GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ארבל אסטרחן: אנחנו עוברים לסעיף 124, הצעה דחופה: "(א) חבר הכנסת המגיש הצעה לסדר היום רשאי לבקש שהצעתו תעמוד לדיון דחוף בכנסת (להלן - הצעה דחופה); הצעה דחופה תוגש ליושב-ראש הכנסת בלשכתו, בכתב".
ארבל אסטרחן: לגבי הצעה רגילה מחקנו את המילה "בלשכתו", מספיק "בכתב".
ארבל אסטרחן: בכוכבית לסעיף הזה כתוב היום: "הצעות דחופות שהוגשו עד יום ב' בשעה 10:30 יידונו בישיבת יושב-ראש הכנסת והסגנים באותו יום.
ארבל אסטרחן: הצעות שהוגשו אחרי המועד הנ"ל, יידונו ביום המחרת".
ארבל אסטרחן: אבל ביום המחרת אין ישיבת נשיאות.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אז עושים עוד ישיבת נשיאות.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: או - מה שיותר שכיח - עושים משאל בכתב בין חברי הנשיאות.
ארבל אסטרחן: אני ממשיכה לקרוא את הכוכבית: "הצעות דחופות שהוגשו עד יום ג' ב-12:00, יידונו בישיבת יושב-ראש הכנסת והסגנים באותו יום.
ארבל אסטרחן: הצעות שהוגשו לאחר מכן וכן הצעות שהוגשו ביום ד', ישקול ויחליט היושב-ראש אם לזמן ישיבת היושב-ראש והסגנים לשם דיון בהן".
רשף חן: את כל זה את צריכה להוסיף, כי הרעיון הוא שאלה הצעות באמת דחופות.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אתן לך דוגמא.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני לא אתפלא אם עכשיו מתנהל סבב בין סגני יושב-ראש הכנסת לאשר הצעה דחופה על האירוע שהיה ברצועת עזה.
ארבל אסטרחן: כלומר, אם ההצעה הדחופה מוגשת עד יום שני ב-10:30, זה יידון באותו יום.
ארבל אסטרחן: אם זה מוגש עד יום שלישי ב-12:00, זה יידון ביום שלישי.
ארבל אסטרחן: אם זה מוגש אחרי כן, היושב-ראש יחליט אם לכנס את הנשיאות, אחרת זה עובר לשבוע הבא.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זה די נדיר שעושים ישיבה של יושב-ראש הכנסת והסגנים ביום שלישי, אבל משתמשים בטכניקה של משאל בכתב.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: השאלה אם להשאיר את זה כך, כי משאל בכתב לא קיים בכלל בתקנון.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אולי כדאי להכניס את זה כאן.
ארבל אסטרחן: לא הייתי מכניסה את זה, כי בעצם צריך לכנס ישיבה.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הפרקטיקה היא שיש משאל.
רשף חן: תשאירי את זה כמו שזה.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: יש פה דבר אחר שכדאי אולי לציין.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הצעה דחופה לסדר היום, כללי הצעה רגילה לסדר היום חלים עליה.
ארבל אסטרחן: בוודאי, האיסור להעלות הצעה שיש בה עלבון לאדם וכו'.
רשף חן: זאת בעצם הצעה רגילה שאתה מבקש שידונו בה באותו שבוע.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: צריך שתהיה פה אמירה ברורה, כי בעבר כשהיו דיונים אמרו:
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זה לגבי הצעות רגילות, בהצעות דחופות זה דבר אחר, הנשיאות מאשרת את זה.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זה לא נכון.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לכאורה יכולים לפסול הצעה דחופה לסדר היום על אותם הדברים שפוסלים הצעה רגילה.
רשף חן: כתוב כאן בסעיף 124: "חבר הכנסת המגיש הצעה לסדר רשאי לבקש שהצעתו תעמוד לדיון דחוף בכנסת".
רשף חן: ההצעה היא לא חיה אחרת.
רשף חן: זאת הצעה רגילה שמבקשים לדון בה בדחיפות.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: מה שאתה אומר, לי הוא ברור לחלוטין, לצבי ענבר זה גם היה ברור לחלוטין.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: כאשר היו דיונים ונשאלה דעתנו, אמרנו את זה.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני מודיע לך שהיו ויכוחים סביב זה.
ארבל אסטרחן: אני תוהה אם אפשר לנסח את זה אחרת, כי כתוב "חבר הכנסת המגיש הצעה לסדר היום" וכו'.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: תבררי אם צריך לנסח את זה ברור, כי היו ויכוחים בעניין הזה.
ארבל אסטרחן: עכשיו אנחנו בסעיף (ב), שזה סעיף 83(א) הקיים, עם הכוכבית.
ארבל אסטרחן: "דחיפותה של הצעה טעונה אישור נשיאות הכנסת;" - בסעיף ההגדרות החדש מוגדר שנשיאות זה יושב-ראש הכנסת והסגנים - "לא אושרה הצעה כדחופה, ולאחר תקופה שאינה עולה על שמונה ימים מיום ההחלטה אושרה דחיפותה של הצעה זהה או דומה בעיקרה" וכאן אנחנו מכניסים את מה שכתוב בכוכבית - "תאושר גם דחיפותה של ההצעה הקודמת, והיא תהיה במקום הראשון".
