GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יולי יואל אדלשטיין: אני, ודאי, מודה ליושב-ראש הכנסת וליושב-ראש ועדת הכנסת על האמון שנתנו בי לרכז את הוועדה הזאת.
יולי יואל אדלשטיין: לצערי הרב, בזה מסתיים קטע הברכות.
יולי יואל אדלשטיין: אני חייב לעבור לדברים הרבה יותר מעשיים.
יולי יואל אדלשטיין: שני עקרונות הינחו את פעילות הוועדה.
יולי יואל אדלשטיין: דבר אחד הוא ההבנה שהתקופה היא תקופה קשה לכולנו במשק ובכל מוסד.
רוני בר-און: יש פה שלוש ועדות: ועדת הכנסת, ועדת המשנה והוועדה הציבורית.
רוני בר-און: כל פעם שאתה אומר "ועדה", תציין לאיזו ועדה אתה מתכוון.
יולי יואל אדלשטיין: להלן: ועדת המשנה.
יולי יואל אדלשטיין: לפחות שני עקרונות הינחו את ועדת המשנה בפעילותה: דבר אחד הוא הבנה שהמצב לא פשוט ועלינו להדק החגורות גם מתוך דאגה וחרדה לתדמית הכנסת.
יולי יואל אדלשטיין: הדבר השני הוא הרצון לדאוג לכך שאכן כל שקל, שהוקצב ומשולם על-ידי משלם המסים לנושא קשר עם הציבור, אכן יוּצא אך ורק למטרות של קשר עם הציבור.
יולי יואל אדלשטיין: היו סוגיות שלא היו קשות לנו, למשל הדבר המפורסם שאהבו מאד לעסוק בו הוא: מה מותר ומה אסור לרכוש מכספי קשר עם הציבור?
יולי יואל אדלשטיין: לא זכור לי דיון סוער בוועדה סביב נושא זה.
יולי יואל אדלשטיין: הוועדה קיימה הרבה ישיבות, וכבר בישיבה הראשונה כמלאכה הכי קלה מחקנו מספר פריטים שבעבר היו מותרים.
יולי יואל אדלשטיין: אני חייב לומר, תוך הגנה על שמם הטוב של חבריי חברי-הכנסת, שכאשר ביקשתי מחשב הכנסת להביא לי רשימה מדוייקת של כל הפריטים שנרכשו בשנים האחרונות מדף קשר עם הבוחר, הסתבר שהפריטים המפורסמים שהסעירו את המדינה, כגון DVD, נרכשו ע"י אחד או שניים מתוך חברי-הכנסת, כלומר ל-118 הנותרים היה השכל הישר וכללי האתיקה הלא כתובים כך שהם לא לרכישת פריטים מסויימים.
אחמד טיבי: האם עיתון "מעריב" כתב על כך?
יולי יואל אדלשטיין: חבר-הכנסת טיבי, חבר בוועדת המשנה, מכיר טוב מאד את הסוגייה וגם את הכותרות שהיו למחרת לגבי קיצוץ הרשימה.
יולי יואל אדלשטיין: אחת הכותרות היתה: "בידיים רועדות קיצצו חברי-הכנסת לעצמם את ה-DVD".
יולי יואל אדלשטיין: הנושא השני, שלא היה סביבו דיון סוער למרות שהוא מהותי, ולזה התייחס גם פרופסור גרונאו, הוא: גובה סכום דף קשר עם הציבור.
יולי יואל אדלשטיין: גם אני יכול כאן להוסיף פחות או יותר לאותה מטבע שפררוגטיבה של קביעת תקציב הכנסת היא בידי יושב-ראש הכנסת והדרג המקצועי שמביאים זאת לאישור הוועדה לתקציב הכנסת, שיש לי הכבוד והעונג להיות חבר בה.
יולי יואל אדלשטיין: כאן לא חשבתי שלוועדת המשנה בראשותי יש את כל התמונה של כל התקציב וכל הקיצוץ שחל בו על מנת לקבוע מה בדיוק יחול על דף קשר עם הציבור.
יולי יואל אדלשטיין: קיבלנו את הנתונים מיושב-ראש הכנסת לאחר שראה את כל התקציב, ואישרנו אותם בוועדה, וכפי שאמרתי היה קונצנזוס בוועדה שאין לנו את כל הכלים ושאנו גם לא נועדנו לדיון סוער סביב השאלה האם זה יהיה 49 אלף שקל או 51 אלף שקל.
יולי יואל אדלשטיין: לסיכום: לצערי הרב, הייתי רוצה להגיע לכמה חילוקי דעות, בעיניי די מהותיים, בין מסקנות ועדת המשנה לבין מסקנות הוועדה הציבורית.
יולי יואל אדלשטיין: אני מביע צער על דבר אחד - על כך שלאחר שקיימנו ארבע ישיבות שבהן קיבלנו כל הזמן מסרים שיש עניין לוועדה ציבורית לשבת איתנו ולשמוע איך בדיוק הגענו למסקנות האלה, המפגש הזה לא התקיים.
יולי יואל אדלשטיין: יכול להיות שאילו המפגש הזה היה מתקיים, חלק מההערות שלי ואני מניח גם של עוד מספר נוכחים שנשמע אותם היו נחסכות.
יולי יואל אדלשטיין: לדעתי, היו נחסכים גם כמה דברים שהם, בלי חס ושלום לפגוע, בבחינת חוסר אינפורמציה שמופיעה במסמך שקיבלנו מהוועדה הציבורית.
