GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אחמד טיבי: הסתיים.
רוני בר-און: אמרו לי שאין היום אי-אמון בגלל עיד אל פיטר.
אריה האן: אמרו לנו שזה עד יום רביעי.
רוני בר-און: עד יום רביעי אין הצבעות פרובלמטיות?
אריה האן: אין הצבעות פרובלמטיות, והוסכם בין הקואליציה לאופוזיציה שגם ביום רביעי - אני לא יודע משום-מה - לא יהיו נושאים קונטרוברסליים.
רוני בר-און: ועכשיו לידיעה בלבד - מוסרים לנו, כדי שנכין את עצמנו כהלכה, כי תענית אסתר וחג הפורים יחולו השנה בימים חמישי, שישי ושבת, מ- 24 עד 26 במרס 2005.
רוני בר-און: זה לא משפיע על עבודת הכנסת, ואנחנו מודים לחג הפורים על כך שהוא לא מפריע לנו.
רוני בר-און: בקשת חבר הכנסת חיים אורון לאישור חוזי שכירות לפי סעיף 31(ה) להחלטת שכר חברי הכנסת (הענקות ותשלומים), תשס"א-2001
רוני בר-און: האם אנחנו יכולים לדון בעניין שלכם, סיעת מרצ?
זהבה גלאון: לא ידעתי שדנים בכך, אבל הייתי רוצה שבנושא כזה לא אני אייצג אלא חבר הכנסת חיים אורון.
רוני בר-און: הלכו לקרוא לחבר הכנסת אורון.
רוני בר-און: אנחנו קבענו בשעתו בעניין התנאי שלא יאשרו חוזה שכירות ללשכות פרלמנטריות שעה שיש יותר משתי לשכות פרלמנטריות של חברי כנסת - שימוש בכספי קשר עם הבוחר - בקומה אחת, כדי למנוע תופעה או לזות שפתיים שאומרת שחברי הכנסת שוכרים את הלשכות באותה קומה ובעצם הופכים את זה לסניף של מפלגה.
רוני בר-און: כך החליטה הוועדה הציבורית.
ארבל אסטרחן: חוזים שהיו בתוקף.
רוני בר-און: - - מכיוון שחוזים הם לא מהיום להיום ולא מחודש לחודש, אלא לפעמים הם רב-שנתיים, ומי שהתקשר בחוזה ותנאי החוזה - גם מבחינת המיקום, גם מבחינת השכר וגם מבחינת כל תנאי המהות שבחוזה, הם אותם חוזים - קבענו את 2004 לשנת מעבר.
רוני בר-און: יתנו לאנשים התרעה מוקדמת: דעו לכם, מ- 2005 הסידור הזה הוא נוקשה.
ארבל אסטרחן: חוזים שהיו בתוקף בעת שהתקבלה החלטת ועדת הכנסת - נשארו בתוקף.
רוני בר-און: מרצ - לפי הטענה ולפי התצהיר של המזכ"ל הנכנס - היתה בחוזה כזה, אלא שבתוך החוזה הפנימי שלה היו דרושים חידושים מפעם לפעם.
רוני בר-און: החוזה היה חוזה מסגרת שצריך היה לחדש אותו מפעם לפעם, וכיוון שהמזכ"ל הוחלף ולא היה במקום, מישהו הזניח את זה, ורק באוגוסט נחתם אותו חוזה שאם היה נחתם הלכה למעשה עוד באפריל - היה מקנה לה את הזכות ללכת הלאה.
רוני בר-און: החשבות אישרה את התקופה מאוגוסט עד סוף השנה.
רוני בר-און: יש לנו בלון של אפריל-מאי-יוני-יולי שהוא לא מכוסה בחוזה שהיה עומד בדרישות, ושהטענה היא שהחוזה הזה לא בא על כלל ההסכמה שלו ועל כלל החתימה שלו ועל כלל השכלול הפורמלי שלו בגלל בעיות מנהלה.
רוני בר-און: "אני משמש כמזכ"ל יחד מיום 1 ביולי 2004.
רוני בר-און: ההתמודדות במערכת בחירות זו, אשר גזלה זמן ומשאבים רבים מן המתמודדים, באה בנוסף לשינויים המערכתיים מרחיקי הלכת שנערכו במסגרת תנועת מר"צ, אשר הביאו בסופו של דבר להתהוותה של סיעת יחד.
רוני בר-און: אני מצהיר כי זהו שמי, זו חתימתי ותוכן תצהירי זה - אמת.
רוני בר-און: אנחנו - חבר הכנסת אורון, אנוכי, היועצת המשפטית, עוד יועצת משפטית, חשבות הכנסת המיוצגת באמצעות הגברת טובי חכימיאן - קיימנו בעניין הזה דיון, והמלצתי בפניכם - חרף התקלה הזאת, אבל מכיוון שזאת תקלה לטעמי בתום לב ועל בסיס בעיות מנהלה - לאשר גם את העניין הזה, ואני שב ומזכיר שאנחנו באמת נקפוץ את ידינו מכאן ולהבא באישורים מהסוג הזה.
רוני בר-און: האם מישהו מעוניין להתייחס?
רוני בר-און: אני מציע שאת לא תצביעי, חברת הכנסת זהבה גלאון.