רשף חן: אם לא אושרה ההצעה כדחופה, רואים את זה כהצעה רגילה שהגיש חבר הכנסת?
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לא, אתה יכול להפוך אותה להצעה רגילה אם יש לך מכסה.
רשף חן: בסעיף (ב) צריך להתייחס לדבר אחר לגמרי, לשאלה מה קורה אם לא אושרה ההצעה כדחופה.
רשף חן: כל מה שכתוב לגבי שמונה ימים וכו' צריך להכניס לסעיף (ג), זה דבר אזוטרי יחסית.
רשף חן: אני מציע לכתוב: "לא אושרה הצעה כדחופה, לא תועלה ההצעה לדיון במליאה זולת אם ביקש זאת חבר הכנסת במפורש".
ארבל אסטרחן: לא, הוא צריך להגיש הצעה אחרת.
ארבל אסטרחן: אם לא אישרו לו את דחיפותה של ההצעה, שיגיש אותה מחדש כהצעה רגילה.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: האופציה להגיש כהצעה רגילה קיימת תמיד.
רשף חן: הנוסח כרגע הוא כפי שהוא.
רשף חן: יכול להיות שמה שצריך לעשות זה לנסח בתקנון את מה שכולנו מרגישים - שזאת חיה אחרת.
רשף חן: זאת לא הצעה רגילה שמבקשים לדון בה בדחיפות, אלא חבר הכנסת רשאי להגיש הצעה דחופה לסדר היום.
רשף חן: ואז באמת נכתוב את מה שנאמר, שיחולו עליה כל הכללים החלים על הצעה רגילה: "בכפוף לאמור בסעיף זה, יחול על הצעה דחופה כל הנאמר ביחס להצעה רגילה" ואז להמשיך הלאה.
רשף חן: זה יותר מתאים למצב הקיים, זאת תהיה הצגה יותר נכונה של הדברים, יותר מתאימה למציאות.
רשף חן: אתה מסכים עם זה?
רשף חן: נכתוב: "חבר הכנסת רשאי להגיש הצעה דחופה לסדר היום".
רשף חן: לדעתי, "ההצעה תוגש ליושב-ראש הכנסת בלשכתו, בכתב" - זה מיותר, כי זה חל על הצעה רגילה.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: שלא ניכנס פה לפלונטר.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: יש שני סטים נפרדים של הצעות לסדר היום - רגילות ודחופות.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אלה שתי רשימות נפרדות.
רשף חן: נכון, לכן אנחנו מתקנים את התקנון.
רשף חן: כרגע התקנון אומר כאילו זאת רשימה אחת, וחבר הכנסת מסמן:
רשף חן: את זאת אני רוצה להגיש דחוף.
רשף חן: ארבל, תכיני את זה על פי העיקרון שנתייחס להצעות דחופות כאל משהו נפרד.
ארבל אסטרחן: זאת אומרת, חבר הכנסת רשאי להגיש הצעה דחופה לסדר היום, ויחולו עליה הוראות רלוונטיות ספציפיות.
רשף חן: בכפוף לאמור בסעיף זה, יחול עליה כל האמור לגבי הצעה רגילה.
רשף חן: נמשיך בישיבה הבאה.
רוני בר-און: בוקר טוב חברים, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכנסת, ישיבה מס' 130.
רוני בר-און: לבד מסדר היום כפי שהוצג בפניכם, יש לנו פה צורך לקבוע מסגרת דיון בנושא הצעות אי-אמון.
רוני בר-און: הוגשו שלוש הצעות אי-אמון, הראשונה, של סיעת העבודה-מימד: הקיפאון בנושאים החברתיים, המדיניים והכלכליים.
רוני בר-און: הצעה שנייה של ש"ס: הסכנה לחיסול שירותי הדת בישראל עקב מצבם הקשה של הרשויות המקומיות.
רוני בר-און: הצעה שלישית: פעולת צה"ל ברפיח, של מרצ-חד"ש-תע"ל-בל"ד ורע"ם.
רוני בר-און: ההצעות יידונו בישיבת הכנסת היום, יום ד' סיון התשס"ד, 24 במאי 2004, ואנחנו מתבקשים לקבוע מסגרת דיון לנושא זה.
רוני בר-און: עוד זה מדבר והנה זה בא, ביקש ממני היושב-ראש באמצעות מזכיר הכנסת: שלום רב, נוכח העומס במספר נושאים לדיון המצויים על סדר יומה של הכנסת, מבקש יושב-ראש הכנסת לקיים מעת לעת דיון במליאה במכלול הנושאים להם קשר משותף.
רוני בר-און: הצעות אי אמון המופיעות מחר על סדר יומה של הכנסת, בחלקן משותפות לנושאים לדיון המוצעים בדף הרצ"ב, ועל כן סבורה מזכירות הכנסת, שיש מקום לבחון אפשרות של דיון משולב לנושאים אלה יחד עם הדיון בהצעות אי-אמון.
רוני בר-און: כמובן שההצבעות תהיינה נפרדות לכל אחת מהצעות האי-אמון, ונפרדות להצעות הסיכום שהגישו הסיעות לכל אחד מהנושאים לדיון.
רוני בר-און: אודה אם תעמיד בקשתנו על סדר יומה של הוועדה.
