GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רוני בר-און: הכוכבית קובעת כי "על-פי הנוהג והנוהל מביאה הוועדה המסדרת או ועדת הכנסת הצעה למינוי סגני יושב-ראש לאישור הכנסת".
רוני בר-און: על-פי סעיף 3(ב) כתוב כי: "נתפנתה משרה של יושב-ראש הכנסת או של סגן יושב-ראש הכנסת, תבחר הכנסת את הבא במקומו".
רוני בר-און: אנחנו מצויים אפוא במצב שהתפנתה משרה של סגן יושב-ראש הכנסת, ואני מציע לוועדת הכנסת - על-פי פנייתו של יושב-ראש סיעת שינוי מיום 28 ביולי - לבחור בחבר הכנסת חמי דורון כמי שנמליץ עליו בפני מליאת הכנסת כמועמד לתפקיד סגן היושב-ראש שהתפנה.
מאיר פרוש: חלילה לי מלערער על החלוקה של הוועדה המסדרת בשעתו כי לדעתי זה היה כמקשה אחת קואליציה ואופוזיציה, אבל אני מבין שזה לא מושג שאם אין יושב-ראש כנסת חייבים לבחור מהר מאוד יושב-ראש חדש כי צריך שיהיה יושב-ראש לכנסת.
מאיר פרוש: אם היינו נשארים במהלך עבודה – ונניח יש לנו עוד חודשיים עבודה – וחסר סגן אחד, אזי אני מבין את הבהילות שאנחנו צריכים היום לבחור.
מאיר פרוש: נכון שלא מדובר בהרבה כסף – תוספת של עיתון, נדמה לי עוד 1,500 שקל לסגן יושב-ראש.
רוני בר-און: התוספת של העיתון חשובה כי אחרת איך סגן היושב-ראש שנבחר היום יידע לקרוא מחר מה שאתה אומר עליו היום בוועדת הכנסת?
רוני בר-און: מאיר פרוש: אני לא חושב שזה מתאים לנצל את העובדה שיש לי איזושהי הבטחה בוועדה המסדרת שיש לי סגן – ובחודשיים וחצי לחבר הכנסת חמי דורון תהיה לשכה מהודרת פה, או עוד מזכירה בגין היותו סגן יושב-ראש, או עוד 1,500 שקל בתלוש.
רוני בר-און: היום מורידים מאתנו כל שקל על כל דבר שאנחנו מנסים חלילה לבזבז.
רוני בר-און: אני מציע לעצמנו שנחכה עם זה.
רוני בר-און: אני אצביע בעד חבר הכנסת חמי דורון בתחילת מושב החורף.
רוני בר-און: היום לא.
רוני בר-און: גדעון סער: רק למען הפרוטוקול, אדוני היושב-ראש – ברגע שהטבה כזאת או אחרת מוסרת מאדם ועוברת לאדם אחר, אין בכך בזבוז, שהרי אין ניתנת הטבה נוספת.
מאיר פרוש: לא אמרתי שהם לא יכולים, אמרתי שזה לא מתאים.
רוני בר-און: הנקודה ברורה, הבהרת אותה.
רוני בר-און: אם דבריך מצאו מסילות לנפשם של חברי הכנסת, אני מניח שזה יבוא לידי ביטוי בהצבעה.
רוני בר-און: אני מציע הצעת החלטה: ועדת הכנסת מציעה לכנסת לאשר את מינויו של חבר הכנסת חמי דורון לתפקיד סגן יושב-ראש הכנסת במקומה של סגנית היושב-ראש שהתפטרה, חברת הכנסת אתי לבני.
רוני בר-און: ה צ ב ע ה בעד – 7 נגד – 1 (חה"כ מ' פרוש) נמנעים – אין ההצעה לאשר את מינויו של חבר הכנסת חמי דורון לתפקיד סגן יושב-ראש הכנסת במקומה של סגנית היושב-ראש, חברת הכנסת אתי לבני, נתקבלה.
רוני בר-און: אנחנו קובעים אפוא כי ועדת הכנסת תציע למליאה לבחור בחבר הכנסת חמי דורון.
רוני בר-און: אם ההצעה הזאת תתקבל, אנחנו נשמח, ומברכים אותו כאן ועכשיו להצלחה במילוי תפקידו.
זהבה גלאון: רוני, היה לנו מושב מאוד נחמד אתך.
רוני בר-און: הישיבה פתוחה.
רוני בר-און: חבר הכנסת סער, לחברת הכנסת גלאון יש הודעה חשובה.
רוני בר-און: יש הודעה דרמטית לחברת הכנסת גלאון.
זהבה גלאון: אני חושבת שאנחנו לא יכולים להיפרד ולצאת לפגרה בלי להגיד איזה דיונים פוריים, איזה ניהול ישיבה, איזה יושב-ראש.
זהבה גלאון: מה, אנחנו יכולים לצאת ככה לפגרה?
רוני בריזון: גברתי, למרות שאני מצטרף אלייך, אני מציע להעמיד את זה להצבעה.
רוני בריזון: אני חורג אולי מסמכותי, אבל אני מציע להעמיד להצבעה.
רוני בר-און: חברים, אני לא ארשום לזכויות דיבור.
רוני בר-און: כל אחד – תהיה לו זכות דיבור, ובלי הגבלת זמן.
רוני בר-און: מי רוצה להתחיל?