רוני בר-און: בקשת חבר הכנסת חיים אורון לאישור חוזי שכירות לפי סעיף 31(ה) להחלטת שכר חברי הכנסת (הענקות ותשלומים), תשס"א-2001, נתקבלה.
רוני בר-און: פה אחד, אישרנו את זה.
דני יתום: מצביעים ביחד עבור יחד.
רוני בר-און: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה, ישיבה מס' 172.
רוני בר-און: כמובן שהנושא הראשון שהופיע על סדר היום - ערעורים על החלטת היו"ר - נכנס דבר שבשגרה.
רוני בר-און: הוא לא רלוונטי, מכיוון שהשבוע אין דיון בהצעות דחופות, כך לא יכולה להיות החלטת נשיאות, ומכיוון שכך לא יכולים להיות גם ערעורים.
רוני בר-און: אנחנו עוברים, איפה, לדון בנושא הבא.
רוני בר-און: הצעה לתיקון החלטת גמלאות לנושאי משרה ברשויות השלטון, חברי הכנסת ושאיריהם, התשס"ד-2004
רוני בר-און: אנחנו דנים בהצעה לתיקון החלטת גמלאות לנושאי משרה ברשויות השלטון, חברי הכנסת ושאיריהם, התשס"ד-2004.
רוני בר-און: העניין בא לתקן עיוות שחל לגבי אנשים שמבקשים להיות במצרף לצורך גמלאות בגין תקופת עבודתם בתאגיד מרכז החינוך העצמאי, להבדיל מעמותות אחרות או ממוסדות אחרים, מקבילים, האנשים האלה לא זכו למצרף הזה.
רוני בר-און: הנושא עלה על סדר היום שלנו, ולצורך כך נתקיימה פגישה ביום 13 ביולי 2004, פגישת הכנה שבה ואליה הוזמנו כל הגורמים הרלוונטיים.
רוני בר-און: השתתפו בה, מלבדי, חבר הכנסת משה גפני, היועצת המשפטית - עורכת דין מירי פרנקל-שור - חשב הכנסת - איפה הוא, טובי?
טובי חכימיאן: אני מייצגת אותו.
טובי חכימיאן: הוא עסוק עם התקציב.
רוני בר-און: חשב הכנסת, מר אילן לוין, סגן החשב הכללי, מוטי מרוז חשב משרד החינוך, עורך דין מסינג, היועץ המשפטי במנהל הגמלאות, גברת חנה שוורץ, מנהלת תחום בכיר גמלאות במנהל, וגברת טובי חכימיאן, מנהלת התשלומים והתנאים לחברי הכנסת.
רוני בר-און: בוקר טוב, חבר הכנסת גפני.
רוני בר-און: במהלך אותה ישיבה הובעו העמדות של כל הגורמים הרלוונטיים - פרוטוקול הישיבה לפני החברים?
אתי בן-יוסף: לא.
רוני בר-און: אז נא להפיץ את זה בין החברים.
רוני בר-און: וכך הכינה מחלקת הייעוץ המשפטי את הצעת ההחלטה שבאופן פורמלי לא הייעוץ המשפטי יכול לעמוד מאחוריה.
רוני בר-און: מישהו מכם מוכן לעמוד מאחורי הצעת ההחלטה הזאת?
מאיר פרוש: ודאי.
רוני בר-און: אז אנחנו נראה את חבר הכנסת פרוש כמציע אותה.
מאיר פרוש: אם זה ברור לאלה ש - - -
רוני בר-און: רק מה שנקרא לתת את האפקט הפורמלי, כי הצעה לא יכולה ליפול מהשמיים ולא יכולה לבוא מהייעוץ המשפטי.
מאיר פרוש: אתה הסברת את זה בטוב טעם.
מאיר פרוש: אני רק אומר ש-אם זה מובן למי שנמצאים פה בחדר.
רוני בר-און: אלה שנמצאים פה בחדר עסקו במלאכה.
רוני בר-און: הם עסקו בעשייה.
רוני בר-און: אני יוצא מנקודת הנחה שזה מובן להם.
רוני בר-און: נגיד ככה: אני מביע תקווה שזה מובן להם.
רוני בר-און: אם להם זה לא מובן, אנא אנו באים.
רוני בר-און: כך או כך, נפלה תקלה מתחת ידי, ומטעמים פורמליים לפחות הייתי צריך להזמין את כל הגורמים האלה שהשתתפו בישיבת ההכנה גם לישיבה הזאת.
רוני בר-און: אלא אם נחה דעתכם מהפרוטוקול שהוא ממש קצר, שמונח כרגע בפניכם.
רוני בר-און: אתן לכם גם את הזמן שצריך לעיין בו.
רוני בר-און: אם אתה גורמים על כך שהגורמים יוזמנו ויבואו הנה ויגידו עוד פעם את אותם דברים שהם אמרו - ניחא לי בכך.
רוני בר-און: ואם אין צורך - אז אנחנו יכולים לקבל את ההחלטה.
מאיר פרוש: מאחר והחלטה של ועדה בראשותך היא מספיק תקפה - - -
רוני בר-און: כן, אבל אני אומר עוד פעם:
רוני בר-און: לצאת ידי חובת קיום ההתייעצות והזמנת הפורום.