רוני בר-און: יש כאן רשימה של נושאים, שישה עניינים שהוגשו במסגרת הצעות לסדר, מרביתן בנות כמעט חצי שנה או ארבעה חודשים, היתר שלושה חודשים וחודשיים.
רוני בר-און: לדעתי, השאלה פעם ראשונה עקרונית, פעם שנייה ספציפית.
רוני בר-און: עקרונית, אני לא יודע להגיד, אם אנחנו יכולים להוסיף דיון בהצעות לסדר לדיון בהצעת אי-אמון.
רוני בר-און: אני חושב – אם אני יכול להשתמש בביטוי מושאל מהשפה המשפטית, על זכות השתיקה כמלכת הזכויות לדיני הראיות - שהצעת אי אמון היא מלכת הנושאים בדיוני הכנסת.
רוני בר-און: לכן, גם הפרוטוקול התייחס אליה ככזה ואומר, שברגע שהיא מוגשת, יש לה עדיפות מובנית בתוך התקנון לדיון ראשון בתחילת סדר היום השבועי מייד לאחר הגשתה.
רוני בר-און: היא נמצאת באיזה שהיא איזולציה שאי אפשר לגעת בה מבחינת כל תהליך העבודה של הכנסת.
רוני בר-און: אני שואל את השאלה, אני לא יודע אם אפשר לשים עוד קרונות של הצעות לסדר לרכבת של אי-אמון, למרות שאני מכבד את היוזמה של הנשיאות, לעשות סדר בהצעות לסדר שלא נדונו.
אנה שניידר: אני חושבת שצריך לעשות הפרדה בין הדיון עצמו לבין ההצבעה.
אנה שניידר: דיון יכול להיות משולב כי אם הנושאים הם משותפים או דומים, אפשר, אבל כפי שנאמר במכתב, ההצבעות הן בוודאי נפרדות.
רוני בר-און: הצבעות אין ספק שתהיינה נפרדות כי אי אפשר להצביע על הצעה לסדר במסגרת הצעת אי-אמון, וכמובן אי אפשר להצביע אי-אמון במסגרת הצעה לסדר.
רוני בר-און: אני רוצה לנסות להבין, מה זה דיון משולב?
רוני בר-און: דיון משולב, באה חברת הכנסת זהבה גלאון להציג את האי-אמון של מרצ, במסגרת אותו דיון יש זכות תשובה לשאר הסיעות, במקרה הספציפי הזה כמובן גם למרצ כי יש גם הצעה של עבודה-ממד והצעה של ש"ס, אז אנחנו לא מרוויחים את זה שנציג מרצ לא יוכל להשתתף בדיון.
רוני בר-און: ובמסגרת אותו דיון, באופן נפרד מעבר למכסת הזמן של הסיעות, עוד ידברו כל אותם מציעים לסדר.
רוני בר-און: וכמובן ידברו כל אותם - - -
גדעון סער: אדוני היושב ראש, זה לא ייקרה, ברור שלא ניתן לזה יד.
רוני בר-און: אני שואל, אני לא מביע עמדה.
רוני בר-און: לכל הצעה לסדר, את בעצם גם מוסיפה את ההצעה האחרת.
רוני בר-און: כי אם יש פה הצעה לסדר של איתן כבל, עסאם מח'ול, משה גפני, ואסל טאהא וגילה גמליאל, שעניינה מצוקת הרשויות המקומיות, לפי כל התקנון, כל החמישה ידברו פעם אחת, נגיד שלוש דקות – מגיע להם עשר דקות כי זה לא דחוף – לכל אחת מאלה יש הצעה אחרת, אז גם גדעון סער יציע הצעה אחרת, ורשף חן יציע הצעה אחרת ואני אציע הצעה אחרת - - -
אנה שניידר: רק אחד ידבר.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אתה מדבר כעת על נושאים שהחליטו לדבר עליהם במליאה.
רוני בר-און: היועצת המשפטית אומרת, שסטטוטורית את לא רואה בעיה עם העניין הזה.
רוני בר-און: עכשיו נשמע את מזכיר הכנסת, בבקשה.
אריה האן: אנחנו לא המצאנו היום את הגלגל, היו דברים מעולם והיו דיונים משולבים.
רוני בר-און: אמרתי לך פעם, שזה לא מאיים עליי, אתה אומר שזה כבר נעשה.
רוני בר-און: זה לא מטריד אותי.
אריה האן: אדוני היושב ראש, אני לא מאיים, אני ממלא את תפקידי, אני אומר לך, שהיו דברים מעולם, במקרים האלה, מה שקרה, היה דיון משולב כשהוועדה קבעה את הזמן.
אריה האן: אם הוועדה החליטה, שבדיון סיעתי לכל סיעה יהיה איקס זמן, הסיעה חילקה את האיקס הזה בין חבריה.
רוני בר-און: זה כולל גם את הזמן של המציע?
אריה האן: זה כולל גם את הזמן של המציע.
רוני בר-און: לך תסביר לחבר הכנסת איתן כבל, שבחמש דקות שניתנו לסיעת העבודה, על שלוש הצעות אי-אמון, הוא צריך להכניס גם את סדר היום שלו.