יולי יואל אדלשטיין: אתן דוגמא אחת ואגיע לנושא שקל לי להתחיל ממנו, כי הערכתי הפוליטית שלי היא שאינני הולך להזדקק לסעיפים שנוגעים לשרים בקדנציה הנוכחית; במסמך שמסביר למה קוצץ בצורה לא פרופורציונלית, או לא כפי שהיה נהוג, תקציב שעומד לרשות שרים וסגני שרים לנושא קשר עם הציבור, בין היתר יש הסבר שאומר שלְשרים יש לשכות גם מחוץ לירושלים.
יולי יואל אדלשטיין: אכן לשרים יש לשכות, והייתי שמח לקבל למשל את כתובות הלשכות מחוץ לירושלים של השרים לנדאו, עזרא, שרנסקי וזנדברג וגם כמה אחרים.
יולי יואל אדלשטיין: אברהם בורג: הייתי 'מת' לדעת מה הם עושים בירושלים.
יולי יואל אדלשטיין: אנו עוסקים בנושא: קשר עם הציבור.
יולי יואל אדלשטיין: היה דיון גם בנושא הזה סביב הוועדה.
שאול יהלום: לרוב השרים יש שני לשכות.
יולי יואל אדלשטיין: אתייחס לזה.
רוני בר-און: חבר-הכנסת יהלום, איננו עושים דיון פתוח.
רוני בר-און: האם אתה רוצה לעזור לו?
רוני בר-און: האם אתה רוצה שיעזרו גם לך?! תן לו לדבר, ואחר כך אתה תדבר.
רוני בר-און: הוא מציג תזה - תן לו לסיים זאת.
רוני בר-און: זה לא דיון שאי-אפשר שלא לקרוא בו קריאות ביניים.
יולי יואל אדלשטיין: לדעתי, האינפורמציה, שהיתה בידי הוועדה הציבורית, לא תמיד היתה מלאה בנושא הזה.
יולי יואל אדלשטיין: כמו בכל הנושאים שהיו בהם חילוקי דעות, ועדת המשנה דנה וקיימה דיון והחליטה שמה שנהגה הכנסת עד היום - שתקציב שעומד לרשות שרים וסגני שרים יהווה מחצית הסכום שעומד לרשות חבר-כנסת שאינו סגן או סגן שר - זאת הסיטואציה הנכונה או ההחלטה הנכונה.
יולי יואל אדלשטיין: דרך אגב, וכאן אני מזהיר, בעיניי לפחות, המשפטים בהחלטת ועדת גרונאו, ועדה ציבורית, מאוד מסוכנים.
יולי יואל אדלשטיין: המשפטים שמסבירים, ואולי אינני מצטט במדוייק, שלרשות שר עומדת לשכה ובלאו הכי חלק מפעילותו הפרלמנטרית, ולא כתוב "פעילות פוליטית שלו", מכוסה על-ידי פעילות הלשכה - אני מזהיר כאן
יולי יואל אדלשטיין: גם כמי שהיה שם שהגבול מאוד דק ועדין.
יולי יואל אדלשטיין: ברגע שתקציב שר או סגן שר לקשר עם הציבור יהיה 10,000 שקל לשנה כפי שמוצע, אני חושש מאד שהגבול הזה ייפרץ.
יולי יואל אדלשטיין: אני מאד מקווה שזה לא יקרה, אבל הגבולות כל כך עדינים בין קיום מסיבת עיתונאים על חשבון המשרד בנושא שהוא של המשרד פרופר לבין קיום מסיבת עיתונאים על חשבון המשרד כשהנושא הוא פוליטי, ולא הייתי מציע להעמיד את כל השרים וסגני השרים במבחן הזה.
יולי יואל אדלשטיין: הייתי מציע לחברי הוועדה הציבורית לשקול מחדש את העניין.
יולי יואל אדלשטיין: נושא נוסף, שלצערי בא לביטוי בצורה שונה בהמלצות הוועדה הציבורית, הוא: העוזר שמשמש עוזר או מזכירה, בהרבה מקרים, בלשכה הפרלמנטרית.
יולי יואל אדלשטיין: ועדת המשנה כל הזמן ניסתה לדון DOWN TO EARTH, לראות הפרקטיקה ולא רק את העקרונות הנכונים אולי.
יולי יואל אדלשטיין: המציאות מורכבת מאד.
יולי יואל אדלשטיין: לא דומה חבר-כנסת ממפלגה אחת לחבר-כנסת ממפלגה אחרת.
יולי יואל אדלשטיין: הגיחוך שראינו כולנו כאן, כשאמרו שתקציב קשר עם הציבור צריך לעבור דרך המפלגות, היה בדיוק אותו גיחוך, אם לא יותר ציני, כששמענו את ההצעה הזאת בוועדת המשנה, כי אנו מכירים את המציאות.
יולי יואל אדלשטיין: נניח שיש מציאות של חבר-כנסת ששוכר לשכה פרלמנטרית, ולצורך העניין - ואינני רוצה ללכת לקיצוניות ולומר שהוא פותח אותה באילת או בקרית-שמונה - פותח אותה בנצרת עילית או בבאר-שבע ועוזריו מתגוררים, כפי שקורה אצל רבים, במרכז הארץ ולפעמים גם בירושלים.