רוני בר-און: מכיוון שהם היו ומכיוון שהדברים מופיעים עלי ספר והם כתובים ולא ארוכים ולא מסובכים - הם מחולקים פה תוך שניה, נעבור עליהם אפילו בצוותא, ואני מניח שחבל לנו לטלטל את האנשים האלה, שנלחמים על איכותו של השירות הציבורי במקום לבזבז את זמנם בוועדת הכנסת.
מירי פרנקל-שור: אדוני היושב ראש, אם מותר להוסיף?
רוני בר-און: לא רק מותר, כי אם רצוי.
מירי פרנקל-שור: ההחלטה הזו באה בעקבות תיקון שנעשה בוועדת הפנים לגבי צירוף תקופות לראשי רשויות מקומיות וסגניהם, ומהנוהג שחל בכנסת משך השנים, כאשר מתקבל תיקון לראשי רשויות, כמעט תמיד יש תיקון מקביל לחברי כנסת, וכשמתקבל תיקון לחברי כנסת, מתקבלת גם החלטה לגבי השוואת התנאים לראשי רשויות.
מירי פרנקל-שור: ההחלטה הזו התקבלה בוועדת הפנים.
מירי פרנקל-שור: ההחלטה על צירוף זכויות של מרכז החינוך העצמאי התקבלה בוועדת הפנים וההחלטה תוקנה בהתאם, ועל כן באה ההחלטה לצרף את התקופות גם - - - לחברי הכנסת.
רוני בר-און: אנחנו בעצם מתקנים רק עיוות שהוא טכני במהות, הדברים הם הא בהא טליה - בעצם לא טליה, אבל אחד הולך אחר השני - ואנחנו מתקנים איזשהו עיוות.
רוני בר-און: תחלקי את זה נועה, כדי שאני אוכל לעבור על זה.
רוני בר-און: יש פה את דף הפתיחה ודף קצר של עמדות.
רוני בר-און: הסיכום מונח בהחלטה שהכינה הוועדה.
רוני בר-און: אם כך: הישיבה התקיימה ב-13 ביולי, והשתתפו בה חבר הכנסת בר-און, חבר הכנסת גפני, היועצת המשפטית עורכת דין מירי פרנקל-שור, חשב הכנסת, סגן החשב הכללי, חשב משרד החינוך, היועץ המשפטי במנהל הגמלאות, מנהלת התחום הבכיר בגמלאות ומנהלת תשלומים ותנאים לחברי הכנסת - שלנו, גברת חכימיאן.
רוני בר-און: "הישיבה התכנסה על מנת לדון בהצעה לצירוף זכויות ממרכז החינוך העצמאי לכהונת חבר הכנסת, בדומה לתיקון שהתקבל בוועדת הפנים ואיכות הסביבה בשנת 2000 לחוק הרשויות המקומיות גמלאות (גימלאות לראש רשות וסגניו), התשל"ז-1977 והחלטת הרשויות המקומיות (גימלאות לראש רשות וסגניו), התשל"ז-1977.
רוני בר-און: חבר הכנסת גפני הציג את הרעיון ואמר, כי "התיקון המוצע מבקש להשוות את תנאי המורים בחינוך העצמאי לתנאי מורה בחינוך הממלכתי והממלכתי דתי.
רוני בר-און: מורה בחינוך הממלכתי דתי ומורה בחינוך הממלכתי זכאים לצרף את תקופת עבודתם כמורים לתקופת כהונתם כחברי כנסת.
רוני בר-און: אין מקום להפלייתם של מורים מהחינוך העצמאי ועל כן דינם חייב להיות שווה".
רוני בר-און: אילן לוין, שהוא סגן החשב הכללי: "משרד האוצר אינו מביע התנגדותו להצעה המוצעת.
רוני בר-און: לו הייתה הפניה לבצע צירוף בין החינוך העצמאי למדינה היינו ממליצים להתנגד וזאת לאור רצון משרד האוצר להפסיק את הסכמי הרציפות עם המדינה".
רוני בר-און: מסינג אסי, היועץ המשפטי במנהל הגמלאות: "מדובר בעמותה לא ברור כיצד הכנסת תחייב את העמותה בעלויות בגין הפנסיה - - -" - זה עניין פנימי של הכנסת, זה לא עניינו - "יש שתי אפשרויות - בהחלטת הכנסת ייקבע שמרכז החינוך העצמאי ישלם את חלקו לפי משכורת אחרונה בכנסת, אפשרות שניה - שהכנסת תיקח את ההפרש על עצמה".
רוני בר-און: "מבחינתו - צירוף אינו רלוונטי, שהרי מדובר בשני גופים שונים, עמותה וכנסת".
רוני בר-און: חנה שוורץ: "מדובר בהעברת זכויות ולא בהסכם רציפות.
רוני בר-און: הגוף האחרון משלם את הפנסיה ללא השתתפות".
רוני בר-און: "דעתה אינה נוחה מהמהלך המוצע".
רוני בר-און: מוטי מרוז: "עמדתו כעמדת האוצר".
רוני בר-און: זאת אומרת: הוא מסכים.
רוני בר-און: חשב הכנסת: "קיימת בעיה של מצב מסוים המפלה בין החינוך העצמאי לחינוך הממלכתי והממלכתי דתי.
רוני בר-און: ממליץ לקבל את התיקון המוצע, בראייה כלל מערכתית".
