מאיר פרוש: ממשלה יכולה לבוא ולהגיד: הגעתי למסקנה, בדקתי, יש לנו הסכם טוב.
מאיר פרוש: הממשלה באה ומציעה, זה מה שבעצם צריך להיות - ואני לא עם הממשלה, ולכן אולי הייתי צריך להצביע יחד עם האופוזיציה.
מאיר פרוש: הבעיה שלי מתחילה - ואני ממשיך במה שזהבה גלאון אמרה - מה שלי התברר בשנה וחצי האחרונות, שכאשר אנחנו עוזרים למפלגת העבודה באופוזיציה, ככל שהאופוזיציה הופכת להיות יותר דומיננטית ויותר משפיעה, זה פשוט מקרב את מפלגת העבודה לקואליציה.
מאיר פרוש: אני עושה לעצמי נזק כאשר אני עוזר לך.
רוני בר-און: לא רק לך אתה עושה את הנזק.
מאיר פרוש: לפני חודש, ראינו כאן את מפלגת העבודה או-טו-טו.
מאיר פרוש: ראינו כאן את חברת הכנסת דליה איציק, שחרב עליה עולמה כאשר המשאל לא עבר.
מאיר פרוש: אם חבר הכנסת רן כהן לא היה מציע למשל את איתמר, ברכה - ואת זה דרך אגב שרון צריך לדעת - בזה שהוא הציע לצאת מעזה, בא רן כהן ומציע לצאת מחברון.
מאיר פרוש: גם בחבר הכנסת רן כהן אני לא יכול לתמוך, אבל בחבר הכנסת פינס אני באמת לא יכול לתמוך, כי אני אעזור לך - זה יקבל עוצמה ביום רביעי, ואחר כך אתה משאיר אותנו לבד.
גדעון סער: אדוני היושב-ראש, באמת היה מוזר לשמוע את חבר הכנסת פינס מותח ביקורת על החלטת הממשלה.
רן כהן: אני מתחיל להרגיש טוב.
רן כהן: עלי אין לאף אחד טענות.
גדעון סער: תיכף אני אגיד.
גדעון סער: אצל רן כהן היתה, אדוני היושב-ראש, קונסיסטנטיות במובן הזה שיש קשר בין המעשה לבין העמדה.
רוני בר-און: אנחנו רק ביוני.
גדעון סער: חבר הכנסת פינס בא ואמר בעצם הדברים לא מדויקים כאילו הצעתו מיישמת את החלטת הממשלה, אבל הרי בעקבות אותה החלטת ממשלה שעליה הוא מתח ביקורת, הוא וסיעתו החליטו היום גם להסיר הצעת אי-אמון, גם להימנע מתמיכה בכל הצעת אי-אמון אחרת.
זהבה גלאון: מחפיר.
גדעון סער: אני - לא כמו חברת הכנסת גלאון – לא נותן ציונים לזה.
גדעון סער: אני מציין את זה כעובדה, והעובדה העומדת בסתירה ללשון הגבוהה והרוממה, לדברי ההטפה שלו, היא מוזרה, היא מעוררת תמיהה.
רוני בר-און: יכול להיות שעוד מישהו יאמין שאתה לא נותן לזה ציונים.
גדעון סער: קודם כל, אתה יודע שכל הצעת חוק מוגשת על בסיס של מכסת הסיעה, אז אני קורא קצת לסדר בסיעת העבודה, ושנית - אם אתה לא מצליח לשכנע את סיעת העבודה, מה אתה בא אלינו?
גדעון סער: קודם כל תשכנע את חבריך לסיעה.
זהבה גלאון: חבר הכנסת סער, האם שמעת את יושב-ראש הוועדה שיש מי שיאמין שאתה לא מחלק ציונים?
זהבה גלאון: יש מי שמאמין שאתה לא מחלק ציונים?
זהבה גלאון: אני מוחה על כך.
גדעון סער: חבר הכנסת רן כהן כמובן לא התיימר לזיקה בין הנושאים הנדונים לבין עמדותיו כי הוא באותה הזדמנות חגיגית מציע לפנות גם את אלון מורה, איתמר, ברכה, חברון, יצהר, פסגות ותפוח.