רוני בר-און: חברת הכנסת גלאון, תתחילי את, אני חושב שאת תתווי פה קו מעניין.
זהבה גלאון: אדוני היושב-ראש, היו לנו כאן ישיבות לעתים סוערות יותר, לעתים סוערות פחות.
זהבה גלאון: דבר אחד אי אפשר לקחת לך – ראשית, אתה יודע לנהל ישיבה; שנית, יש לך חוש הומור; שלישית, אני לא סובלת את הדעות שלך, אבל אני חושבת שאתם חכם ואי אפשר לקחת לך את זה.
רוני בר-און: עכשיו לשם האיזון, אחמד טיבי.
אחמד טיבי: הניהול שלך של הישיבות היה מעולה, וזה כל מה שיש לי להגיד.
גדעון סער: אדוני היושב-ראש, בדבר אחד אני מקנא בך – והוא עולה מתוך דבריה של חברת הכנסת גלאון – וזה הנחיתות הברורה שלי בנושא חוש ההומור, כשכאן אין גם סיכוי שאני אוכל להדביק אותה לא במהלך הקדנציה הזאת וגם לא במהלך הקדנציות הבאות.
רשף חן: מה זה, לוויה?
גדעון סער: - - מהיעילים - גם מהרהוטים, אבל גם מהיעילים – במה שאני מופקד עליו, זאת אומרת בנושא של העבודה הקואליציונית והיכולת למשול בבית הזה ולהבטיח הלכה למעשה את שלטון הליכוד, שזה דבר שוודאי כל חברי הוועדה מכירים בחשיבותו ובנצחיותו.
רוני בריזון: אדוני היושב-ראש, אני מצטרף כמובן לברכות ולתשבחות של כל קודמי, אבל אני רוצה לומר מילה אחת אפילו בזכות אותן התפרצויות זעם בלתי נשלטות של אדוני.
רוני בריזון: אני רוצה לומר לאדוני שהוא לא עובד עלינו בעיניים, אנחנו יודעים שההתפרצויות האלה נשלטות לחלוטין, אנחנו חושבים שהן מוסיפות שפעת חן לישיבות הוועדה, ואנחנו מבקשים שאדוני ימשיך וישתמש בהן, אך במשורה.
אחמד טיבי: לפני חבר הכנסת פרוש, משפט סיום למה שהתחלתי כי הפסיקו אותי באמצע.
אחמד טיבי: יש דבר שהוא "בון טון" גם בתקשורת, גם בדעת הקהל – "לכסח" לחברי הכנסת את הצורה, ולכנסת.
גדעון סער: גם התיקון לחוק מאתמול בנושא חובת עובדי ציבור להתייצב בוועדה.
אחמד טיבי: בדיוק, לזה התכוונתי.
אחמד טיבי: ולכן, אני מקווה שזו תהיה מחלה מידבקת לכולם.
מאיר פרוש: הסיטואציה שבה אנחנו מצויים כרגע מעלה בפניי איזשהו חשש שאתה רוצה לעזוב את העבודה הזאת, כי מדוע אנחנו צריכים לעשות את זה?
מאיר פרוש: הרי אני יודע גם שאתה רוצה לקיים כמה ישיבות בפגרה.
מאיר פרוש: זה אומר שלפעמים אנחנו מקבלים על הראש, אבל העניין מתאזן לאט לאט.
גדעון סער: אם אוסף הקומפלימנטים שמוענקים לך בישיבה הזאת, אדוני היושב-ראש, יכול לתרום במשהו לצמצומן של מספר הישיבות בפגרה – אז אני אבקש שוב את רשות הדיבור.
רוני בר-און: אנחנו נשקול את העניין של הצמצום, אבל אני מבטיח לכם שכל ישיבת פגרה תיפתח שוב בפרק הזה של סדר היום.
רוני בר-און: אני מאוד אוהב את הסיטואציה.
זהבה גלאון: ספיר אמר פעם: אף אחד עוד לא קיבל סטירת לחי מקצת חנופה – וגם אני לא, אני מודה.
יולי יואל אדלשטיין: אל"ף, אני רוצה לענות לחבר הכנסת מאיר פרוש, ששאל את כולנו למה אנחנו נמצאים בסיטואציה שבה אנחנו נמצאים.
יולי יואל אדלשטיין: אז אנחנו נמצאים בגלל היצר הבלתי נשלט שלך, ולתת לך מחמאות – אנחנו חיים עם זה כל המושב, ואין לי הסבר הגיוני, אבל מה לעשות.
גדעון סער: אדוני היושב-ראש, ב"ספר הג'ונגל" יש רגע שבו בלו הדוב משים את עצמו כאילו הוא נפח את נשמתו, וכולם נותנים לו קומפלימנטים.
גדעון סער: בסוף הוא מתעורר, פוקח את עיניו ואומר: יכולתם להגיד עוד כמה מילים טובות.
רוני בר-און: אין חלום יותר – סליחה על הביטוי – רטוב לאיש ציבור, אלא להשתתף בהלוויה של עצמו.
רשף חן: אני אגיד לך בכנות – הסיטואציה הזאת של מחמאות מזויפות, אני לא יודע איך להשתתף בה.
רוני בר-און: מזויפות למה?
רשף חן: אני אגיד לך בעל-פה מה אני חושב.