אריה האן: איתן כבל מקבל בסיכומו של יום הצעת החלטה לגבי הצעה שמונחת על סדר היום כבר חצי שנה, והוא לא בא לבקש מהנשיאות - - -
רוני בר-און: אני רוצה לשאול אותך שאלה, עם כל הכבוד לך, ואני באמת רוכש כבוד להתנהלות שלכם ולניסיון שלכם לעשות את ביעור החמץ ברשימת הממתינים הנוראה הזאת ולהביא הצעות שהוגשו ב-14 לינואר, למרבה הצער, במציאות הישראלית הן קונקרטיות גם היום, למה שלא נגמור עם האי-אמון, נצביע על האי-אמון, נצביע הצעות החוק שחלקן דחופות מאוד היום להעברה, ואז נשב מתשע ועד שתים עשרה בלילה ונגמור את ההצעות האלה לסדר.
אריה האן: כל דבר אפשרי, אנחנו רציני לקצר הליכים ועשינו דבר שעשינו אותו הרבה פעמים בעבר.
אריה האן: אם אתם חושבים שלא לעשות, אתם יכולים לומר, שאתם לא קובעים מכסת זמן לדיון משולב ואז לא יהיה דיון משולב.
זהבה גלאון: אני מציעה לא לקבל את ההצעה לדיון משולב.
זהבה גלאון: צריך לקחת בחשבון, מעבר לדברים האלה שהם מאוד חשובים, שצריך לנקות שולחן, על סדר היום יש היום עוד כמה דברים, בין היתר, הנושא של נציגים לוועדה לבחירת שופטים, באיזה שעה זה יהיה, בעשר-אחת עשרה בלילה?
זהבה גלאון: צריך להתחשב בדברים האלה.
זהבה גלאון: השילוב הזה לא נראה לי.
זהבה גלאון: אנחנו במצוקה כל כך גדולה, תוסיפו עוד יום כנסת, תוסיפו ביום ראשון יום כנסת, תביאו את כל מה שנשאר לכם.
רוני בר-און: זה מה שאני הולך להציע, לעשות אחת לחודש, בשבוע האחרון של כל חודש, יום כנסת ביום חמישי.
רוני בר-און: זאת הצעה שאני עומד להביא ביום שני.
רוני בר-און: מי שיש לו עניין שיבוא הנה.
רוני בר-און: זה בסופו של דבר עניינו של חבר הכנסת המציע, הוא לא רוצה לבוא, הנושא שלו מתייתר ממילא.
מאיר פרוש: הרעיון היה, לנסות לנקות שולחן אחרי הצעות אי-אמון.
גדעון סער: אני מסכים עם חברת הכנסת גלאון, אני חושב שלא צריך לקיים דיון משולב.
רוני בר-און: אנחנו לא נקיים על כך הצבעה.
רוני בר-און: מאוד נשמח אם זה יתקיים היום לאחר שנסיים את סדר היום הרגיל שלנו, את הצעות החוק, את הוועדה לבחירת שופטים ואת הדיון באי-אמון.
גדעון סער: יש עוד דברים שצריכים להיות לפני הצעות לסדר.
גדעון סער: יש הצעות חוק, יש נושא של הארכת מצב חירום.
רוני בר-און: אמרתי, כל נושא החקיקה, אי-אמון, הוועדה לבחירת שופטים, אחר כך, להערכתי בסביבות שמונה בערב אפשר להמשיך עוד שעתיים דיון בחמשת הנושאים.
רוני בר-און: כל חבר כנסת אחראי לעצמו, אם אין 120 חברי כנסת באולם, מתייחסים אליו כמי שויתר.
מאיר פרוש: צריך להודיע מראש.
רוני בר-און: אומר נכון חבר הכנסת מאיר פרוש, צריך להודיע מראש לחברים, אי אפשר לכפות את זה עליהם מרגע לרגע.
רוני בר-און: ביום שני, כבר אני מודיע לכם, אני אעלה את ההצעה שלי לסדר, בכל יום חמישי בסוף החודש, יהיו לנו שני ימי חמישי כאלה, ביוני וביולי, ניקוי שולחן.
רוני בר-און: אנחנו עוברים לקבוע את סדר היום בהצעות אי-אמון, נחזור על המתווה שהיה פה בפעם האחרונה.
רוני בר-און: דיון משולב בכל שלוש ההצעות.
רוני בר-און: עשר דקות למציע, עשרים דקות לליכוד, עשר דקות לעבודה, שמונה דקות לשינוי וחמש דקות לכל סיעה.
רוני בר-און: אני מעמיד זאת להצבעה, מי בעד, בבקשה ירים את ידו.
רוני בר-און: הצבעה בעד – רוב נגד – אין נמנעים – אין ההחלטה נתקבלה.
רוני בר-און: ההחלטה שלנו התקבלה פה אחד.
רוני בר-און: קביעת ועדות לדיון בהצעות חוק והצעות לסדר היום הבאות: 1.
רוני בר-און: הצעת חוק עבודת נשים (תיקון מס' 14) (הוראת שעה) (תיקון מס' 2), התשס"ד-2004 (מ/102) 2.
רוני בר-און: הצעת חוק המקרקעין (תיקון-סילוק ופולש על-ידי הרשות) התשס"ד-2004, של רוחמה אברהם 3.