מיכאל גורלובסקי: וירושלים.
גדעון סער: ולא בהצעת החוק הזאת.
גדעון סער: זה כמובן לגיטימי, אבל אין לזה שום קשר.
רוני בר-און: אני מניח שהוא יתפשר איתך על הרשימה הזאת אם תגלה נכונות לתת לו פטור מחובת הנחה.
גדעון סער: אדוני היושב-ראש, אני מבין שאצה הדרך גם לחבר הכנסת פינס וגם לחבר הכנסת רן כהן, אבל בסופו של דבר אלה הצעות פרובוקטיביות שאין שום סיבה לתת להן פטור מחובת הנחה.
גדעון סער: יחלפו 45 ימים, עדיין זה יהיה בגדר המושב הזה, יביאו את זה למליאה ואז נראה אם תצליחו לגבש רוב או לא.
עמרי ש רון: העניין הוא כזה - שאלה אם באמת הצעות החוק האלה נועדו לקדם את העניין או לנגח.
עמרי ש רון: אם הן נועדו לקדם, שווה שיאפשרו לעשות את זה בערוצים שעושים את זה ולא בהצעת חוק ולא בישיבת מליאה ולא בישיבת ועדה, אלא במשא ומתן, בחשיבה, הכנות ובעשייה.
עמרי ש רון: אם זאת הכוונה - בואו ניתן לזה, ואין טעם לקדם את העניין.
אופיר פינס-פז: - - - באתי לעזור לך, עמרי.
עמרי ש רון: הכוונה היא לא לעזור ולא לסייע.
עמרי ש רון: לכן, אם רוצים לקדם ולראות איך כן - לא זאת הדרך.
מאיר פרוש: הוא הגיש את זה כבר לפני שבועיים.
רוני בר-און: לא, הוא לא הגיש את זה לפני שבועיים.
רוני בר-און: הוא הגיש את זה בדיוק ב-31 במאי, בפעם הראשונה.
רוני בר-און: בעובדה שזה בא היום, לא היתה שום מניפולציה, אני מצטער.
רוני בר-און: הוא הגיש ב-31 במאי, ובאותו יום זה נקבע להיום.
יולי יואל אדלשטיין: אדוני היושב-ראש, בתפקיד הקבוע של הנודניק של הוועדה, אני רוצה לדבר על פטור מחובת הנחה.
זהבה גלאון: אני מוחה על זה בתוקף.
רוני בר-און: סליחה, בשום אופן אנחנו לא מקבלים את ההגדרה.
יולי יואל אדלשטיין: לפרוטוקול - זה בבדיחותא.
יולי יואל אדלשטיין: אדוני היושב-ראש, אנחנו פה בדיון מאוד מעניין על תוכנית ההינתקות, כשהדיון הזה כלל לא רלוונטי.
רוני בר-און: לא רלוונטי?
רוני בר-און: אני לא מבין את העניין הזה, אני מוכרח להבין את זה.
רוני בר-און: הדיון הזה לא רלוונטי?
יולי יואל אדלשטיין: אני חושב שכשאנחנו דנים על פטור מחובת הנחה, זה בכלל לא ענייני איך אני אצביע בעוד 45 יום במליאה במידה שהפטור לא יינתן.
רוני בר-און: כן, אבל החוק הזה – מבחינת הקונקרטיות שלו – שאלת הדחיפות שלו, לפחות לגבי המציעים, היא מאוד קריטית.
יולי יואל אדלשטיין: אני מתייחס לשאלת הדחיפות בצורה פשוטה מאוד.
יולי יואל אדלשטיין: שאל כאן לפני חבר הכנסת שרון אם ההצעה נועדה לנגח או לסייע במידה מסוימת.
אופיר פינס-פז: לסייע, חד-משמעית.
יולי יואל אדלשטיין: אני לוקח הנחת יסוד שההצעה הזאת – כמו עוד מאות הצעות בתולדות הכנסת – נועדה לסייע, באיזה מובן?
