GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רוני בר-און: הנושא הבא: "הפיגוע באבו דיס ובמסוף "רבין" ליד אילת.
רוני בר-און: חברי הכנסת אפללו, נסים זאב, איתן כבל, חמי דורון ויורי שטרן.
רוני בר-און: מה אתה מבקש, אלי?
אלי אפללו: חוץ וביטחון.
רוני בר-און: חוץ וביטחון.
רוני בר-און: אבל אז אתה צריך לדאוג שיזמינו אותך.
גדעון סער: הם יזמינו.
גדעון סער: הם חייבים להזמין.
רוני בר-און: מי בעד חוץ וביטחון?
רוני בר-און: סדרי הדיון וההצבעה במליאת הכנסת על הסתייגויות לא מהותיות להצעות חוק בקריאה שנייה
רוני בר-און: הנושא הבא לדיון זה הנושא שהתחלנו בו בשבוע שעבר וזה "סדרי הדיון וההצבעה במליאת הכנסת על הסתייגויות לא מהותיות להצעות חוק בקריאה שנייה ושלישית".
רוני בר-און: החומר לפניכם.
אברהם בורג: אני מבקש קודם להודיע, בהמשך לישיבה הקודמת, אני אמרתי שאני אעשה סיבוב של התייעצויות להצעה שהיושב ראש שם על השולחן בנושא צנוניות וכולי.
אברהם בורג: כלומר: אקורדיון של הסתייגויות.
רוני בר-און: היו שתיים.
רוני בר-און: הייתה הצעה שניתנת לכימות במספרים - -
אברהם בורג: אבל שתיהן בשיטת האקורדיון.
אברהם בורג: זאת אומרת, יש הסתייגות שהיא אקורדיון - -
רוני בר-און: פותחים את האקורדיון - -
אברהם בורג: על עיקרון האקור
אברהם בורג: דיון – אלא אם כן יתקן אותי חבר הכנסת אורון שנמצא כאן – אין לנו התנגדות.
אברהם בורג: היה לי רק תיקון אחד שם.
אברהם בורג: יש שם סעיף 2, בהצעה מספר 1.
אברהם בורג: כתוב: "לא יראו בכך כאילו התקבלה".
אברהם בורג: אני חושב שיש כאן משהו לא נכון.
אברהם בורג: למה?
אברהם בורג: יש הרי סעיף שבא מטעם הוועדה לקריאה שנייה, והוא לא קיבל רוב.
אברהם בורג: קיבל רוב משהו אחר מתוך האקורדיון.
אברהם בורג: אז ההסתייגות התקבלה, עכשיו עובדים על המחיר.
אברהם בורג: העיקרון התקבל.
רוני בר-און: זה מה שאומרים.
אברהם בורג: לא, אני רוצה לטעון שרואים בה כאילו היא התקבלה.
אברהם בורג: עכשיו, את המינון, את המחיר כמה היא התקבלה, זה באחת ההצבעות מתוך האקורדיון.
רוני בר-און: אני חושב שאנחנו אומרים אותו דבר, אני לא מבין איפה הבעיה שלך בנוסח.
אברהם בורג: רק על הנוסח.
רוני בר-און: אני לא רוצה להשתמש בתקנון במילים שההצבעה הזאת, כאשר היא מתקבלת, היא בעצם הצבעת-קש, לראות איפה אנחנו צריכים להתקדם הלאה.
רוני בר-און: כמו שעושים הצבעות בדירקטוריון לבדוק את רוח הדברים.
רוני בר-און: כאשר היא נופלת, היא נופלת באופן מהותי וכל ה-51 נופלות אתה.
רוני בר-און: כאשר היא מתקבלת, היא הייתה בעצם הצבעת-קש.
רוני בר-און: אומרים: חבר'ה, יש לנו פה בעיה.
רוני בר-און: יש מצב שעל הגרף בין 1 ל-52, אנחנו נמצא את המקום שבו ההסתייגות עוברת ואנחנו עוברים להצביע על זה.
אברהם בורג: יש לי כאן שתי שאלות.