רוני בר-און: הצעת לסדר היום בנושא: "שחרור החשודים ברצח אולג שייחט ז"ל", מאת קבוצת חברי כנסת
רוני בר-און: אנחנו עוברים לדון בסעיף ג' לסדר היום: קביעת ועדות לדיון בהצעות חוק והצעות לסדר היום הבאות:
רוני בר-און: הצעת חוק עבודת נשים (תיקון מס' 14) (הוראת שעה) (תיקון מס' 2), התשס"ד-2004 (מ/102), אני מבין שזאת הצעה של הממשלה.
רוני בר-און: נשמעו הצעות להעביר את ההצעה לדיון בוועדת העבודה הרווחה והבריאות או לוועדה לקידום מעמד האישה.
רוני בר-און: חבר הכנסת שאול יהלום ביקש להעביר את הנושא לוועדת העבודה הרווחה והבריאות, הנושא בתחום סמכותה של הוועדה.
רוני בר-און: היועצת המשפטית של ועדת העבודה והרווחה, בבקשה.
ג'ודי וסרמן: אכן מדובר בהצעת חוק ממשלתית, הצעת חוק עבודת נשים.
ג'ודי וסרמן: מדובר בהארכת תוקף של הוראת שעה.
ג'ודי וסרמן: הארכת תוקף בפעם השלישית, הפעמים הקודמות נעשו בוועדות העבודה הרווחה והבריאות, הדיונים הקודמים התקיימו בוועדה ולכן יש מקום להשאיר את זה בוועדה.
ג'ודי וסרמן: מדובר על חופשת לידה לגבר.
ג'ודי וסרמן: הצעת החוק הממשלתית מציעה שוב להאריך את זה לשנה אחת נוספת ויש מקום להשאיר בוועדת העבודה והרווחה.
רשף חן: אני חושב שהנושא בתחום הוועדה למעמד האישה, כל המטרה של החוק הזה, קידום עבודת נשים.
רשף חן: גם אם בעבר היו תקלות בעניין הזה, זאת לא סיבה להמשיך.
רשף חן: הוועדה למעמד האישה חופפת להרבה מאוד ועדות.
רשף חן: אין ויכוח שבעיניי זאת תקלה.
רוני בר-און: אנחנו מצביעים, מי בעד להעביר את הנושא לוועדת העבודה והרווחה, ירים את ידו.
רוני בר-און: הצבעה בעד – 3 נגד – 1 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת העבודה הרווחה והבריאות, נתקבלה.
רוני בר-און: אני קובע, שברוב דעות הנושא עבר לוועדת העבודה הרווחה והבריאות.
רוני בר-און: הצעת החוק הבאה היא הצעת חוק המקרקעין (תיקון – סילוק פולש על-ידי הרשות), התשס"ד-2004, של חברת הכנסת רוחמה אברהם, (פ/2011).
רוני בר-און: נשמעו הצעות להעביר את הצעת החוק לוועדת החוקה חוק ומשפט או לוועדת הפנים ואיכות הסביבה.
רוני בר-און: אם כך, אנחנו מצביעים, מי בעד להעביר את הנושא לוועדת החוקה חוק ומשפט ירים את ידו.
רוני בר-און: הצבעה בעד – 4 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת החוקה חוק ומשפט, נתקבלה
רוני בר-און: אני קובע שהנושא עבר לוועדת החוקה חוק ומשפט.
רוני בר-און: קביעת הצעה לסדר היום בנושא: "שחרור החשודים ברצח אולג שייחט ז"ל", של חברי הכנסת אחמד טיבי, אהוד רצאבי, זהבה גלאון ,מגלי והאב, ואסל טאהא, עבד-אלמאלכ דהאמשה.
רוני בר-און: נשמעו הצעות להעביר את הנושא לוועדת החוץ והביטחון או לוועדת החוקה חוק ומשפט.
זהבה גלאון: אני רוצה לומר, שמי שהציע להעביר את זה לוועדת החוץ והביטחון היה חבר הכנסת רצאבי, אבל גם הוא אחר השתכנע, שיש היגיון שהנושא יעבור לוועדת החוקה.
זהבה גלאון: לא מדובר בעניינים ביטחוניים אלא בדברים שקשורים למעצרים ולכן הגיוני שזה יידון בוועדת החוקה.
רוני בר-און: מי בעד להעביר את הנושא לוועדת החוקה חוק ומשפט ירים את ידו.
רוני בר-און: הצבעה בעד – רוב נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת החוקה חוק ומשפט, נתקבלה.
רוני בר-און: הנושא עובר לוועדת החוקה חוק ומשפט.
רוני בר-און: הצעת חוק משכן הכנסת ורחבתו (תיקון מס' 12) – סמכויות משמר הכנסת וסדרניה – התשס"ד-2004 (הכנה לקריאה שנייה ושלישית)
רוני בר-און: אנחנו עוברים לדון בהצעת חוק משכן הכנסת ורחבתו (תיקון מס' 12) – סמכויות משמר הכנסת וסדרניה – התשס"ד-2004, הכנה לקריאה שנייה ושלישית.
רוני בר-און: העברנו את החוק בקריאה ראשונה, אני מניח שלא הוכנסו שינויים מאז הקריאה הראשונה.