רוני בר-און: אני מאוד נהניתי מהחלק האחרון, וגם נהניתי בחלקים מאוד מאוד ניכרים מעבודת הוועדה, ואני מודה לכם על הדברים החמים האלה.
רוני בר-און: אני פותח את ישיבת ועדת הכנסת, ישיבה מס' 160, ישיבה מיוחדת שזימנו.
רוני בר-און: אני מודה לכל אלה שהתייצבו לישיבה.
רוני בר-און: מכיוון שאין פה קוורום לדיון בבקשת הממשלה להקדמת הדיון בהצעת חוק יום חינוך ארוך ולימודי העשרה, אנחנו עוברים לנושא הבא.
רוני בר-און: הנושא הבא הוא: קביעת מסגרת הדיון להודעת הממשלה על שינוי בחלוקת התפקידים בין שרים.
רוני בר-און: אני חושב שמסגרת הדיון, כשמדובר בדיון פגרה, זה דיון סיעתי.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: מוצע שיהיו הודעות סיעות של שלוש דקות.
רוני בר-און: הציע יושב-ראש הכנסת הודעות סיעות של שלוש דקות.
רוני בר-און: בעד – 1 נגד – אין נמנעים – אין אושרה מסגרת הדיון.
רוני בר-און: אני קובע שזאת תהיה מסגרת הדיון.
רוני בר-און: אישור תנאי יושב-ראש הכנסת לשעבר
רוני בר-און: יושב-ראש הכנסת המכהן פנה אל ועדת גרונאו, הוא ביקש להסדיר את עניין תנאי יושב-ראש הכנסת לשעבר, מר אברהם בורג, חבר הכנסת בדימוס.
רוני בר-און: הוא הציע הצעה לוועדת גרונאו, תוך שהוא מעלה את הנושא שעניינו של חבר הכנסת בורג הוא עניין ספציפי, שאין לו פתרון, שכן בעבר יושבי-ראש הכנסת היו זכאים, בהתאם לסעיף 8 להחלטת הגמלאות, לתנאי פנסיה, הוצאות נסיעה ושירותי מזכירות, כמו ראש ממשלה, ובלבד שצברו 70% פנסיה.
רוני בר-און: בשנת 2001 שונתה החלטת הגמלאות.
רוני בר-און: סעיף 8 בוטל, ובמקומו נקבעו הוראות חדשות בסעיפים 6ב עד 6ד.
רוני בר-און: לעניין הקצבה והוצאות הנסיעה אין בהחלטה שינויים מהותיים.
רוני בר-און: לגבי הוראות אלה נקבע בסעיף 3 כי הן יחולו על מי שנתמנה ליושב-ראש הכנסת אחרי פרסום ההחלטה, דהיינו, יחולו על יושבי-ראש כנסת החל מיושב-ראש הכנסת ריבלין ואלה שיבואו אחריו, ואין הן חלות לכן על היושב-ראש בדימוס מר אברהם בורג.
רוני בר-און: הקושי בעניינו של חבר הכנסת בורג נובע בשל העובדה שכהונתו בכנסת נפסקה למספר שנים, ולכן הוא איננו זכאי ל-70% פנסיה, ולכן צריך היה לקבוע את התנאים שבו יוקצו לו עניינים שנוגעים לעזרה באמצעות שירותי מזכירות.
רוני בר-און: הבקשה שהפנה יושב-ראש הכנסת לוועדה הציבורית לא נענתה, והוועדה הציבורית קבעה שהיא איננה רואה מקום לשינוי המצב הקיים, אבל מכיוון שקצבתו של חבר הכנסת לשעבר בורג אינה מגיעה ל-70%, הרי שהוא זכאי לפי סעיף 8 להחלטת הגמלאים.
רוני בר-און: צריך לומר: החלטת גמלאים לנושאי משרה, להבדיל מהחלטת הגמלאים שעליה אנחנו מדברים, שזאת החלטת גמלאות לנושאי משרה ברשויות השלטון (שרים ושאיריהם), התשמ"א-1981, אומרת שהקצבה שבה הוא זכאי לשירותי מזכירות היא סכום שנתי קבוע של 9,700 שקלים, ואת זה ממליצה ועדת גרונאו לאשר.
רוני בר-און: אני מבקש מוועדת הכנסת לאשר את המלצת ועדת גרונאו, תוך שאנחנו שמים לב להמלצה נוספת שלה, שהיא מבקשת להוון את הסכום הזה באמצעות חשב הכנסת, שיודע לעשות את פעולת ההיוון הזאת, תוך שימת הדגש ששירותי המזכירות לחבר כנסת צעיר לשעבר כמו חבר הכנסת בורג, שמשתרעים לכל ימי חייו, הם פחות קריטיים בשנים האחרות או שכבר לא יצטרך לשירותי המזכירות, כי ירחק מן השירות הציבורי או שיחזור לשירות הציבורי, והוא יצטרך אותם במסה הקריטית בשנים הראשונות שלאחר פרישתו.
רוני בר-און: אני מבקש שנאמץ את החלטת ועדת גרונאו גם לגבי עצם גובה הקצבה השנתית שממילא קבועה בחוק הגמלאות וגם לגבי האפשרות לחשבות הכנסת להוון את זה.