יולי יואל אדלשטיין: המציאות שבה ייסע עוזרו לפתוח את הלשכה בימי ראשון וחמישי זו לא בדיוק המציאות, ובימי שני, שלישי ורביעי קל וחומר וזה ברור.
יולי יואל אדלשטיין: לדעתי, המציאות הזאת דמיונית.
יולי יואל אדלשטיין: אם אנו באמת רוצים ללכת בקו הזה, אפשר לומר שלא תעמיד הכנסת לרשותו של חבר-כנסת לשכה הפרלמנטרית.
יולי יואל אדלשטיין: בעיניי, הסגנון של "ללכת עם ולהרגיש בלי" לא מקובל.
יולי יואל אדלשטיין: דרך אגב, לא מדובר בעוזר שלישי שמועסק ע"י הכנסת.
יולי יואל אדלשטיין: העוזר השלישי מועסק מדף קשר לציבור דרך שירותי כוח-אדם.
יולי יואל אדלשטיין: לכן, לדעתי, בעיניי לפחות ובעיני חברי ועדה אחרים, ההחלטה הזאת לא בדיוק עונה על הצרכים האמיתיים.
יולי יואל אדלשטיין: הייתי אומר שזה אותו הדין בנושא המתנות.
יולי יואל אדלשטיין: אם יורשה לי, אחלוק גם על מורי ורבי, יושב-ראש הכנסת.
יולי יואל אדלשטיין: מי שרוצה לסגור בצורה אמיתית את נושא מתנות של אנשי ציבור לשמחות, זה מסובך, כי אינני יודע מה אפשר להגדיר בחקיקה או בתקנון שהם לא יביאו אלא לקרובים מדרגה ראשונה וכו'.
יולי יואל אדלשטיין: מי שרוצה לסגור את הנושא בצורה אמיתית צריך להתייחס לזה בצורה אמיתית - חקיקה, תקנון, החלטות ועדת אתיקה או דברים מסוג זה.
מיכאל איתן: מותר להביא ואתה לא אוסר זאת, ורק לא מממנים.
מיכאל איתן: אינני מבין זאת.
יולי יואל אדלשטיין: אם לא תעזור לי, בסופו של דבר אפילו אני אבין.
רוני בר-און: חבר-הכנסת מיכאל איתן, בזמן הדיבור שלך ארשה לך לשאול כל שאלה שתרצה ולא הבנת.
יולי יואל אדלשטיין: אני חוזר ואומר לטובת חברי, חבר-הכנסת מיכאל איתן: אם רוצה ועדה ציבורית או הכנסת לקבוע חד-משמעית שאנשי ציבור לא יביאו מתנות לשמחות או אירועים, אם תרצה ולוּ יתואר ולוּ יצוייר, צריך לטפל בזה בתקנון, בוועדת האתיקה או בחקיקה.
שאול יהלום: לא לשחד את חברי המרכז, אם אתה עשיר.
יולי יואל אדלשטיין: המצב שמוצע כרגע של איסור רכישת מתנות מדף קשר לציבור ייצוֹר בפירוש סיטואציה פשוטה מאוד: אלה שידם משגת, יבואו עם מתנות ובמקרה זה גם עם צ'קים.
יולי יואל אדלשטיין: אין שום סיבה לא לבוא עם צ'ק.
ראובן ריבלין: תאר לעצמך שחבר-כנסת ייבחר לכנסת בגלל המתנות שהוא מביא.
אברהם בורג: חבר-הכנסת אדלשטיין, זהו מחיר הדמוקרטיה.
יולי יואל אדלשטיין: אני ודאי לא חושב כך ולא חושד בחברי-הכנסת, אבל משום מה יש לי תחושה שיהיו חברי-כנסת שבדיוק כך יעשו כי זו לא בעיה בשבילם להביא זאת לאירוע.
יולי יואל אדלשטיין: יהיו אחרים שלא יעשו כך.
יולי יואל אדלשטיין: המציאות היא רכישת מזכרות בצורה מרוכזת מדף קשר עם הציבור.
יולי יואל אדלשטיין: נכון שזה סכום של כמה אלפי שקלים, אבל, מבחינה אתית, אפשר לראות לא כל דבר אבל לפחות את הדבר הזה בשני כיוונים.
יולי יואל אדלשטיין: אם מגיע לשמחה ושותה כוס קולה ואוכל בורקס, יכול להיות שיש להם תחושה טובה יותר אם גם הביאו סידור לילד אם זה אירוע בר-מצוה או משהו מסוג זה.
יולי יואל אדלשטיין: שוב, זה לשיקול דעתם של יושב-ראש הכנסת ושל הוועדה הציבורית.
יולי יואל אדלשטיין: יו"ר הכנסת ראובן ריבלין: הכי טוב שלא ישתו קולה ולא יאכלו בורקס אלא רק יגידו מזל טוב, כמו שחבר-הכנסת מצנע עשה.
יולי יואל אדלשטיין: אדוני יושב-ראש הכנסת, דרך אגב, הדברים נאמרים לאחר שבדקתי.
יולי יואל אדלשטיין: היה לי לא נעים, אך שאלתי כמה מחברי-הכנסת מה הם נוהגים להביא לשמחות, והיו כאלה שהפגינו בפני בדיוק סט מתנות קבוע, וקשה לי מאד לראות בו שחיתות יתרה.
יולי יואל אדלשטיין: סעיף כמעט אחרון שבו היו חילוקי דעות בין ועדת המשנה לציבורית הוא: סעיף הגרירה.