יולי יואל אדלשטיין: אומר חבר הכנסת בעל חקיקה פרטית: במידה והממשלה לא תעשה לא יודע מה לשיפור תנאי הפנסיה – אזי אני מקדם את הצעת החוק הפרטית.
יולי יואל אדלשטיין: במידה והממשלה עושה – אז מספיק לי התהילה שהיתה לי.
יולי יואל אדלשטיין: ההצעה הזאת קיימת, היא מונחת על שולחן הכנסת.
יולי יואל אדלשטיין: ישתכנעו חברי הכנסת המציעים בעוד 40 יום- אפילו פחות – שהממשלה לא עושה ממש בתוכנית הזאת, יתכבדו ויניחו את ההצעה במליאה אפילו עוד לפני הפגרה.
יאיר פרץ: אדוני היושב-ראש, אתמול נפל דבר בישראל, ומי שהטיל ספק בדרכו של ראש הממשלה- שמע אותו אתמול בבנייני האומה אומר בצורה הכי ברורה, גם לגבי לוח הזמנים.
יאיר פרץ: כל הסיפור שהיה בישיבת הממשלה זה לרצות כמה שרים מסוימים.
יאיר פרץ: אני אומר:
יאיר פרץ: תסירו את ההצעה הזאת היום, תמתינו ותראו אם בתוך 30 הימים שנותרו, ראש הממשלה והממשלה לא יקדמו את התוכנית – והדברים צריכים להיעשות בצורה מיידית, כאשר ראש הממשלה אמר אתמול שב- 2005 היישובים בחוץ.
רן כהן: אני פונה ליושב-ראש הקואליציה – ברוח הדברים של חבר הכנסת עמרי שרון – שאנחנו באמת רוצים בתוך כל העניין הזה לא להקניט ולא להיחפז, אבל אם תהיה מוכן שאנחנו נקבל את ההצעה לפטור מחובת הנחה, והממשלה תגיש את הצעות החוק שלה, כי אז הצעות החוק ימתינו בהתחייבות שלי ושל אופיר פינס שכאשר הממשלה תגיש את שלה – נצמיד את שלנו.
רשף חן: אתה לא צריך הסכמה של אף אחד.
רוני בר-און: חבר הכנסת פינס, בבקשה משפט לסיום ואנחנו עוברים להצבעה.
גדעון סער: למען הפרוטוקול, אבל לא השתכנעתי.
רוני בר-און: ואני מכיר אותך, שאם היית מקבל את ההצעה – היית טורח לומר לפרוטוקול.
אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, אני בשוק, אני בהלם, שהממשלה החליטה להתנגד להצעת החוק של ראש הממשלה.
אופיר פינס-פז: הערה לחבר הכנסת רשף חן – ממשלת ברק העבירה החלטת ממשלה לאימוץ תוכנית קלינטון, שזה הרבה יותר מרחיק לכת.
גדעון סער: היא גם ביטלה, דרך אגב, את אותה החלטה.
רוני בר-און: תם הדיון.
רוני בר-און: אנחנו נצביע על כל הצעת חוק בנפרד.
רוני בר-און: אני מבקש – המחליפים, שיזכרו את מי הם מחליפים, שלא יקרה שאנחנו פה יותר מ-21.
רוני בר-און: נגד – 12
רוני בר-און: הבקשה לפטור מחובת הנחה מוקדמת על שולחן הכנסת את הצעת חוק ההתנתקות, התשס"ד-2004, של חבר הכנסת אופיר פינס-פז, לא נתקבלה.
רוני בר-און: אני קובע שברוב של 12 נגד 5, הצעת החוק לא קיבלה פטור מחובת הנחה.
רוני בר-און: נגד – 13
רוני בר-און: הבקשה לפטור מחובת הנחה מוקדמת על שולחן הכנסת את הצעת חוק פינוי חד צדדי של רצועת עזה והתנחלויות מבודדות, התשס"ד-2004, של חבר הכנסת רן כהן, לא נתקבלה.