רוני בר-און: זאת תהיה ההחלטה: מי שנתמנה ליושב-ראש הכנסת לפני יום י"ג כסלו התשס"ב, 28 בנובמבר 2001, וזכאי לקצבה בשיעור נמוך מ-70% מהמשכורת הקובעת, רשאי לבקש, בתוך שלוש שנים מיום סיום כהונתו כיושב-ראש הכנסת, כי הסכום שלו הוא זכאי לפי סעיף 8 לכיסוי הוצאות עבור שירותי מזכירות, והפטור ממס עבור טובת הנאה זאת, יהוון וישולם למטרה האמורה במשך תקופה קצובה בשיעורים הקבועים לפי הבקשה.
רוני בר-און: מי בעד האישור, כפי שהצעתי, ברוח ועדת גרונאו, לפי בקשת יושב-ראש הכנסת?
רוני בר-און: בעד – 9 נגד – 1 נמנעים – אין אושרו תנאי ישוב-ראש הכנסת לשעבר.
רוני בר-און: אני קובע אפוא שברוב של תשעה נגד אחד העניין הזה סודר.
רוני בר-און: קביעת ועדה לדיון בהצעת חוק למניעת אלימות במשפחה (תיקון – לחצן מצוקה), התשס"ג-2003 – הצעת חברת הכנסת גלאון
רוני בר-און: אני מבקש לקבוע ועדה לדיון בהצעת חוק למניעת אלימות במשפחה (תיקון – לחצן מצוקה), התשס"ג-2003 – הצעת חברת הכנסת גלאון.
רוני בר-און: בקליפת אגוז, ההיסטוריה: חברת הכנסת גלאון הציעה את החוק לפני מספר חודשים, ובעקבות הסכמתה למנוע התקדמות הדיון בהצעת החוק עד שיתואם על דעת הממשלה, הקפאנו את הצעת החוק הזאת במגרות ועדת הכנסת.
רוני בר-און: אם הממשלה היתה באה ואומרת שהיא מתקדמת בחקיקה, היינו מפשירים את הצעת החוק לוועדה הרלוונטית.
רוני בר-און: בין לבין הוגשו שתי הצעות חוק פרטיות דומות של חבר הכנסת רשף חן וחבר הכנסת בריזון, וחברת הכנסת זהבה גלאון גילתה שהצעות החוק האלה מקודמות בוועדת החוקה, חוק ומשפט, והן כבר קבועות לדיון, כנראה באוקטובר.
רוני בר-און: אין שום אפשרות או הצדקה למנוע את הצעת החוק של חברת הכנסת זהבה גלאון מלעבור לוועדת החוקה, מה עוד שהיא הוגשה לפחות שלושה חודשים קודם לאותן הצעות חוק שכבר מתקדמות בצנרת.
רוני בר-און: אני מציע אפוא להעביר את הצעת החוק למניעת אלימות במשפחה (תיקון – לחצן מצוקה), התשס"ג-2003, של חברת הכנסת זהבה גלאון, להמשך טיפול בוועדת החוקה, חוק ומשפט.
רוני בר-און: מי שבעד, ירים את ידו.
רוני בר-און: בעד – פה אחד נגד – אין נמנעים – אין הצעת החוק עברה לוועדת החוקה.
רוני בר-און: אני קובע אפוא שהצעת החוק עברה פה אחד לוועדת החוקה, אנחנו מאחלים לך הצלחה בהמשך הדרך.
רוני בר-און: בקשת יושב-ראש ועדת העבודה,הרווחה והבריאות להעברת הצעת חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלויות מוועדת החינוך והתרבות לדיון בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.
רוני בר-און: הצעת חוק של חברת הכנסת אורית נוקד, שעניינה שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלויות (פטור מתשלום למופעי תרבות), הועברה משום מה לוועדת החינוך, אני לא מבין למה.
רוני בר-און: כל החוקים שעניינם אנשים עם מוגבלויות נדונים בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות, ואני מציע להיעתר לבקשתו של חבר הכנסת יהלום, להעביר את הצעת החוק לוועדה שבטיפולו.
רוני בר-און: בעד – רוב נגד – מיעוט נמנעים – אין הצעת החוק עברה לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.
רוני בר-און: אני קובע אפוא שהצעת החוק עברה לוועדה העבודה, הרווחה והבריאות.
רוני בר-און: בקשת הממשלה להקדמת הדיון בהצעת חוק יום חינוך ארוך ולימודי העשרה (תיקון), התשס"ד-2004 – בכל הקריאות
רוני בר-און: אנחנו עוברים לדיון בבקשות לפטורים מחובת הנחה.
רוני בר-און: הבקשה הראשונה היא בקשת הממשלה להקדמת הדיון בהצעת חוק יום חינוך ארוך ולימוד העשרה (תיקון), התשס"ד-2004 – בכל שלוש הקריאות.
רוני בר-און: נקבל החלטה לגבי שלוש הקריאות.
רוני בר-און: פנה אלי ממלא מקום מזכיר הממשלה במכתב:
רוני בר-און: בכנס המיוחד של הכנסת ביום ג', 31 באוגוסט 2004, בשעה 11:00, אבקש להעלות לקריאה ראשונה את הצעת חוק יום חינוך ארוך ולימודי העשרה (תיקון), התשס"ד-2004.
רוני בר-און: על_פי סעיף 113(ג) בתקנון הכנסת מבקשת הממשלה כי ועדת הכנסת תחליט על הקדמת הדיון בהצעת החוק הנ"ל.