רוני בר-און: מישהו רוצה להתבטא?
זהבה גלאון: לא נעים לי, כשהיינו כאן כתבתי את ההסתייגויות, אבל אין לי מושג מה אמרתי.
עמרי שרון: את המטרות את בטח יודעת.
אנה שניידר: ממילא צריך לעבור על הכל.
רוני בר-און: אנחנו קוראים את הצעת החוק.
רוני בר-און: אני אזכיר לך, דווקא בחוק הראשון היתה עוד אפליקציה שלא היינו מאושרים ממנה, אפליקציה קניינית, מעין איזה שהיא הרחבת זכות הקניין שלנו על משכן הכנסת והרחבה, ואמרנו, במסגרת הזאת שאנחנו רוצים לרוץ קדימה עם נושא אבטחת הח"כים, גם מבחינת המשכן, לקיחת סמכויות על מאבטחים אל מחוץ למשכן, למקומות שבהם הם מלווים את חברי הכנסת, ולקיחת סמכויות האבטחה למקום שהכנסת מתכנסת במקומות אחרים ו/או מסיירת במקומות אחרים, לא רצינו לחרוג ולעשות את הנושא של הקניין.
רוני בר-און: הדבר שני, הניסיון להפוך את רחבת הכנסת למשהו אקס-טריטוריאלי מבחינת חוקי התכנון והבנייה.
רוני בר-און: את זה זרקנו כבר בקריאה הראשונה.
רוני בר-און: זה גם לא מופיע גם כאן.
רוני בר-און: נתחיל לקרוא את הצעת החוק, בבקשה.
אנה שניידר: התיקון הראשון בסעיף 1 הוא בעצם תיקון לשם החוק.
אנה שניידר: היום שם החוק הוא: חוק משכן הכנסת ורחבתו, אין התייחסות למשמר הכנסת שזה חלק די חשוב בתוך החוק עצמו.
אנה שניידר: לכן מוצע לשנות את השם, השם יהיה: "חוק משכן הכנסת, רחבתו ומשמר הכנסת".
אנה שניידר: בהתאם לכך, יש לנו תיקונים טכניים בסעיפים 19-20-21 להצעת החוק, בכל מקום בחקיקה שבו מוזכר שמו של חוק משכן הכנסת ורחבתו, אנחנו מציעים את השם החדש.
אנה שניידר: בחוק הביטוח הלאומי, בסעיף 286א' בפסקה 3 - - -
רוני בר-און: צריך לרדת עד הרזולוציה הזאת?
רוני בר-און: הרי ברור שבכל מקום שזה משתנה, אפקט הפעמון משנה בכל המקומות.
אנה שניידר: כשאתם מאשרים את החוק, אם אתם מאשרים את סעיף 1, קרי, אישרתם את סעיפים 19 20-21.
אנה שניידר: בסעיף 2, אנחנו עושים סדר בהגדרות שמופיעות בחוק או שלא מופיעות בכלל.
אנה שניידר: היום בסעיף ההגדרות יש שתי הגדרות בלבד, משכן הכנסת ורחבת הכנסת.
אנה שניידר: אנחנו מציעים להוסיף הגדרות נוספות.
אנה שניידר: קודם כל הגדרה של "אדם מוסמך".
אנה שניידר: "אדם מוסמך" – כל אחד מאלה: איש משמר הכנסת.
אנה שניידר: סדרן.
אנה שניידר: מוסמך לערוך חיפוש.
אנה שניידר: מוסמך לדרוש הזדהות.
אנה שניידר: "איש משמר הכנסת" – אדם שהתמנה לשמור על הביטחון והסדר במשכן הכנסת וברחבה.
אנה שניידר: "סדרן" - אדם שהתמנה לשמור על קיום הסדר במשכן הכנסת וברחבה, ולתת שירותים לחברי הכנסת ולבאי משמר הכנסת, לפי הוראות יושב-ראש הכנסת.
אנה שניידר: "מוסמך לערוך חיפוש" - איש משמר הכנסת, סדרן או מי שהוסמך לכך על-ידי יושב-ראש הכנסת, לאחר שעבר הכשרה מקצועית מתאימה שקבע קצין הכנסת.
זהבה גלאון: אני רוצה להעיר, שתי הגדרות, (3) ו-(4) הן הגדרות מאוד עמומות.
רוני בר-און: ל-4 עוד לא הגענו.
רוני בר-און: תעירי לשתי הערות יחד לאחר שנקרא את (4).
אנה שניידר: "מוסמך לדרוש הזדהות" - מי שהוסמך על ידי קצין הכנסת לדרוש הזדהות והצגת מסמכים, לאחר שעבר הכשרה מקצועית מתאימה.
זהבה גלאון: אדוני היושב ראש, אני יכולה להבין הגדרה "סדרן", איש משמר הכנסת, זה אנשים מוגדרים, זאת אומרת, אנשים בעלי פונקציה מוגדרת, סמכות מוגדרת שאני יודעת לזהות.
זהבה גלאון: מחר יבוא לכאן הבחור שיושב כאן, אני לא יודעת מיהו, הוא יאמר לי, אני מוסמך על-פי סעיף (3).
אנה שניידר: יהיה לו תג זיהוי.