יולי יואל אדלשטיין: שמעתי כרגע בקשב רב את פרופסור גרונאו, ואני מבין את ההגיון.
יולי יואל אדלשטיין: הויכוח כאן הוא לא עקרוני אלא על הסכום.
יולי יואל אדלשטיין: ועדת המשנה המליצה לגרור מחצית מן התקציב השנתי משנה לשנה בלי אפשרות לצבור את הגרירה בהמשך, כלומר משנה לשנה לא יעבור סכום שעולה על 50% מהסכום השנתי, והוועדה הציבורית מציעה שהסכום יעמוד על רבע מהסכום השנתי.
יולי יואל אדלשטיין: בעיני חברי ועדת משנה באותם דיונים שהתקיימו בנושא הזה, גם הצעה כזאת, כלומר שהיא פחותה ממחצית הסכום, כן תגרום למה שבמדינה ממנה באתי קראו לזה: "סינדרום מנהל החשבונות", כאשר כל החנויות ב-30 וב-31 בדצמבר היו מלאות במנהלי חשבונות שרכשו עפרונות, עטים, נייר וכו'.
אברהם-בייגה שוחט: גם במשרדי הממשלה זה כך.
רוני בר-און: עדיין לא התנערנו לגמרי מהמורשת שהבאתם לנו.
רוני בר-און: אנו עוד תפוסים אי שם באבות המייסדים שלכם ושלנו.
חיים אורון: אתם כל כך משפרים ומשכללים את זה.
ראובן ריבלין: חבר-הכנסת אורון, אנו רק חוזרים למקורות.
חיים אורון: גם את זה אתם עושים עקום.
דני יתום: את העפרונות החליפו שכונות.
רוני בר-און: חבר-הכנסת דני יתום, כדרכו תמיד, סיים את הדיון בקריאות הביניים.
יולי יואל אדלשטיין: אסיים את דבריי בדיון זה לפחות נכון לעכשיו בהערה אחרונה: לגבי תקציב קשר עם הציבור, סברנו בוועדה שהוא צריך, מקסימלית ועד כמה שניתן, להיות מנוצל למטרות שקל מאד להגדירן כקשר עם הציבור.
יולי יואל אדלשטיין: לדעתי, החלטת ועדה ציבורית שלא לאפשר לימוד שפות לחברי-כנסת מסעיף אחר שהוא לא קשר עם הציבור מנוגדת להיגיון הזה.
יולי יואל אדלשטיין: נושא זה עלה לדיון בוועדת המשנה.
יולי יואל אדלשטיין: לדעתי, אותם חברי-כנסת שרוצים, גם מתוך דאגה לתדמית הכנסת, לשפר את ידיעתם בשפה זו או אחרת והתפקיד דורש זאת - אם הם יעשו זאת מתקציב קשר עם הציבור, תהיה בזה סתירה מסוימת כי לא בדיוק הפעילות האינטרפרלמנטרית, עמידה בראש אגודת ידידות או אירוח משלחות הן פעילות של קשר עם הציבור.
שאול יהלום: האם נושא שפה זה לא קשר עם הציבור?
רשף חן: מה מכיל קשר עם הציבור: פאלם-פיילוט, מחשב או מקרר?
רשף חן: שום דבר מזה הוא לא קשר עם הציבור.
יולי יואל אדלשטיין: עלי לסיים, כי יש יותר ויותר חברי-כנסת שמצטרפים לחבר-הכנסת איתן באי-הבנתו את דבריי.
יולי יואל אדלשטיין: עד היום היה קיים סעיף נפרד לנושא לימוד השפות.
יולי יואל אדלשטיין: בעיניי לפחות, כפי שאמרתי, כמי שדואג לתדמית הכנסת, טוב מאוד שהסעיף היה קיים, ובעיניי טוב מאד שהוא יישאר קיים כסעיף נפרד עם סכום מוגבל.
יולי יואל אדלשטיין: אין לערבב בין סעיף זה לבין מסקנות לגבי קשר עם הציבור.
יולי יואל אדלשטיין: נשאלה כאן שאלה ע"י חבר-הכנסת חן ואחרים היא: האם נשקל שינוי שם?
יולי יואל אדלשטיין: העניין נשקל, ולא מצאנו - לא בוועדת המשנה, ואני מבין שבמקרה הזה גם לא בוועדה הציבורית - שם יותר מתאים למשימה מאשר "קשר עם הציבור".
יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה ליושב-ראש ולכולם.
רשף חן: אפשר לומר: הוצאות לצורך מילוי התפקיד.
רוני בר-און: תודה רבה לחבר-הכנסת אדלשטיין שמכוח תפקידו כיושב-ראש ועדת המשנה קיבל מכסת זמן בלתי-מוגבלת והציג, כדרכו, בפירוט רב ובכשרון רב את טענותיו.
רוני בר-און: מכיוון שרשומים לפני 14 שביקשו זכות דיבור ויש לזכור שבשעה 11:00 יש ישיבת מליאה, אני נאלץ להגביל את זכות הדיבור לשלוש דקות לכל דובר.
רוני בר-און: אעמוד על לוח-הזמנים הזה.
רוני בר-און: אני מציע שכל אחד יזכור זאת, כאשר ברצונו לקרוא קריאת ביניים, כדי שלא יפריעו גם לו בתורו.
שאול יהלום: מפאת חוסר הזמן, אגיד מלה אחת: תודה לוועדת הציבורית.