רוני בר-און: החוברת הכחולה בה מתפרסמות הצעות החוק תישלח אליכם בנפרד.
רוני בר-און: מעבר לכך קיבלתי את פנייתו של ישראל מימון, מזכיר הממשלה: בהמשך למכתב הנ"ל אני מתכבד להודיע כי הממשלה מבקשת כי בכנס המיוחד של הכנסת, תחליט ועדת הכנסת לפי סעיף 125, כי קריאה שנייה ושלישית בהצעת חוק יום חינוך ארוך ולימודי העשרה (תיקון), התשס"ד-2004, תיערך ביום ההנחה.
רוני בר-און: לפיכך, בקשת הממשלה היא כי שלוש הקריאות בהצעת החוק תיערכנה בו ביום.
רוני בר-און: ד"ר חגית מאיר, מפקחת במינהל הפדגוגי, ועורכת-דין דורית מורג, תודה רבה לכן על השתתפותכם.
זהבה גלאון: למה חקיקה חפוזה כל כך?
רוני בר-און: אני אתן למתנגד אחד ולתומך אחד לדבר.
זהבה גלאון: אדוני היושב-ראש, אני לא מבינה מה הצורך בחקיקה חפוזה?
רוני בר-און: יכול להיות שבמהלך הדיון של הכנת החוק, בין הקריאה הראשונה לקריאה השנייה והשלישית, אפשר יהיה לברר את זה.
זהבה גלאון: רוצים לעשות הכול ביום אחד.
רוני בר-און: יהיה דיון בוועדה.
רוני בר-און: נעביר בקריאה ראשונה, נרד לוועדה.
זהבה גלאון: זה רציני, דיון אחד בנושא כזה ביום אחד?
זהבה גלאון: האופוזיציה כינסה את המליאה.
זהבה גלאון: רצתה הממשלה לקדם נושא כל כך חשוב, צריך להתייחס לזה כמו שצריך.
רוני בר-און: על זה האופוזיציה צריכה לחשוב קודם.
זהבה גלאון: זו חוצפה, ומדובר בחקיקה חפוזה בנושא שהוא נושא כל כך בעייתי ומורכב.
רוני בר-און: מי רוצה לתמוך בהצעת הממשלה מבין חברי הכנסת?
רוני בר-און: הנושא חשוב, חפוז, וצריכות להתנהל בו הקריאות היום, משום שמחר נפתחת שנת הלימודים.
רוני בר-און: אני מרשה לעצמי, כיושב-ראש הוועדה להעיר, ואני מבקש מאנשי משרד החינוך לחשוב על הדבר הזה.
רוני בר-און: זה נשמע לי קצת מופרך, שב-24 באוגוסט מודיעים לי שב-31 באוגוסט יבקשו פטור מחובת הנחה, כשאפשר היה למנוע את הדיון הזה אם החוק הזה היה מונח על שולחן הכנסת ב-29 באוגוסט.
רוני בר-און: תרשמו את זה לפניכם.
רוני בר-און: מי בעד מתן פטור מחובת הנחה בשלוש הקריאות, ירים את ידו.
רוני בר-און: בעד – 10 נגד – 4 נמנעים – אין אושר פטור מחובת הנחה בשלוש הקריאות.
רוני בר-און: ברוב של עשרה נגד ארבעה ניתן פטור בכל שלוש הקריאות להצעת החוק הזאת.
רוני בר-און: בקשת הממשלה להקדמת הדיון בהצעת חוק שירות התעסוקה (תיקון מס' 14), התשס"ד-2004, בקריאה שנייה ושלישית.
רוני בר-און: בהתאם לסעיף 125 לתקנון הכנסת מבקש ישראל מימון, מזכיר הממשלה, כי בכנס המיוחד של הכנסת, ביום 31 באוגוסט 2004, תובא לקריאה שנייה ושלישית הצעת חוק שירות התעסוקה (תיקון מס' 14), התשס"ד-2004, וכי ועדת הכנסת תחליט להתיר את הקריאה ביום הנחת הצעת החוק.
רוני בר-און: הבקשה היא על דעת ועדת העבודה של הכנסת.
דני יתום: אני חושב שאין צורך בכך, ההצעה איננה דחופה עד כדי כך.
רוני בר-און: צריך להעביר את הצעת החוק היום כי היא חשובה לעבודת הממשלה.
רוני בר-און: מי בעד הצעת החוק, ירים את ידו.
רוני בר-און: בעד – 11 נגד – 4 נמנעים – אין אושר פטור מחובת הנחה.
רוני בר-און: אני מודה לכם על השתתפותכם.
רוני בר-און: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכנסת, ישיבה מס' 166.
רוני בר-און: על סדר היום ערעורים על החלטת יושב ראש הכנסת והסגנים שלא לאשר דחיפות הצעות לסדר יום.
רוני בר-און: שני ערעורים.
רוני בר-און: אין נציג נשיאות?
דוד טל: אדוני הצעה לסדר.
רוני בר-און: שניה, זה לפי הפרוטוקול.
רוני בר-און: זה לא ייקח יותר מדקה, דוד.
רוני בר-און: עד שתציע אני גומר.
דוד טל: בסדר, בסדר.
רוני בר-און: אין נוכח נציג נשיאות.
רוני בר-און: אחד ערעור של חבר הכנסת דני יתום שאיננו נוכח וניתן היה לדחות את הערעור שלו בגלל שלא התייצב.