רוני בר-און: והגברת מירי פרנקל-שור, היועצת המשפטית: "על פי הוראות סעיף 3(4) לחוק הרשויות המקומיות (גימלאות), התשל"ז-1977 ועל פי הוראות סעיף 10 להחלטת הרשויות המקומיות (גימלאות), התשל"ז-1977 ניתן, לצורך קביעת הזכות לגימלה ולשיעורה, לצרף גם תקופת עבודתו של נבחר בתאגיד מרכז החינוך העצמאי.
רוני בר-און: זאת בדומה לצרוף תקופות של מורה בחינוך הממלכתי ומורה בחינוך הממלכתי דתי, היכול לצרף את השנים בהן עבד כמורה, לתקופת כהונתו כראש רשות או כסגן ראש רשות בשכר.
רוני בר-און: התיקון המוצע בהחלטת גמלאות לחברי הכנסת מבקש להשוות את דינם של נבחרים כך שדין מורה במוסד של מרכז החינוך העצמאי, לעניין צירוף זכויות יהיה כדין מורה בחינוך הממלכתי והממלכתי דתי ודין חבר הכנסת לעניין צירוף זכויות כדין ראש רשות".
רוני בר-און: עד כאן
רוני בר-און: הישיבה שבה - - -
מאיר פרוש: ראש רשות או סגנו.
מאיר פרוש: כדאי שהמילה סגנו תופיע גם בסוף.
מירי פרנקל-שור: ראש רשות או סגניו בשכר.
רוני בר-און: סגניו בשכר.
רוני בר-און: זה ברור לחלוטין, זה גם עולה מתוך הצעת ההחלטה.
רוני בר-און: הצעת ההחלטה אומרת, איפה, כי - אני קורא עכשיו מהצעת ההחלטה: "החלטת גמלאות לנושאי משרה ברשויות השלטון (חברי הכנסת ושאיריהם), התשס"ה-2004".
רוני בר-און: ההחלטה אומרת: "1.
רוני בר-און: בהחלטת גמלאות לנושאי משרה ברשויות השלטון (חברי הכנסת ושאיריהם), התש"ל-1969, בסעיף 13(ב), בהגדרה "משרה ציבורית" אחרי "כעובד המדינה או כחייל" יבוא "בתאגיד מרכז החינוך העצמאי".
רוני בר-און: גפני, פרוש, שרון, פרץ, טל.
דוד טל: פרץ, לא טל.
רוני בר-און: טל, פרץ.
רוני בר-און: קודם כל, השאלה הראשונה: האם בעקבות מה שהצגתי בפניכם כפרוטוקול הדיון, אתם מבקשים עדיין לשמוע את המומחים?
רוני בר-און: יש לך הערות נוספות, היועצת המשפטית?
רוני בר-און: גברת חכימיאן?
רוני בר-און: סגן המזכיר, המזכיר?
רוני בר-און: הערות נוספות לחברי הכנסת?
רוני בר-און: מי בעד אישור ההחלטה, איפה, ירים את ידו.
רוני בר-און: אני קובע איפה שפה אחד אושרה ההחלטה.
רוני בר-און: אני מודה לייעוץ המשפטי, לכל הגורמים המקצועיים על הכנת העניין הזה.
רוני בר-און: אין לנו שונות.
רוני בר-און: בנסיבות העניין אני מודה לכם על ההשתתפות, הישיבה נעולה.
רוני בר-און: שלום לכולם, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכנסת בנושא:
רוני בר-און: הצעת חוק שירות ביטחון (הגבלות קריאה לשירות מילואים של קצין - הוראת שעה (תיקון מס' 4), התשס"ה-2004.
רוני בר-און: נשמעו קולות להעביר את ההצעה לוועדת החוץ והביטחון או לוועדת הכספים.
גדעון סער: הנושא מדבר על אנשי מילואים ולכן ועדת החוץ והביטחון צריכה לדון בהצעה, חוץ מזה, היא הכינה את החוק.
רשף חן: מדובר בבזבוז כספי ציבור ולכן חשבתי כי ראוי שוועדת הכספים תדון בנושא, אך לאחר ששמעתי את דבריו של חבר הכנסת גדעון סער, שוכנעתי שהנושא צריך להידון בוועדת החוץ והביטחון.
רוני בר-און: חברים, אני מעמיד להצבעה: הצעת חוק שירות ביטחון (הגבלות קריאה לשירות מילואים של קצין - הוראת שעה) (תיקון מס' 4), התשס"ה-2004, מי בעד להעביר את הנושא לוועדת החוץ והביטחון.
רוני בר-און: הצבעה בעד - רוב נגד - אין נמנעים - אין הצעת חוק שירות ביטחון (הגבלות קריאה לשירות מילואים של קצין - הוראת שעה) (תיקון מס' 4), התשס"ה-2004, יעבור לוועדת החוץ והביטחון.
רוני בר-און: חברים, פה אחד הנושא יעבור לוועדת החוץ והביטחון, אני מודה לכם, הישיבה נעולה.
רוני בר-און: הנושא הראשון הוא קביעת סדרי הדיון בעניין בקשת סיעת ש"ס.
רוני בר-און: סיעת ש"ס הגישה ליושב-ראש הכנסת הצעה להביע אי-אמון בממשלה בשל מדיניותה הגורמת להרעבת ילדי ישראל.