רוני בר-און: אני אתן לך דוגמה מהחיים.
רוני בר-און: למשל סמכויות של שוטר מוקנות לפעמים לאו בהכרח לשוטרים, הן מוקנות לפקחים של שמורות הטבע, מפעם לפעם את צריכה להסתייע בכוחות שהם לא בהכרח כוחות שמאומנים רק לצורך הדבר הזה.
רוני בר-און: למשל, ימנו פה קציני ביטחון בכנסת - - -
עמרי שרון: אני מצטער להפסיק אותך, הסמכויות שמוקנות לשוטר ולקצין משטרה, מוענקות לפקח של רשות שמורות הטבע נוגע לחוק מסוים.
זהבה גלאון: איך אני מזהה אותו?
רוני בר-און: זה בדיוק מה שיעשה קצין הכנסת כאשר הוא יחליט למנות אדם ספציפי רק לדרישת הזדהות.
רוני בר-און: הוא יחזיק תעודה.
אנה שניידר: יהיה לו תג.
עמרי שרון: מסמיכים אותך לצורך דבר מסוים.
רחל גוטליב: לגבי הסמכה, התנאי שנקבע לגבי הסמכתם של אותם אנשים זה הכשרה מתאימה.
רחל גוטליב: בכל החוקים שהוזכרו כרגע ישנו תנאי נוסף, למשל, בדיקת עברו הפלילי של האיש, אישור משטרה.
רחל גוטליב: למשל, בחוק הגנים הלאומיים נדרש אישור משטרה לגבי אותו אדם.
רוני בר-און: זה מופיע בחוק?
רוני בר-און: כתוב, אדם שאין לו עבר פלילי?
רחל גוטליב: לא, כתוב, שמשטרת ישראל לא התנגדה מטעמים של שלום הציבור.
רוני בר-און: אז אנחנו פה, המשמרת שלנו היא יושב-ראש הכנסת וקצין הכנסת.
רחל גוטליב: הם לא יכולים לאשר - - -
רוני בר-און: גברתי, מרגע שיש לך מנגנון בקרה, מי שממנה את המוסמך לערוך חיפוש זה יושב-ראש הכנסת, ומי שממנה את המוסמך לדרוש הזדהות, זה קצין הכנסת, חזקה עליהם שהם ימנו את האנשים האלה, שהם לא יהיו אנשים שנויים במחלוקת.
רחל גוטליב: אני מציעה לכתוב את זה.
רוני בר-און: מה את מציעה לכתוב?
רוני בר-און: תני לי את ההגדרה.
רוני בר-און: איפה את ממקמת את מה שאת מוסיפה?
רחל גוטליב: מכיוון שתנאי הסף נקבעו בהגדרה, אפשר להוסיף את זה בהגדרה.
רוני בר-און: אז תלכי אתי, תגידי לי איפה את ממקמת?
רוני בר-און: "מוסמך לערוך חיפוש" – איש משמר הכנסת, סדרן או מי שהוסמך לכך על-ידי יושב-ראש הכנסת, לאחר שעבר הכשרה מקצועית מתאימה שקבע קצין הכנסת - - -
רחל גוטליב: ומשטרת ישראל - - -
רוני בר-און: לא, אני לא מכניס את משטרת ישראל, תודה רבה.
רוני בר-און: גם את אנשי משמר הכנסת אנחנו לא שואלים את המשטרה.
רוני בר-און: תודה, שמעתי.
רחל גוטליב: ודאי שלא, אתם שואלים גורמים אחרים.
רוני בר-און: שמעתי אותך, גברתי, הבנתי, תודה רבה.
לבנת משיח: אפשר שלא לציין את המשטרה ולכתוב: ושאין מניעה למינויי מטעמים של שלום הציבור.
אנה שניידר: זה אפשר.
רוני בר-און: אני הייתי נעלב שאומרים לי, שהייתי צריך לשקול את השיקול הזה.
יצחק שד"ר: אני לא נעלב.
רחל גוטליב: אם הוא ירצה לבקש, לא תהיה לו סמכות לבקש את המידע.
רוני בר-און: גברתי ,הבנתי, תרדי מהעניין של המשטרה, אני לא מכניס את המשטרה לכנסת.
אנה שניידר: אני מבינה שאתם רוצים את זה רק במוסמך לדרוש הזדהות.
רוני בר-און: לא, גם בחיפוש.
אנה שניידר: בחיפוש - זה איש משמר הכנסת, קודם כל.
רוני בר-און: או מי שהוסמך.
רוני בר-און: היא יורדת מדרגה, יש משמר, סדרן או מי שהוסמך.
רוני בר-און: מי שהוסמך יכול להיות זה שעליו היא רוצה להוסיף את התנאי הזה.
אנה שניידר: אם כך, איך את מציעה?
לבנת משיח: ובלבד שאין מניעה למינויי מטעמים של שלום הציבור.
רוני בר-און: אנחנו מוסיפים את זה בסוף מוסמך לערוך חיפוש, ובסוף מוסמך לדרוש הזדהות.
לבנת משיח: כדי שזה יהיה תואם לכל החקיקות האחרות, אני רוצה להשלים, אנחנו כותבים: מטעמים של שלום הציבור, לרבות עברו הפלילי.
רוני בר-און: לי התוספת לא נחוצה.