שאול יהלום: באופן עקרוני, עלינו לקבל את מסקנות הוועדה הציבורית.
שאול יהלום: אם לא נעשה זאת, אנו עושים צחוק מהתדמית.
שאול יהלום: יחד עם זאת, אני שמח שחברי הוועדה עצמה ראו ורואים, ואני מציע שהישיבה תהיה ישיבת שימוע.
שאול יהלום: אמרתם שאתם רוצים לשמוע, ואולי יהיו כמה דברים שאתם תסכימו לשנות.
שאול יהלום: תסכימו לשנות, ומה שתביאו - אני אציע אחר כך לקבל זאת כמיקשה אחת לקבל זאת.
שאול יהלום: אם זה יהיה עם שינוי או בלי שינוי, אני תמיד אצביע בעד, ואני מציע לכל חבריי להצביע לפחות בהתחלה.
שאול יהלום: לגבי מה שיהיה בעוד 20 שנה, נראה.
שאול יהלום: חייבים לעשות זאת למען תדמית הכנסת.
שאול יהלום: צימצמתם באופן דרסטי את התקציב, ואני מבין שזו גם הנחיה.
שאול יהלום: עדיין לא ראיתי דבר שצומצם באופן כה דרסטי - ב-25% וקצת יותר ועוד הסכום שאמר חבר-הכנסת אדלשטיין בשפות.
שאול יהלום: לדעתי, הצמצום גבוה מאוד ואיננו מאפשר התארגנות.
שאול יהלום: מול צמצום כזה התרופה היתה צריכה להיות איחוד התקציבים של לשכה והוצאות.
שאול יהלום: חברי-כנסת באו ואמרו, וגם אתם אמרתם זאת, שהלשכה היא צחוק מהעבודה ושבסכום הזה אי-אפשר לעשות זאת.
שאול יהלום: בא חבר-הכנסת יולי אדלשטיין ואמר, אם תקבלו את עמדתו, שאפילו כוח-אדם ודאי שאי-אפשר.
שאול יהלום: מה תהיה לשכה בלי כוח-אדם?
שאול יהלום: לכן, חברי-כנסת אמרו: "אינני מבקש יותר, אבל אם לי יותר חשוב לקבל אנשים במקום מסוים מאשר לחתום על עיתון, תנו לי האפשרות הזאת.
שאול יהלום: תאחדו התקציבים, וכל אחד יבחר לפי הבנתו".
שאול יהלום: לכן, אני מצפה שיעשו זאת.
שאול יהלום: שפה - אין אף אדם שלמד השתלם בשפה ב-3,000 שקל.
שאול יהלום: זה בערך 10 שיעורים, ואי-אפשר כך להשתלם בשפה.
שאול יהלום: לכן, גם קודם מי שרצה לקח זאת מקשר עם הציבור.
שאול יהלום: אין נושא שהוא יותר קשר עם הציבור מאשר צינור השפה.
שאול יהלום: זה לא עם שגרירים אלא עם דוברי אנגלית בארצנו.
ראובן ריבלין: איך הגעת לכנסת לפני שידעת את השפה?
שאול יהלום: זו באמת שאלה.
שאול יהלום: לכן, אני מקבל את עמדתכם.
שאול יהלום: לא הייתי מקצץ, אלא מוסיף את נושא השפה בתוך הקשר עם הציבור.
שאול יהלום: למרות דברי יושב-ראש ועדת המשנה ולמרות החלטתכם, אני מבקש מכם לשקול את עניין השם.
שאול יהלום: מבחינת תדמית, אתם כוללים בשם - עם ההחלטה החיובית שלכם - דברים שלא קשורים לקשר עם הציבור.
שאול יהלום: האם יעוץ כלכלי הוא קשר עם הציבור?
שאול יהלום: ! האם מגרסת נייר או טייפ מנהלים הם קשר עםהציבור?
שאול יהלום: ! אדם שקורא זאת בעיתון, ששמו הוזכר כאן, אומר: "חברי-הכנסת שינו את השם, כותבים שם, ושמים דברים".
שאול יהלום: לעומת זאת, אינני מציע לצמצם את הדברים האלה והם חיוניים.
שאול יהלום: לכן, כל שאנו מבקשים הוא שהסעיף ייקרא "קשר עם הציבור והוצאות בתפקיד".
שאול יהלום: זה יוריד את בעיית התדמית.
שאול יהלום: העובדה, שמנעתם והחלטתם שהסכום לא יהיה צמוד למדד, כשכולכם יודעים שהמדד היום מזערי, היא פתח לדיונים נוספים ולבקשות להעלאות מעבר למדד.
שאול יהלום: זה מונע החלטות בעתיד.
שאול יהלום: לכן, אני מציע לכם להחזיר את ההצמדה למדד.
רוני בר-און: עתה, חברי-הכנסת חיים אורון, מיכאל איתן, רשף חן ועמרם מצנע.
רוני בר-און: כדי לנצל נכון את הזמן, אם אתם מזדהים עם חלק מהטענות, אין צורך לחזור עליהן כי הדברים נרשמים והפרוטוקול יועבר לוועדה.
רוני בר-און: הדברים יישקלו, גם אם ייאמרו פעם אחת וגם אם ייאמרו עשר פעמים.
חיים אורון: כמי שהיה לו תפקיד מסויים בהנעת התהליך הזה,--
רוני בר-און: קראנו לזה: רשימת הדיוט-פרי.