רוני בר-און: ההצעה תידון בישיבת הכנסת ביום שני כ"ד בחשוון, 8 בנובמבר 2004.
רוני בר-און: ועדת הכנסת מתבקשת לקבוע מסגרת דיון להצעה זאת.
רוני בר-און: אדוני יושב-ראש הקואליציה, אני מציע את הנוסחה הרגילה שלנו.
גדעון סער: אני מציע הפעם לקצר.
רוני בר-און: 10 דקות לליכוד ו-5 דקות לכל סיעה אחרת, זה בסדר?
רוני בר-און: חברים, אנחנו מציעים לקצר את התהליך, הפעם אנחנו נחרוג מסדר העניינים הרגיל.
רוני בר-און: ניתן 10 דקות למציע, 10 דקות לליכוד ו-5 דקות לכל יתר סיעות הבית.
רוני בר-און: הצעה אחרת אין.
רוני בר-און: מי בעד, מי נגד ומי נמנע?
רוני בר-און: בעד ההצעה - רוב נגד - אין נמנעים - אין
רוני בר-און: אם כן, 10 דקות לליכוד, 5 דקות לכל סיעה אחרת.
רוני בר-און: בקשת חבר הכנסת יורי שטרן להקדמת הדיון בהצעת חוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו (תיקון - שימור ועידוד גורמי הפקה ישראלית), התשס"ה-2004, לפני הקריאה הטרומית
רוני בר-און: הנושא הבא - חבר הכנסת יורי שטרן מבקש לפטור אותו מחובת הנחה בעניין הצעת חוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו (תיקון - שימור ועידוד גורמי הפקה ישראלית).
רוני בר-און: מה הדחיפות?
יורי שטרן: זאת הצעת חוק של חבר הכנסת גלעד ארדן ושלי.
יורי שטרן: מדובר בתיקון שמאפשר לכמה מחברות ההפקה - -
רוני בר-און: למה זה דחוף?
רוני בר-און: למה זה לא יכול לחכות 45 יום?
יורי שטרן: כי זאת תקופת המכרזים.
יורי שטרן: אם אנחנו נעביר את החוק באיחור, אותן החברות לא יוכלו להשתתף במכרז.
יורי שטרן: זה עניין טכני.
יורי שטרן: יש הפקות חיצוניות קנויות.
יורי שטרן: החוק שחוקק לא מאפשר רכישה אצל גורם שאפילו בעל עניין בו הוא גם שותף באחד התאגידים של שידור.
יורי שטרן: עד היום היתה הרשות השנייה והיו שלוש חברות שפחדו שיהיה ביניהן קרטל.
יורי שטרן: היום יש גם - -
רוני בר-און: תראה לי את הסעיף בהצעת החוק שאם החוק לא יתוקן, מונע היום ממישהו זכות להשתתף במכרז.
יורי שטרן: החוק מתעכב.
יורי שטרן: בשני סעיפים שכתובים בו הוא מבטל את המגבלה שקיימת היום בחוק, לפיה אם יש בעל עניין משותף בתאגיד השידור ובחברת ההפקות, גם אם חברת ההפקות מנהלת פעילות הפקה נפרדת לגמרי בנושא שידור, היא לא יכולה להשתתף ולמכור את התוצר שלה - ההפקות המקומיות לאף אחד מהזכיינים של ערוץ 2.
רוני בר-און: איפה משרד המשפטים?
יורי שטרן: חבר הכנסת ארדן עסק בהכנת החוק והוא אמר לי שמשרד המשפטים לא מתנגד.
רוני בר-און: אני לא יכול לקבל תשובה כזאת.
יורי שטרן: אנחנו רק מבקשים פטור מחובת הנחה בגלל התאריכים של המכרזים.
רוני בר-און: אם דידי לחמן תגיע תוך כדי הישיבה, נשמע את דעתה.
רוני בר-און: אני מודיע חד-משמעית - אני מבקש להפיץ את הפרוטוקול הזה בין כל משרדי הממשלה.
רוני בר-און: בפעם הבאה שיהיה צריך להיות פה גורם מצד הממשלה והוא לא יהיה בזמן, אני לא מחכה יותר, לא מתחשב בדעתו ואנחנו עוברים עם העניין הזה הלאה.
רוני בר-און: לא ייתכן ש-10 או 15 או 20 חברי כנסת יחכו לפקידים של הממשלה, עם כל הכבוד.
רוני בר-און: חבר הכנסת שטרן, הודיעה לי עכשיו דידי לחמן-מסר שהיא לא תוכל להגיע לישיבה הבוקר, למרות שהנושא היה רשום לפניה.
רוני בר-און: האם אתה מוכן לדחות את זה?
רוני בר-און: בקשת הממשלה להקדמת הדיון בהצעת חוק הקולנוע (הוראת שעה), התשס"ה-2004
רוני בר-און: אנחנו עוברים לדון בבקשת הממשלה לפטור מחובת הנחה את הצעת חוק הקולנוע (הוראת שעה).
רוני בר-און: עו"ד שנית פנחסי, את יכולה להסביר מה תכלית החוק הזה?
שנית פנחסי: הוראת השעה הזאת מבקשת להקפיא את סעיף 11(ב) לחוק הקולנוע למשך חמש שנים.
שנית פנחסי: סעיף 11(ב) הוא הסעיף שקובע את תקציב הקולנוע.