רוני בר-און: אבל אני רוצה להעיר: ההצעה של דני יתום התקבלה על ידי הנשיאות.
רוני בר-און: חבר הכנסת דני יתום מערער על החלטת הנשיאות לשלב אותה במקבץ הצעות, הוא חושב שהיא הייתה צריכה לעמוד כשלעצמה, למרות שלפי מה שקראתי בהצעה עצמה, שהוא משלב גם את עניין המפגש של ראש הממשלה עם נציגות יש"ע וגם את משאל העם, המקום שבו היא שולבה בסדר היום בהחלט ראוי והולם.
רוני בר-און: כך או כך, על פי התקנון, כתוב כי "הסמכות לוועדת הכנסת לדון רק בהצעה שלא אושרה כדחופה.
רוני בר-און: ברגע שהצעתו של חבר הכנסת יתום אושרה כדחופה, אין סמכות לוועדת הכנסת לדון בעניין הזה, ולפיכך אנחנו לא נקיים פה דיון.
רוני בר-און: הערעור השני הוא ערעור שלי, ומטבע הדברים לא הייתי מטפל בו, אבל קיבלתי את המלצת יושב ראש הכנסת לדבר בעניין הזה על מכסת הסיעה בהצעה רגילה.
רוני בר-און: הסיעה אישרה לי את זה כהצעה רגילה.
רוני בר-און: בנסיבות העניין אני חוזר בי מהערעור ונושא זה בסדר היום תם.
רוני בר-און: הצעת חבר הכנסת דוד טל לתיקון התקנון בדבר קביעת זמן מינימלי לרביזיות והתייעצויות
רוני בר-און: הנושא הבא על סדר היום היה אמור להיות נסיעות למדינות שונות ברכב של הכנסת – פנייתו של חבר הכנסת אחמד טיבי – אבל חבר הכנסת דוד טל חייב לעזוב בגלל אילוץ שלא היה צפוי, ואנחנו נחליף את הסדר.
רוני בר-און: זה לא ייקח יותר מכמה דקות.
רוני בר-און: אנחנו כבר קיימנו בעניין הזה דיון, ואני רוצה לומר לך, כפי שרמזתי לך בשיחתנו הקודמת - - -
דוד טל: אמרת לי בבקשה כדי שאני אתחיל לדבר, או שאדוני יציג?
דוד טל: לא הבנתי.
רוני בר-און: אתה רוצה בבקשה לדבר?
רוני בר-און: תדבר.
דוד טל: אדוני היושב ראש, אני אציג את הדברים שוב, משום שיש לי הרושם שיש כמה חברים - - -
רוני בר-און: אין צורך לחזור על הדברים.
דוד טל: אם אין צורך להציג, אז אני מעביר את רשות הדיבור ליושב ראש.
רוני בר-און: הנושא שמעלה דוד טל הוא נושא נכון וכאוב, רק הוא, לפי עניות דעתי, נמצא בתחום של דברים שאין להם שיעור.
רוני בר-און: אם אנחנו נקבע מינימום לרביזיה או מינימום להתייעצות סיעתית, ונלך אפילו לשיטתו של דוד טל שמדבר על רבע שעה, הרי שהדברים יכולים לשמש מכשיר בידי חברי הכנסת לשבש לחלוטין את עבודת הוועדות.
רוני בר-און: לו יתואר שאנחנו יושבים בוועדת כספים או בוועדת כלכלה, אנחנו צריכים לקבל סט של החלטות, וכל פעם מישהו יקפוץ עם רביזיה – סתם, כדי להקניט, כדי להכשיל את עבודת הוועדה – עוד רבע שעה ועוד רבע שעה התייעצות סיעתית, אנחנו נגמור את התקציב או במרץ או באוגוסט בשנה שלאחר מכן.
רוני בר-און: ויחד עם זה צודק דוד טל כשהוא אומר שיש סכנה שחברי כנסת או יושבי ראש ועדות הכנסת יעשו שימוש לרעה בסמכותם, יעשו מניפולציה על הזמן וייתנו זמן שלא ראוי לרביזיה, או זמן שאי אפשר לעמוד בו להתייעצות סיעתית.
רוני בר-און: ואני אמרתי לדוד טל שלפי דעתי, קודם כל על סמך הניסיון שלי וגם על סמך הניסיון שיש לכם אתי, אני חושב שכאשר סכנה לשימוש לא ראוי בתקנון צריכה להיות מונחת, או לפתחם של עשרים חברי הכנסת שיושבים בוועדה או לפתחו של יושב ראש הוועדה, אני הייתי סומך על יושב ראש הוועדה שיעשה פחות שימוש לא ראוי בתקנון מאשר עשרים חברי כנסת.
רוני בר-און: ולכן, אם יש הצבעה שנופלת, למשל, ברוב של חמישה עשר נגד אחד, והאחד הזה מבקש רביזיה, איזה טעם יש לו לתת רבע שעה?
רוני בר-און: הרי אם הוא יביא את כל האופוזיציה, הם יגיעו לשמונה, לתשעה, לעשרה.
רוני בר-און: הם לא יכולים - - -
דוד טל: אבל למה אדוני מקצין עד עשרים לאחד?
דוד טל: חמישה, שבעה.
דוד טל: ארבעה, שישה.