חיים אורון: --אני מקבל המלצות הוועדה.
חיים אורון: אני חושב שצריך לקבלן, לבטח בנושא הכספי, כמקשה אחת.
חיים אורון: אני מבקש להעיר על סעיף אחד שקיימת בו סתירה או לפחות ההתלבטות גם בדברי ההסבר של חברי הוועדה וגם סביב השולחן: האם הקשר עם הבוחר הוא חלק מהפעילות המפלגתית של חבר-הכנסת או שהוא פעולה שהיא מחוצה לו או כפי שנאמר פה ע"י חלק מהחברים הוא כמעט בעימות עם המפלגה שאליה הוא שייך?
חיים אורון: אני מציע להשאיר זאת למפלגות, ואינני מציע לקבל פה כלל שמחייב את כולם.
חיים אורון: אני, למשל, מאוד מקבל את מה שמופיע פה בדברי ההסבר - וניסיתי לנסח זאת באופן יותר מוצלח ולא הצלחתי - מה שאתם מצטטים מוועדת גל-נור.
חיים אורון: גם אתם לא הכרעתם.
חיים אורון: אבל, הכרעתם בנקודה אחת, ואני חושב שההכרעה כרגע מיותרת, אלא אם מכריעים לאורך כל הקו.
חיים אורון: קבעתם שרק שתי לשכות יכולות להיות באותו בניין.
חיים אורון: אינני רוצה ללכת מסביב ואני אומר זאת 'על השולחן': אצלנו רוב לשכות חברי-הכנסת, ולצערי הפעם אינן רבות, נמצאות באותו בניין.
ראובן ריבלין: גם כאלה שלא רצו לשכה.
ראובן ריבלין: קבל זאת ממני, שיש לי עדות כזאת.
חיים אורון: אינני יודע מי לא רצה לשכה.
חיים אורון: מי שלא רצה לשכה תורם לקיומה של הלשכה מחצית מקשר עם הבוחר.
חיים אורון: כל הדיון מתנהל פה בהנחה ששכירת לשכה היא קנס על חבר-הכנסת ולבטח על חבר-הכנסת הזה שלא רצה בה.
חיים אורון: דרך-אגב, אינני יודע על מי אתה מדבר, ואני מכיר מהקדנציה הקודמת שניים אבל לא נדבר על שמות, ואינני רוצה לעסוק בכל המכלול הזה.
חיים אורון: אם המפלגה כל כך גיבורה שהיא אמרה לאותו חבר-כנסת מסיבות שלה: "אתה תהיה חלק מאיתנו" ואם יהיה חבר-כנסת ממפלגה מסוימת שלא ירצה בכלל הזה, ממה נפשך?
חיים אורון: הוויכוח על מזכירה ועל שימוש בימים נוספים בלשכה, למה צריך להתערב בו בכנסת?
חיים אורון: יש פה טענה שבעצם זו העברת כספים מכספי משלם המסים למפלגות.
חיים אורון: מהו כל מימון המפלגות אם לא העברת כספים מכספי משלם המסים למפלגות?
חיים אורון: אינני מבקש פה כלל מחייב, אלא רק תסירו את סעיף 5.
חיים אורון: מפלגה שתרצה לפעול כך, שניים, שישה, עשרה מתוך חבריה או אפס מתוך חבריה, חבר-כנסת שרוצה או לא-רוצה - אל תחייבו אותנו.
חיים אורון: זו לא הוצאה נוספת.
חיים אורון: זה לבטח לא מהשימושים הלא-לגיטימיים ביותר שאתם רואים שמתנהלים פה סביב לשולחן.
חיים אורון: תשאירו זאת למפלגות להחליט את מה שהן יחליטו על-פי מה שנראה להן כמודל הנכון של המפלגה.
חיים אורון: השקפתי היא, שהשליחות בכנסת יותר מחוברת למפלגה מאשר חלק מחברי-הכנסת שיושבים בחדר הזה חושבים.
חיים אורון: זה ויכוח לגיטימי.
חיים אורון: אל תכריעו בו.
מיכאל איתן: ראשית, ברצוני להודות לחברי הוועדה על המאמץ שהם עשו.
מיכאל איתן: אינני שלם כל כך עם התוצאות, ואני מקווה שהן ישתפרו.
מיכאל איתן: אינני שלם עם דרכי העבודה.
מיכאל איתן: במיוחד חרתה לי מאד הערת חבר-הכנסת אדלשטיין.
מיכאל איתן: למרות הזמן המצומצם, אני חייב לומר שהיתה ועדה בכנסת, כך שאיך זה יכול להיות שיושב-ראש הוועדה לא יוכל להיפגש עם הוועדה הזאת?
מיכאל איתן: זה נראה לי תמוה מאד.
מיכאל איתן: אצטט מהמסמכים שהוועדה עצמה אמרה: "הוועדה בדעה שהלשכות והציוד שהועמדו לרשות חברי-הכנסת יהיו בשימוש שישה ימים בשבוע במהלך כל שנה ולא רק בימים שבהם חברי-הכנסת במשכן".
מיכאל איתן: עוד נאמר: "הקשר עם הציבור הוא שורשו של הצורך במימון ההוצאות.
מיכאל איתן: אלמלא התחושה שצריכה דלתו של חבר-הכנסת להיות פתוחה לפניות הציבור, לא היה סעיף זה בא...".