שנית פנחסי: אנחנו הגענו להסכמה בין משרד החינוך לבין משרד האוצר.
רוני בר-און: למה אתם מבקשים להקפיא את הסעיף הזה?
רוני בר-און: מה הוא עושה רע למשק?
שנית פנחסי: הסעיף לא עושה רע, אלא שסכומי התמלוגים יורדים כל שנה והיוצרים והארגונים מאוד סובלים מהמצב הזה.
שנית פנחסי: לפיכך הגענו להסכמה עם משרד האוצר, ועל דעתם של נציגי הגופים של הקולנוע - הכל נעשה על דעתם ובידיעתם והם תומכים בזה - -
רוני בר-און: אני מבין שהסעיף הזה חל היום ואתם רוצים לעצור אותו כדי שהתמלוגים ליוצרים לא יֵרדו.
שנית פנחסי: כדי שבמקום זה יהיה סכום פיקס.
שנית פנחסי: מדובר בסכום של 58 מיליון שקל לקולנוע לחמש שנים, במקום הסעיף שקיים היום.
שנית פנחסי: בכוונה הקפאנו את הסעיף ולא ביטלנו אותו, מכיוון שלא רצינו לבטל סעיף תקציבי.
שנית פנחסי: לאחר חמש שנים נעשה הערכה מחודשת ונראה מה המצב.
ענבל גבריאלי: מאוד תמוהה בעיניי האמירה שההקפאה הזאת נעשית על דעתם של גורמי הקולנוע למיניהם, משום שבדיונים האחרונים בוועדת החינוך, כשהיה ניסיון של האוצר לקבוע סעיף שקובע סכום פיקס במקום החלוקה של 50%:
ענבל גבריאלי: 50% היתה התנגדות מאוד נחרצת.
ענבל גבריאלי: בנוסף לכך מספר חברי כנסת, ביניהם אני, הגשנו בתמיכת אותם גורמים שעו"ד פנחסי מדברת עליהם, הצעת חוק שעוד תגדיל ותהפוך את היחס ל-75% מול 25%, כמובן לטובת הקולנוע, כך שזה לא מסתדר לי עם ההסכמה, כמו גם עם כל העניין.
ענבל גבריאלי: לכן אני מתנגדת לפטור מחובת הנחה.
דני יתום: אני לא הצלחתי להבין, ואני מבקש מעו"ד פנחסי להסביר לנו מדוע יש צורך בפטור מחובת הנחה.
דני יתום: אני לא מבין את הבהילות.
דני יתום: יש כל כך הרבה נושאים הרבה יותר בהולים.
שנית פנחסי: לגבי השאלה של חברת הכנסת גבריאלי, נכון שבפעם הקודמת שהעניין הזה הועלה היתה התנגדות בוועדת החינוך והתרבות של הכנסת אבל זה היה כשנוסח הסעיף היה לבטל את סעיף 11(ב).
שנית פנחסי: אחר כך עשינו שיעורי בית, ישבנו שוב עם ארגוני היוצרים, עם שחם, עם הארגונים שעכשיו עוסקים במאבק בנושא התרבות, וביחד איתם הגענו להסכמה ועל דעתם, לגמרי באופן מלא, הגענו להסכמה שאנחנו מקפיאים את סעיף 11(ב) ולא מבטלים אותו.
שנית פנחסי: זה ההבדל בין הנוסח הקיים שהיתה לו התנגדות לבין הנוסח הקיים.
שנית פנחסי: לעניין הבהילות, התשובה היא שההסכמה עם האוצר היא ההסכמה שקצובה בזמן.
שנית פנחסי: כחלק מההסכם נקבע שאם עד ה-15 בנובמבר לא יושלמו הליכי החקיקה, ההסכמה הזאת בעצם לא נכנס לפועל, ואז אנחנו מאבדים את כל ההסכמה של 58 מיליון שקלים לחמש שנים.
גדעון סער: למה זה לא יכול לחכות 48 שעות?
רשף חן: היא אמרה - כי משרד האוצר ימשוך את ההסכמה שלו אם לא יושלמו הליכי החקיקה עד ה-15 בנובמבר.
דליה איציק: אדוני היושב-ראש, קודם טענת בצדק נגד הממשלה, שנציגיה לא באים בזמן.
דליה איציק: שרת החינוך, למיטב ידיעתי, מאוד-מאוד עסוקה.
דליה איציק: יש לה מנכ"לית, לפחות המנכ"לית יכולה היתה לבוא בחוק כל כך משמעותי שיש לו כל כך הרבה השלכות שנוגע בכל כך הרבה אנשים.
דליה איציק: אנחנו רוצים לשמוע על ההסכמה שהיתה, אם זה נכון, אם זה לא נכון, אם זה שווה דחייה, לא שווה דחייה.
יורי שטרן: היות שמדובר במאבק שחוזר על עצמו מ-1999, מאז שחוקק חוק הקולנוע, אני חושב שלנו, לחברי הכנסת, מגיע לפחות 45 יום כדי לבדוק את זה.
רוני בר-און: אני מבין שאתה מתנגד, אתה אומר שהבהילות לא דרושה ולא צריך לתת פטור מחובת הנחה.
רוני בר-און: אנחנו גם נבדוק עוד הצעת חוק שתיכף נדבר לגביה על פטור מחובת הנחה.