רוני בר-און: אני אתן לך דוגמה מהשבוע שעבר - אתה לא היית פה, היה פה חבר הכנסת פרוש, היה פה חבר הכנסת טיבי - שהקואליציה נפלה בהצבעה.
רוני בר-און: כאשר ראיתי שהכוחות הם צמודים, נתתי פרק זמן ראוי, ולמרות כל מיני טענות של חברים מהקואליציה סביב השולחן, שאני אביא את הרביזיה הזאת, קוניקטורלית, אפילו שתיים שלוש דקות לפני שזמן הגיוס תם, אני עמדתי על הזמן, וברגע האחרון נכנס יורי שטרן, והקואליציה נפלה.
רוני בר-און: ליושבי ראש הוועדות יש הרבה יותר סמכויות מאשר החמש דקות או העשר דקות של הרביזיה או של ההתייעצות.
דוד טל: היא הנותנת.
רוני בר-און: בין היתר, להשכיב נושא באיזו מגירה, ולא להעלות אותו לסדר היום ימים רבים, או להביא אותו במהירות.
רוני בר-און: לכן הייתי משאיר את שיקול הדעת הזה - וכך אני מבקש ממך גם, להסכים אתי - ליושבי ראש הוועדות.
דוד טל: אני רוצה להתייחס, ברשותך.
רוני בר-און: אני אתן לרשף חן, ואחר כך אני אתן לך.
רוני בר-און: אני מבקש להשתדל לא לחזור על דברים שנאמרו בדיון הקודם.
רשף חן: אדוני היושב ראש, אני אשתדל לקצר.
רשף חן: בעיקרון אני חושב שאתה צודק – זה צריך להישאר בשיקול של יושבי ראש וועדות.
רשף חן: מה שאני בכל זאת חושב הוא, שראוי שוועדת הכנסת תקבל החלטה לגבי המדיניות הראויה בעניין הזה, כדי שזה ינחה את ראשי הוועדות.
רשף חן: זה ישאיר את שיקול הדעת בידיהם, ונדמה לי שהמדיניות הראויה היא, שעיקרון העל הוא עיקרון של תום לב, ובחינת תום הלב היא בידי יושב ראש הוועדה.
רשף חן: אבל, בהנחה שהוא הגיע למסקנה שהוגשה בקשה בתום לב לרביזיה, אז הוא ייתן די זמן כדי להביא, או לנסות להביא, את כל חברי הוועדה, למטרה הזו נקבעה רביזיה.
רשף חן: ובמידה שהוא נוכח שהוגשה בקשה בתום לב - - -
רוני בר-און: אתה חושב שזה נכון שזה יהיה צריך להיות כתוב בתקנון?
רשף חן: אני לא הצעתי.
רוני בר-און: כמו שלא כתוב בתקנון שאנחנו מצביעים בתום לב, מדברים בתום לב - - -
רשף חן: בגלל זה בדיוק לא הצעתי שזה יהיה תיקון בתקנון, הצעתי שזו תהיה הנחייה שנצא אתה בסיום הישיבה כאן, שזאת היא עמדת ועדת הכנסת לגבי הנוהל הנכון.
רוני בר-און: אפשר לרשום את זה כהערת שוליים.
ארבל אסטרחן: אנחנו עכשיו לא בשלב הערות השוליים.
רוני בר-און: אנחנו עכשיו בשלב של בלי הערות שוליים.
ירדנה מלר-הורביץ: הנה זה מגיע.
רשף חן: אני אפילו לא מציע הערת שוליים.
רשף חן: אני מציע סיכום של הישיבה הזאת, החלטה של ועדת הכנסת שאומרת: תום הלב הוא בידי היושב ראש, אבל בהנחה שהוא רואה שזה בתום לב, אז רביזיה מספיק זמן – וגם התייעצות סיעתית.
רוני בר-און: ואנחנו נפיץ את זה בין ראשי הוועדות כהחלטה של ועדת הכנסת.
רשף חן: דוד, אני חושב שזו הצעה שאתה יכול להצטרף אליה.
רוני בר-און: מאיר פרוש היה לפניך, חבר הכנסת טיבי.
רוני בר-און: אתה תהיה אחריו, ודוד יסגור את זה.
רוני בר-און: אני חושב שזו הצעה מצוינת.
רוני בר-און: יצא מכתב לנשיאות הכנסת, לכל ראשי הוועדות - - -
רשף חן: דוד, תסכים לזה.
דוד טל: אדוני היושב ראש - - -
רוני בר-און: קודם מאיר, אני אתן לך להתנגד לזה בסוף.
רוני בר-און: אם אתה לא רוצה – תתנגד.
מאיר פרוש: לא ברור לי עדיין מה שצריך להיות, אבל אני רוצה לומר שדעתי אינה נוחה ממה שקורה עד היום בעניין הזה.
מאיר פרוש: לא בוועדה כזו או ועדה כזו.
מאיר פרוש: דעתי אינה נוחה.
מאיר פרוש: לדעתי, היו צריכים למצוא איזושהי דרך שיש מושג כזה של רביזיה, או יש מושג כזה של התייעצות סיעתית.
מאיר פרוש: לא יכול להיות שבתקנון נאמר שיש את הדברים האלה, ולא אחת אנחנו רואים שזה בכלל לא קיים.
מאיר פרוש: אפילו לא כתוב בתקנון שיש דבר כזה.
מאיר פרוש: לא יודע להגיד מה, אבל צריכים לעשות משהו.