מיכאל איתן: אני רוצה להבין דבר פשוט: אני מחזיק לשכה כדי לענות על מה שאתם כותבים, ובעיני מה שכל התובענות של הציבור המוצדקת ואמצעי התקשורת אני מחזיק לשכה בתל אביב.
מיכאל איתן: אני אראה לכם, לא על סמך דברים היפותטיים, כמה זה עולה.
מיכאל איתן: גודל לשכה צנועה הוא כשמינית מחדר זה, ובקושי אפשר לשים בה שני שולחנות לידם יישבו מזכירה ואני.
מיכאל איתן: זה נעשה בתנאים לא תנאים, ולפעמים אני מתבייש כשבאים אלי אנשים ואומרים: "כך יושבים חברי-כנסת?".
מיכאל איתן: הלשכה בתל-אביב, כדי שהציבור לא יצטרך לבוא לירושלים, וכדי שבימים שאין כנסת ובימי פגרה אוכל לקבל אנשים, כפי שאתם כותבים.
מיכאל איתן: עשיתי חשבון כמה זה עולה.
מיכאל איתן: כאן זהו תקציב מיכאל איתן שקוראים לו קשר עם הציבור.
מיכאל איתן: חבר-הכנסת מיכאל איתן הגיש 81,000 שקל הוצאות בשנה, שמתוכם הסכום שהלך ישירות ללשכה היה 52,000 שקל.
מיכאל איתן: זהו הפירוט: משרד, טלפונים וחצי מזכירה, כי המזכירה מחושבת פה רק 1,500 שקל והיא לא רוצה לעבוד חצי משרה חמישה ימים בשבוע ב-1,500 שקל ולכן חבר-הכנסת מיכאל איתן מכיסו הפרטי שם עוד 1,500 שקל לחודש ובסך-הכל זה 18,000 שקל בשנה.
מיכאל איתן: כלומר, זה מגיע לסכום של 70 אלף שקל.
מיכאל איתן: תשאלו למה הוא לא לקח זאת מכאן.
מיכאל איתן: - כי זה לא שינה.
מיכאל איתן: מהן ההוצאות האחרות?
מיכאל איתן: אם הייתי מוריד מכאן את ה-18,000 שקל שהוצאתי מהכיס, על מה הייתי צריך לוותר: טלפונים, אתר אינטרנט שאני נותן כדי שהציבור יפנה ודרכו אראה לכם פניות מהציבור שעונים להן וכו'?
מיכאל איתן: על מה לוותר?
מיכאל איתן: תורידו מכאן ותאמרו על מה לוותר.
מיכאל איתן: מה אעשה?
מיכאל איתן: אקח לשכה שתהיה פתוחה בתל-אביב, ואסגור להם את הטלפונים כי לא יהיה כסף ואסגור את אתר האינטרנט ולא יהיה קשר עם הציבור, ואתם תגידו: "מיכאל איתן".
מרינה סולודקין: בלי מזכירה.
מרינה סולודקין: מיכאל איתן: נניח שאשלם גם על מזכירה ואוכל להחזיק אותה - נגמר לי הקשר עם הציבור ואין יותר קשר עם הציבור.
מרינה סולודקין: תהיו עקביים.
מרינה סולודקין: אתם אומרים שהמשרד צריך להיות פתוח שישה ימים.
מרינה סולודקין: דניאל דורון, כרואה-חשבון, האם אתה רוצה להגיד לי שאינך יודע לאמוד כמה עולה להחזיק משרד בתל-אביב עם מזכירה שישה ימים בשבוע עם הוצאות משרד וטלפונים?
מרינה סולודקין: ! האם אתם רוצים להגיד שאינכם יודעים לאמוד הוצאות כאלה?! תחליטו אחת מהשתיים.
מרינה סולודקין: תוציאו הודעה: בתנאי התקציב של מדינת ישראל אנו מודיעים לציבור שחברי-כנסת לא יקבלו קהל אלא רק במשכן הכנסת בימים שהם פה.
מרינה סולודקין: אינכם יכולים לעשות זאת.
ראובן ריבלין: לקח להם הרבה זמן להיבחר לכנסת, שישמחו.
ראובן ריבלין: האם הם נבחרו לכנסת כדי להיות בתל-אביב?
מיכאל איתן: פרופסור גרונאו, מאחר ואני מאוד מעריך אתכם, את חברי הוועדה, אני מאוד מבקש: בסעיף האחרון שלכם אתם כותבים שלא היתה לכם אפשרות לאמוד לגבי התקציב השנתי ו"אין לוועדה מכשירים לבדוק את הלימות הסכומים".
מיכאל איתן: תנו צ'אנס ותקפיאו בינתיים, ובואו ונבדוק.
מיכאל איתן: אני אראה לכם את הלימות הסכומים.
מיכאל איתן: תעשו את התוצאות לפי הלימות הסכומים.
מיכאל איתן: אי-אפשר להגיש דו"ח ולהגיד: "לא יכולנו לבדוק את הלימות הסכומים".
רשף חן: כעניין של עקרון, ברגע שמינינו ועדה חיצונית, עלינו להיות סופר-קיצוניים ולכבד את מה שהיא אומרת.
רשף חן: לדעתי, גם לא יזיק לנו לחוות את החוויה שעובר הציבור כאשר אנו מחוקקים בשבילו.
רשף חן: כאן, הואיל ואנו מעוניינים, מינינו כנסת לנו והיא מחוקקת לנו, וכמו שהציבור מקבל את קביעותינו כך אנו צריכים לקבל את קביעות הוועדה.