רוני בר-און: שם תצטרך להסביר למה 48 שעות כן ו-45 יום לא.
רוני בר-און: חברת הכנסת ענבל גבריאלי, הם יכולים להביא את זה בעוד 48 שעות, אז מה העניין לשבת ולהתנגד עכשיו לעניין הזה?
רוני בר-און: זאת הצעה מאוד מוגדרת, ובסופו של דבר היא אומרת שזה על דעת כל הגורמים המשחקים בעניין.
דליה איציק: מי אומר?
דליה איציק: שישכנעו אותי.
רוני בר-און: עם כל הכבוד, שמעתי בנחת ובכובד ראש - והדברים גם נרשמו - את העקיצה לממשלה על השרה והמנכ"לית.
רוני בר-און: נמצאת פה יועצת משפטית ממשרד החינוך, אני לא מציע שנכניס פה מודול שבאה יועצת משפטית מהמשרד ואומרת שזה על דעת האוצר ועל דעת הגורמים והיוצרים ונתחיל להטיל בעניין הזה ספקות.
רוני בר-און: משום שאם כך נתנהל, בעוד 48 שעות היא לא צריכה ממך שום הצהרות ושוב קונססיות.
רוני בר-און: אני מציע שננסה להתעלות מעל העניין הזה.
רוני בר-און: אני בהחלט נוטה לקבל לפחות את ההצרה של עורכת הדין מהמשרד, שאומרת שאלה הם פני הדברים.
דליה איציק: אדוני היושב-ראש, לי יש יסוד סביר להניח שהיועצת המשפטית יודעת על מה היא מדברת ושדבריה אמינים.
דליה איציק: מותר לחבר כנסת לעתים להגיד: אני הייתי רוצה אינפורמציה נוספת.
דליה איציק: זה לא חטא, זה לא פוליטי, אין פה שום אמירה.
רוני בר-און: מה האינפורמציה הנוספת שאת מבקשת לקבל?
דליה איציק: לא מהיועצת המשפטית, אני מבקשת לקבל את האינפורמציה מהמנכ"לית.
רוני בר-און: את לא יכולה לבקש להביא את האנשים, זאת לא זכותך.
דליה איציק: אני יכולה.
רוני בר-און: את לא יכולה.
רוני בר-און: תצביעי נגד.
דני יתום: היה ברור לגמרי שהזמן פוקע באמצע נובמבר.
דני יתום: מדובר על משרדי ממשלה, מדובר על הממשלה.
דני יתום: תפקידנו לבקר את פעילות הממשלה.
רוני בר-און: אתם מתווכחים על 48 שעות.
רוני בר-און: קורה שממשלה שוכחת ומגיע בדקה מאוחר.
דני יתום: זה קורה יותר מדי פעמים.
דני יתום: היא הנותנת, מכיוון שאם זה היה 45 יום, כפי שמבקש חבר הכנסת יורי שטרן שלא חשוד עליי שהוא ממפלגתי, היה טעם לעשות על זה דיון.
דני יתום: 48 שעות זה מראה על זילות ביחס של הממשלה לוועדה הזאת.
דני יתום: אם אתה מבקש לדרדר את מעמדה של הוועדה, יבושם לך.
רוני בר-און: מי בעד מתן פטור מחובת הנחה, מי נגד ומי נמנע?
רוני בר-און: הצבעה בעד הבקשה - 12 נגד - 5 נמנע - 1 בקשת הממשלה להקדמת הדיון בהצעת חוק הקולנוע (הוראת שעה), התשס"ה-2004, נתקבלה.
רוני בר-און: בפעמים הבאות אני מבקש להקפיד גם על ההופעה ככל שהיא נדרשת למתן הסברים וגם על עניין הזמנים.
שנית פנחסי: אני מצטערת, אני הוקפצתי מירח דבש.
קריאות: 4.
קריאות: קביעת ועדה לדיון בהצעת חוק יישום חוק ההתנתקות, התשס"ה-2004
רוני בר-און: הנושא הבא, הצעת חוק יישום חוק ההתנתקות, התשס"ה-2004.
רוני בר-און: להזכירכם, ההצעה עברה בקריאה ראשונה במליאה.
רוני בר-און: נשמעו הצעות של הממשלה להעביר את הנושא לוועדה משותפת של ועדת הכספים וועדת חוקה, חוק ומשפט.
רוני בר-און: נשמעו הצעות נוספות להעביר את הנושא או לוועדת הכספים בנפרד, או לוועדת החוקה, חוק ומשפט בנפרד.
רוני בר-און: למיטב זיכרוני היתה שם הצעה להעביר את זה לוועדת העבודה והרווחה ולקידום מעמד האישה.
רוני בר-און: כך או כך, זה הגיע לוועדת הכנסת.
רוני בר-און: הממשלה שוב איננה עומדת על ההצעה להעביר את זה לוועדה משותפת.
רוני בר-און: ההצעה שמתרקמת כרגע, על דעת יושב-ראש ועדת הכספים ועל דעת יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט, היא לפצל את הדיון בחוק כך שוועדת הכספים במליאתה תדון בכל החוק, למעט פרק ד(א) סעיפים 22, 23, 24, 25, 26 ו-27, שעניינם פרופר הנושא העונשי שכרוך בהבטחת ביצוע ההתנתקות, וכן פיצול נוסף של פרק ח', ולפצל גם את פרק ח(א) בחוק, סעיפים 134, 135 ו-136, כי עניינם הוא משפטי פרופר ועוסק באיחוד הנזק שאומר שהמדינה לא תהיה חשופה לתביעת פיצויים נוספת, לבד מהקבוע בחוק, אלא אם כן קורים אגב הפינוי דברים שמפורטים בסעיף הזה.