רוני בר-און: בבקשה, אחמד.
אחמד טיבי: אדוני היושב ראש, אני מתפלא על חבר הכנסת רשף חן.
אחמד טיבי: אתה הרבה זמן בכנסת.
רשף חן: המון זמן.
אחמד טיבי: אין דבר כזה תום לב בכנסת.
אחמד טיבי: מה זה תום לב?
אחמד טיבי: היושב ראש יכול - - -
רוני בר-און: זה תום הנעורים - - -
אחמד טיבי: ולכן, יושבי הראש כבר עשו את זה.
אחמד טיבי: מבקש חבר הכנסת דוד טל רביזיה, ואז אומרים: רביזיה אחרי חצי דקה.
אחמד טיבי: כמה פעמים זה קרה פה?
אחמד טיבי: אז מה שדוד טל מתכוון הוא שצריך להיות זמן מינימלי, ופה אנחנו לא קבענו זמן מינימלי.
רוני בר-און: דוד, אתה - - -
דוד טל: אדוני היושב ראש, אני רוצה לומר כך, עם כל הכבוד: יש שתי אפשרויות.
דוד טל: או שהוועדה הזאת תמחק את המושגים האלה רביזיה והתייעצות סיעתית – מפני שזה זילות בתקנון עצמו.
דוד טל: אם זה לא קיים, צריך להוריד את זה, שלא תהיה קיימת פרוצדורה כזאת.
דוד טל: ואז זה בסדר גם מבחינתי.
דוד טל: אין דבר כזה – זה בסדר.
דוד טל: אבל אם יש דבר כזה, אני חושבת שהוועדה הזאת חייבת לדאוג שיהיה פרק זמן מינימלי.
דוד טל: עכשיו, אני לא אומר פרק זמן מינימלי של שעה, חצי שעה, שעתיים, חמש שעות - - -
אחמד טיבי: חוץ מהתקציב.
אחמד טיבי: רבע שעה או עשר דקות חוץ מהתקציב.
דוד טל: אני לא אומר שעתיים שלוש או כל פרק זמן.
דוד טל: תראה, אמרת בדבריך: אי אפשר להשאיר לשרירות הלב של יושב ראש הוועדה – אני אומר:
דוד טל: זו שרירות לב של יושב ראש ועדה.
דוד טל: הוא עושה צחוק מהוועדה.
דוד טל: לפעמים זה 15 שניות.
דוד טל: ליושב ראש ועדה, אדוני יודע, יש סמכויות רבות.
דוד טל: ברצותו, הוא מביא להצבעה, ברצותו, הוא לא מביא.
דוד טל: הוא רואה שאין לו רוב, הוא דוחה את ההצבעה ליום אחר.
דוד טל: יש לו ים של סמכויות.
דוד טל: אני חושב שאי אפשר להשאיר גם את הדבר הזה בין סמכויותיו.
רוני בר-און: כמו בתפילה של ליל יום הכיפורים.
דוד טל: נכון, נכון.
דוד טל: אדוני צודק ובקיא מאד בנושא הזה.
דוד טל: אני חושב שעם כל הכבוד, להשאיר את הסמכות הזאת ליושב ראש הוועדה לשבש את עבודת הוועדה – אני מציין: לשבש את עבודת הוועדה – זה דבר שלא צריך שיהיה.
דוד טל: השימוש הלא ראוי בתקנון על ידי יושבי ראש ועדה – שונים.
דוד טל: אדוני יכול להתהדר, ואני מוכן גם להצטרף לזה שאדוני, באמת, כשהדברים נעשים, כפי שאמר עורך דין רשף בתום לב, הוא מקבל אותם, אבל לא עם הפרשים גדולים.
דוד טל: אבל, אני חושב שהוועדה הזאת צריכה לקבוע זמן מינימלי.
דוד טל: ואני מקבל את הצעתו של אחמד, אני חושב שהיא פותרת את הבעיה שממנה כרגע אתם פוחדים.
דוד טל: אבל יש כרגע מצב – ובקדנציה הבאה יכול להיות שיהיה מישהו אחר שיישב על הכסא הזה.
דוד טל: מאד יכול להיות.
רוני בר-און: עדיף - - -
דוד טל: זה מאד עדיף, לשני הצדדים.
עמרי שרון: הגמישות שנדרשת פה, נדרשת מצד כל הצדדים.
עמרי שרון: אני חושב באים בגישה של חבר הכנסת רשף חן, אז יש יתרון בעניין של – שיעשו את זה בהגינות.
עמרי שרון: לא לבקש מתוך רצון להציק ולמשוך זמן ולהטריד – וזה קורה.
עמרי שרון: גם זה קורה, דוד.
עמרי שרון: אין מה לעשות.
עמרי שרון: אתה יודע.
עמרי שרון: במחוזותינו יש כאלה ששואבים מזה איזשהו סוג של הנאה.
עמרי שרון: ואז יש הגיון בעניין.
עמרי שרון: ואם זה הולך שהולכים כולם נגד כולם על כולם, אז הגישה פה אחרת ואז זה גם נראה אחרת.
עמרי שרון: לכן צריך לשים לב לזה, זה לא - - -
דוד טל: אז בואו נבטל את הפרוצדורה הזאת.
דוד טל: כי אתה עושה צחוק מהעבודה.
דוד טל: אתה עושה צחוק מהעבודה.