רשף חן: יש דבר שאינני מבין ושאינו נוגע לאף אחד מהסעיפים המהותיים אלא רק לנושא השם.
רשף חן: אתם קובעים בסעיף 1: "נשאיר זאת כקשר עם הציבור, כי התקציב נועד לבסס את קשרי הנבחר עם הציבור ולכן ראוי שהוא ייקרא כך".
רשף חן: זו אגדה, שלא להתבטא באיזה שהוא ביטוי פחות פרלמנטרי.
רשף חן: הוועדה מאשרת ספרות מקצועית ופירסומים, כולל מילון.
רשף חן: האם מישהו צריך מילון או ספרות מקצועית לשם קשר עם הציבור?
רשף חן: ! זה לצורך העבודה שלנו ואנו צריכים זאת, אבל לא לקשר עם הציבור.
רשף חן: מִנויים למערכות מידע - אנו צריכים זאת, ואני מנוי על מערכות מידע, אבל לא לשם קשר עם הציבור אלא לשם תפקידי כחבר-כנסת.
רשף חן: אני מנוי על law data, כדי שאוכל להכנס לזה, לדעת מה החוק ולחוקק, וזה לא קשור לקשר עם הציבור.
רשף חן: מדובר על כתבי עת - שני עיתונים, וזה לא קשר עם הציבור אלא עבודתי כחבר-כנסת.
רשף חן: זה חשוב וזה נכון, אבל זה לא קשר עם הציבור.
רשף חן: לגבי לימוד שפה, הציבור הרלוונטי הוא לא הציבור בצרפת אלא זה בישראל, ואני מקווה שכולנו יודעים את השפה הזאת.
רשף חן: האמת היא שאפשר להתווכח אם זה חשוב, אבל נניח שזה חשוב כי פה יש קונצנזוס שזה חשוב, אבל זה לא קשר עם הציבור.
רשף חן: לגבי משלוח דברי דואר, אבל בינינו אז אסור לנו לשלוח למישהו שאיננו מהציבור, ותשלום הוצאות טלפון נייד לעוזרים שלנו, זה לצורך העבודה וזה לא קשר עם הציבור.
רשף חן: אני מחפש סעיף אחד שהוא ממש קשר עם הציבור.
רוני בר-און: אתה מציע לשנות את השם.
חיים אורון: יש סעיף הוצאות במשכורת.
חיים אורון: אפשר לבטל את הסעיף של קשר עם הציבור.
רשף חן: אם הולכים לחוק המסמיך, הרי שהוא לא התבטא בביטוי התמוה הזה.
רשף חן: החוק המסמיך אומר "הוצאות מיוחדות הכרוכות במילוי תפקידם", וזו בדיוק ההגדרה הנכונה.
רשף חן: אלה, בדיוק, הוצאות מיוחדות הכרוכות במילוי תפקידנו.
רשף חן: אם יש צורך להבהיר לגבי קשר עם הציבור, כי אפשר היה להתחיל להתווכח שקשר עם הציבור מתחיל להיות על גבול הפוליטי, אפשר להוסיף גם את "קשר עם הציבור" ולומר: "הוצאות מיוחדות וקשר עם הציבור" כדי להבהיר שגם זה כלול.
רשף חן: לבוא ולקרוא לזה רק "קשר עם הציבור" זה לבזות אותנו סתם.
רשף חן: אנו מספיק ראויים לזה בלי שזה יהיה סתם.
רשף חן: חבר-הכנסת אורון, אתם מפלגה ישרה ואני לא אומר שהחטאת ומה שאני הולך לומר הוא רק בכם.
רשף חן: אני חושב שכולנו כך במידה זו או אחרת.
רשף חן: מדובר בשימוש בלשכות פרלמנטריות במרוכז.
רשף חן: (רעידת אדמה - שעה 10:14)
חיים אורון: יש רעידת אדמה ממש.
רוני בר-און: האדמה זזה.
רוני בר-און: כשחבר-הכנסת רשף חן מדבר, נעות אמות הסיפים.
רוני בר-און: מה הפאניקה?
רוני בר-און: מי שרוצה להסתלק, לברוח ולהציל את נפשו, מוזמן לצאת.
רוני בר-און: הדיון נמשך.
רשף חן: חבר-הכנסת אורון, אינכם היחידים שלקו בעניין, והגיע הזמן שכולנו ניישר קו ונפסיק עם זה.
רשף חן: אתה יודע שזה בעצם משמש לפעילות המפלגה, ולא לזה הכסף הזה נועד.
רשף חן: בוא ונפסיק עם זה.
רשף חן: הקביעה שלהם נכונה, כי הריכוז הזה אומר שלא סתם רוצים לשבת ביחד.
רשף חן: תחזור בך מהעניין הזה.
עמרם מצנע: אינני חבר בוועדה.
עמרם מצנע: באתי לשבת בוועדה כדי לומר דבר אחד: לקבל את המלצות הוועדה כפי שהן פה אחד ללא שום עוררין.
עמרם מצנע: אזכיר לחברים את המציאות מחוץ לאולם הזה.
עמרם מצנע: אם היינו מכניסים לחדר זה שניים מתוך הקשישים שהיום יש עליהם כותרות בעיתונים או אנשים רבים נוספים, הם לא היו מבינים על מה אנו מדברים.
עמרם מצנע: מדברים על כך שאנו מנותקים מהעם.