רוני בר-און: ברוב של 13 נגד 5, גם הבקשה הזאת נדחתה.
רוני בר-און: אנחנו עוברים לדון בקביעת ועדה שעניינה הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – הכנסות פטורות מדמי ביטוח), התשס"ד-2004, של חבר הכנסת אהוד רצאבי וקבוצת חברי כנסת –
רוני בר-און: המהלך הוא מהסוג הזה – במליאה נשמעו הצעות להעביר את הצעת החוק לוועדת הכספים או לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.
רוני בריזון: בראשות חבר ועדת הכספים, בראשות חבר הכנסת רצאבי.
קריאה: הוא חבר בשתי הוועדות.
רוני בר-און: קיבלתי את רשימת חברי ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.
רוני בר-און: לא קיבלתי את חברי ועדת הכספים, כך ששוב אי אפשר לקבוע.
רוני בריזון: אני בטוח שידידי, חבר הכנסת בנלולו, ואנוכי – שנינו חברי הוועדה.
רוני בר-און: חבר הכנסת סער, האם השמות מקובלים עליך?
רוני בר-און: אהוד רצאבי – יו"ר, יאיר פרץ- חבר, ואהוד יתום – חבר.
גדעון סער: אל"ף, השמות מקובלים עלי.
גדעון סער: צריך לראות שהנציגות בוועדה תציג פאזל הגיוני.
רוני בר-און: האם אתם יכולים להציג שמות מוועדת הכספים?
דניאל בנלולו: יש פה טעות.
דניאל בנלולו: אדוני היושב-ראש, אתה מוכן לקרוא את השמות מוועדת העבודה והרווחה שוב?
רוני בר-און: חבר הכנסת אהוד רצאבי – יו"ר, חבר הכנסת יאיר פרץ – חבר, חבר הכנסת אהוד יתום- חבר.
זהבה גלאון: שינוי, ש"ס, ליכוד.
זהבה גלאון: אני רוצה לדעת מי מוועדת כספים, אני רוצה לדעת את האיזונים.
זהבה גלאון: עד שלא יהיו לכם איזונים – תבואו בשבוע הבא.
רוני בר-און: אתם יודעים להגיד שאתם אומרים את זה על דעת יושב-ראש הוועדה?
דניאל בנלולו: אפשר לתת לי חמש דקות, אדוני היושב-ראש?
גדעון סער: אדוני היושב-ראש, נדחה את זה לשבוע הבא.
גדעון סער: תקבע את ההחלטה שיש ועדה, והשמות יימסרו בשבוע הבא.
רוני בר-און: לפי הצעת יושב-ראש הקואליציה, אנחנו נצביע בהמשך לדיון הקודם על העיקרון, פרטים יבואו בהמשך.
זהבה גלאון: אל תצביע גם על העיקרון.
זהבה גלאון: אני רוצה לדעת מי יהיו השמות והאיזונים.
זהבה גלאון: הכל בין ש"ס לליכוד ושינוי.
רוני בריזון: אני לא רואה שיהיו כאן
רוני בריזון: חילוקי דעות גדולים.
זהבה גלאון: יכול להיות שלא, אבל אני לא מוכנה.
זהבה גלאון: נקבע בשבוע הבא – האם זו שאלה של חיים ומוות עכשיו?
דניאל בנלולו: אני אביא את השמות בעוד חמש דקות, חברת הכנסת גלאון.
זהבה גלאון: לא מעניין אותי.
זהבה גלאון: זה לא דחוף עכשיו.
זהבה גלאון: בפעם הבאה שיהיו מוכנים.
זהבה גלאון: אפשר גם מחר להצביע.
רוני בר-און: אם תצליחו להביא שמות – נביא את זה מחר.
רוני בר-און: תביא שלושה שמות ממרצ – היא תסכים.
רשף חן: שלושה מרצ?
רשף חן: אין בכל הבית, בכל רגע נתון, שלושה מרצ.
גדעון סער: מה פתאום מרצ - סיעה קטנה של שישה חברים – תהיה חברה בוועדה של שישה חברים?