לבנת משיח: זה רק עוזר.
רוני בר-און: הוספנו.
רוני בר-און: באנו אל המנוחה והנחלה בעניין הדרישה הזאת.
רוני בר-און: נא להמשיך לקרוא.
אנה שניידר: "חפץ אסור" – כל אחד מאלה: כלי יריה – כהגדרתו בחוק כלי היריה, התש"ט-1949.
אנה שניידר: חומר נפץ - כהגדרתו בחוק חומרי נפץ, התשי"ד-1954.
אנה שניידר: סכין או אולר – כהגדרתם בסעיף 184 לחוק העונשין, התשל"ז-1977, וכל נשק קר אחר.
אנה שניידר: חומר מסוכן - כהגדרתו בחוק החומרים המסוכנים, התשנ"ג-1993.
אנה שניידר: חפץ שהחזקתו או השימוש בו משמש עבירה.
אנה שניידר: כל חפץ, לרבות בעל חיים, למעט כלב נחיה אשר לדעת קצין הכנסת או מי שהוא הסמיכו לכך, יש בו או בשימוש בו כדי לפגוע בשלום הציבור, בבטיחות או בסדר במשכן הכנסת, ברחבה או במתחם נוסף, והודעה על כך נמסרה למחזיק בו.
אנה שניידר: "כלב נחיה" – כהגדרתו בחוק איסור הפליית עיוורים המלווים בכלבי נחיה, התשנ"ג-1993.
אנה שניידר: "מתחם נוסף" – מקום הנמצא מחוץ למשכן הכנסת או רחבתו, לרבות באזור כהגדרתו בחוק להארכת תוקפן של תקנות שעת חירום (יהודה והשומרון וחבל עזה- שיפוט בעבירות ועזרה משפטית), התשל"ח-1977, שתחומו הוגדר על-ידי יושב-ראש הכנסת כאמור בסעיף 15א, בעת שמתקיימים בו ישיבה של הכנסת או של ועדה מוועדותיה או אירוע מטעם הכנסת".
אנה שניידר: יש לי הסתייגות שהוגשה בכתב על-ידי חברי הכנסת מוחמד ברכה, עסאם מח'ול ואחמד טיבי, שהם מבקשים למחוק בהגדרה הזאת את המילים: לרבות באזור.
רוני בר-און: מכיוון שהם לא נמצאים כאן, אנחנו פתורים מלדון בעניין הזה.
רוני בר-און: נמשיך בבקשה.
אנה שניידר: סעיף 5 לחוק העיקרי - סעיף 5 מתייחס לאיסור לשאת נשק – בכותרת השוליים יבוא, במקום "נשק" יבוא "חפץ אסור".
אנה שניידר: במקום "נשק" יבוא "חפץ אסור".
זהבה גלאון: אם מחר מתקיימת ישיבה של הכנסת בגני התערוכה - - -
רוני בר-און: זה בדיוק תכלית החוק, משכן הכנסת ורחבתו, על החדר בבנייני האומר או בגני התערוכה או בקריית שמונה, שבו מתקיימת הוועדה.
רוני בר-און: אני רוצה לברר, סיור של ועדה מוועדות הכנסת, זאת ישיבה או אירוע?
אנה שניידר: לא התכוונו שסיור יהיה - - -
דני יתום: אנחנו מדברים על אירוע שהוא סטטי.
רוני בר-און: הבנתי, אבל אני רוצה לדעת למה.
דני יתום: פשוט כי זה דינמי.
דני יתום: אי אפשר להעביר את המקום הזה בכל פעם, בדקנו את זה בוועדת המשנה שדנה בזה – אני חבר ועדת המשנה - אי אפשר לאכוף את זה על משהו שמתגלגל.
דני יתום: אי אפשר לעשות את זה מכיוון שזה משתנה כל הזמן.
דני יתום: תזכור שאחת הבעיות, להגדיר בדיוק את המקום, זאת אומרת, זה מקום שיוגדר על ידי יושב ראש הכנסת.
רוני בר-און: ואני אומר, שההגדרה היא עצם הנוכחות של חברי הכנסת במקום.
דני יתום: לא זה גורף.
זהבה גלאון: סיור זה דבר דינמי, עכשיו אתה בצומת א-רם, אחר כך בקלנדיה ואחר כך במקום אחר.
רוני בר-און: לכם זה קצת קשה להבין, לא כמשפטנים, אבל יש זכויות שהולכות עם בעל הזכויות בכל מקום שהוא נמצא.
אנה שניידר: לא היתה כוונה להוציא את המשטרה מהאחריות.
רוני בר-און: למשל סוגי חסינויות.
רוני בר-און: חסינות נלווית לבעל החסינות.
רוני בר-און: או למשל זכויות של נשיאת נשק, אתה לא יכול להגדיר את זה, אדם שלוקח אתו את הזכויות, הוא לוקח אתו לכל מקום שאליו הוא נע, את לא יכול לקחת את זה ממנו.
רוני בר-און: אני מבין את הבעייתיות, יחד עם זאת, אני לא יודע להגיד, אם לא נהיה במצב, זה שלא בדקנו את זה או לא נתנו לזה מענה, לא עשינו חור בשלם.
אנה שניידר: בדקנו.