רוני בר-און: הדברים האלה הם סעיפים ונושאים שעניינם משפטי לחלוטין.
זהבה גלאון: גברתי היועצת המשפטית, האם זה מקובל?
ארבל אסטרחן: ההצעה הזאת לא הועברה אלינו מראש, אבל שמענו שמתרקמים דיבורים.
ארבל אסטרחן: לא חשבנו שזאת אכן ההצעה שתבוא.
רוני בר-און: מה אנחנו עושים בחוק ההסדרים?
ארבל אסטרחן: אין אפשרות לפצל חוק אחד לכמה ועדות.
ארבל אסטרחן: חוק ההסדרים הוא חריג אחד ויוצא דופן, שלגביו ניתנו חוות דעת שמדובר למעשה בחוקים שונים לחלוטין.
ארבל אסטרחן: זה לא נושא אחד שיש לו השלכות או פנים שונים.
רוני בר-און: למה החוק הספציפי ההוא שונה מהחוק הזה?
ארבל אסטרחן: החוק שלפנינו הוא חוק של נושא אחד.
רוני בר-און: איפה התקנה שמאפשרת את חוק ההסדרים?
ארבל אסטרחן: זה גם לא בתקנה.
רוני בר-און: כלומר, אין תקנות.
רוני בר-און: עכשיו אנחנו באים לעניין חיווי הדעת המשפטי.
רוני בר-און: אם בחוק ההסדרים, שאין עליו תקנות, אנחנו נוהגים מנהג מדינה למעלה מ-20 שנה ואנחנו אומרים שהוא חוק אחד אבל עניינים שונים בפרקים שונים, אני אומר שגם זה חוק אחד, והפרקים פה הם שונים.
רוני בר-און: הפרקים האחרים הם פרקים פיסקליים, הם עוסקים בפיצויים.
רוני בר-און: אני רוצה להבין למה אי-אפשר לראות בזה פרקים שונים מאותו חוק.
רוני בר-און: דיברתי אתך על פרקים.
רוני בר-און: זה נכון שהגבלתי את זה לסימנים, כי אני לא רוצה להטריח את ועדת החוקה.
רוני בר-און: אבל לו יתואר שהסימנים האלה היו מוגדרים ומישהו שהיה חושב על הבעיה שאת חושבת עליה היה קורא לסימן א' פרק?
ארבל אסטרחן: לגבי חוק ההסדרים, זה גם לא עשרות שנים, אלה חוות דעת שהתחילו רק בשנים האחרונות.
ארבל אסטרחן: בעבר הוא גם היה עובר כולו כמקשה אחת, ואז ניתנו חוות דעת על-ידי היועץ המשפטי הקודם והיועצת המשפטית הנוכחית, שאמרו שלמעשה בפועל בחוקים שאין שום קשר ביניהם, למעט הכותרת הראשית, שגם עליה לפעמים יש ספק שהם קשורים לתקציב המדינה, אבל אין שום קשר בין הנושאים.
ארבל אסטרחן: זה לא עולה מתוך התקנון, אלא מתוך שילוב של התקנות בחוות דעת.
ארבל אסטרחן: לגבי חוק ההסדרים גם נעזרים בסעיף 131, למרות שלא מכוחו נעשה הפיצול.
ארבל אסטרחן: כי 131 מאפשר לעשות את זה לא רק לגבי חוק ההסדרים, אלא גם לגבי מקרים יוצאי דופן אחרים.
ארבל אסטרחן: להרבה מאוד חוקים יש היבטים פיסקליים.
ארבל אסטרחן: רק לפני כמה דקות דובר פה בחוק הקולנוע, שעכשיו רוצים לתקן משהו שקשור להיבטיו הפיסקליים.
ארבל אסטרחן: אז הסעיף הזה ילך לוועדת הכספים והחוק כולו לוועדה אחרת?
זהבה גלאון: זאת דוגמה מצוינת.
זהבה גלאון: יש פה תקדים מאוד בעייתי, האם זה ייעשה רק בגלל שזה לא מתאים לצרכים הפוליטיים?
רוני בר-און: מה זה שייך לצרכים הפוליטיים?
רוני בר-און: יש פה סעיפים משפטיים שוועדת הכספים לא יכולה לדון בהם, יש פה סעיפים פיסקליים שוועדת החוקה לא יכולה לדון בהם.
רוני בר-און: אין פה בעיה פוליטית.
רוני בר-און: דיברתי עם שני יושבי-ראש הוועדה.
רוני בר-און: אומר חבר הכנסת מיכאל איתן, שהוא לא יכול לשעבד את לוח הזמנים שלו לדיוני התקציב של חבר הכנסת הירשזון.
רוני בר-און: ואומר חבר הכנסת הירשזון, שהוא לא יכול לשעבד את הוועדה שלו ללוח הזמנים של חבר הכנסת איתן.
רוני בר-און: לכן אמרנו שהם יתחלקו ביניהם.