רוני בר-און: היא הופכת לאחת הסיעות המובילות באופוזיציה עכשיו.
גדעון סער: עכשיו סיעת האיחוד הלאומי היא סיעה יותר גדולה, היא גם באופוזיציה.
דניאל בנלולו: אדוני היושב-ראש, הבאתי את השמות.
רוני בר-און: על דעת יושב-ראש הוועדה, בבקשה מה השמות.
דניאל בנלולו: חבר הכנסת רוני בריזון, חבר הכנסת יעקב ליצמן, ודניאל בנלולו.
רוני בר-און: אז עכשיו לשינוי יש שניים?
רוני בר-און: לא שזה מפריע לי.
זהבה גלאון: בכל הכבוד, זה ממש לא בסדר.
גדעון סער: זה לא מפריע לי בנושא הזה.
גדעון סער: זו ועדה ייעודית להצעת חוק פרטית אחת.
רוני בר-און: גדעון, אין ייצוג לעבודה.
גדעון סער: לא אכפת לי לדחות את זה, אדוני היושב-ראש, אבל אני רוצה שתדע – בשישה חברים אתה לא יכול לרצות חלוקה של ארבעה ושניים.
גדעון סער: אין לך דרך.
זהבה גלאון: זה נראה לך סביר שניים משינוי בוועדה?
רוני בריזון: חברת הכנסת גלאון מעירה בצדק שיש שניים משינוי ברשימה.
רוני בריזון: - - - אני אסיר את מועמדותי.
זהבה גלאון: אין לי מושג על איזו הצעה מדובר, אבל זה נראה לי בעיקרון לא בסדר.
זהבה גלאון: אני לא מוכנה לכך שתבוא לכאן הקואליציה – בכל הכבוד – ויציעו שניים, לא מעניין אותי מה ההצעה.
זהבה גלאון: אפילו אם זו הצעה שלי, אני לא מוכנה.
רוני בר-און: מה את מתערבת בענייני הקואליציה?
רוני בר-און: אם החלוקה היא ארבע-שניים קואליציה – אופוזיציה.
זהבה גלאון: יושב-ראש הקואליציה, אתה חייב להגן על העיקרון הזה.
דניאל בנלולו: את רוצה שתהיה נציגות של כל המפלגות?
זהבה גלאון: לא אמרתי כל המפלגות.
זהבה גלאון: טוב, זה לא מעניין אותי כבר.
דניאל בנלולו: לא מעניין, אז אין בעיה.
דניאל בנלולו: בואו נצביע.
רוני בר-און: אנחנו מציעים כך.
רוני בר-און: מוועדת עבודה ורווחה: אהוד רצאבי – יו"ר, יאיר פרץ ואהוד יתום; מוועדת הכספים: חברי הכנסת ליצמן, בריזון ובנלולו.
רוני בר-און: בעד – 3
רוני בר-און: הרכב הוועדה המשותפת אושר.
רוני בר-און: של חברי הכנסת שלמה בניזרי, חמי דורון, דני יתום ואהוד יתום
רוני בר-און: קביעת ועדה לדיון בהצעה לסדר היום בנושא: "שיבוש הטיסות בנמל התעופה בן גוריון כתוצאה מפעילות שידורי תחנות רדיו פיראטיות ופעילות המשטרה למניעת התופעה", של חברי הכנסת שלמה בניזרי, חמי דורון, דני יתום ואהוד יתום.
רוני בר-און: נציג המציעים, חבר הכנסת דני יתום, האם יש לך רעיון?
דני יתום: אין לי התנגדות שזו תהיה כל אחת משלוש הוועדות האלה, אבל דומני שהוועדה המתאימה ביותר היא דווקא ועדת הפנים כי מדובר על פעילות המשטרה.
רוני בר-און: השר עזרא אמר ועדת הכלכלה – רשות שדות התעופה, פעילות שדה תעופה.
דני יתום: אבל הבעיה היא לא פעילות שדות התעופה.
דני יתום: הבעיה היא דווקא התחנות הפיראטיות והאכיפה.
רוני בר-און: גם אני חושב כמוך.