אברהם בורג: נגיד, לפי השיטה שאתה מציע – אני חושב שהיא לא נכונה, מיד אני גם אנסה לשכנע למה.
אברהם בורג: עברה ההסתייגות ונפתח האקורדיון של ה-52.
אברהם בורג: כמובן, אל תפסול אותי, כי למה רק אותי פסלת?
אברהם בורג: אבל עכשיו, אף אחת מה-52 לא קיבלה רוב.
אברהם בורג: מה המעמד עכשיו?
רוני בר-און: אז עשינו עבודה סיזיפית וההצבעה הקודמת הייתה כלא הייתה.
רוני בר-און: בגלל זה קראתי לה: קש.
אברהם בורג: אדוני היושב ראש, אני טוען שאין מצב כזה בהצבעה פורמלית, הצבעת ניסיון.
אברהם בורג: אין מצב.
רוני בר-און: קודם כל, יש.
רוני בר-און: והערב ההוא יוכיח.
רוני בר-און: בהנפת ידיים, הוא לא רואה, הוא לא יכול לקבוע – אלקטרונית או אישית.
אברהם בורג: לא, זה לא אותו דבר.
אברהם בורג: האלקטרונית היא הכרעת-ספק.
אברהם בורג: ההצבעה, אם לא היה בה ספק, התקבלה כרשמית.
רוני בר-און: אנה, כדרכה הטובה, מציעה לי בעודך מדבר נוסח שיכול להיות שאתה מתחבר אליו.
רוני בר-און: "לא ייראו בכך החלטה סופית, אלא היושב ראש יעמיד להצבעה וכולי - - ".
אברהם בורג: רגע, אני רוצה לשאול שאלה.
אברהם בורג: יש לנו כאן ויכוח אחד מהותי מהי הצבעה והוויכוח השני – מה התוצר של ההצבעה.
אברהם בורג: הרי אם הסתייגות עוברת – נגיד עברה הסתייגות – אם זה חוזר לוועדה כשהיושב ראש אומר "אני לא רוצה להצביע" לפי הנוסח הקיים היום - -
רוני בר-און: הוא לא יכול לא להצביע.
אברהם בורג: אני יודע איך נראית sequence of events היא עוברת הסתייגות ואז, כשגומרים את הקריאה השנייה, שואלים את יושב ראש הוועדה / את השר: האם אתה רוצה לעבור לקריאה שנייה ושלישית למרות שעברה הסתייגות, או לא?
אברהם בורג: על פי שיטתך שההסתייגות לא נחשבת, לא שואלים בכלל ועוברים ישר לשלישית.
אברהם בורג: על פי שיטתי שההסתייגות עברה, צריך לשאול את השאלה ואולי לא ממשיכים הלאה.
רוני בר-און: אברום, אתה הלכת עשרה צעדים קדימה.
רוני בר-און: הטענה שלך בהתחלה הייתה טענה טובה.
רוני בר-און: אני ניסיתי להפיס את דעתך, במובן זה שאני רואה בזה מעין ניסיון לבדיקה איפה, בתוך ה-52, אנחנו מוצאים את ההסתייגות האמיתית.
רוני בר-און: ואתה בא עכשיו ואתה מספר לי שהוא לא יצביע על זה.
רוני בר-און: איך הוא לא יצביע על זה?
אברהם בורג: לא, אדוני לא מספיק מנוסה בנוהל ההצבעה.
אברהם בורג: נוהל ההצבעה מתגלגל בצורה כזאת, שאם עברה ההסתייגות בשלב מסוים של הדיון, יש לה יכולת לעצור את המשך ההצבעות, לא חשוב כרגע איך ולא חשוב על ידי מי.
אברהם בורג: יש לה את היכולת.
אברהם בורג: אם מתקבלת השקפתך שההצבעה רואים בה כאילו לא נתקבלה, אז המשמעות של המשך ההצבעות – לא קרה כלום.
אברהם בורג: אם מתקבלת שיטתי שהיא התקבלה, אפילו אם אתה מרוקן את 52 האחרות מתוכן על ידי התנגדות לכל ה-52 לאחר מכן, עדיין שיטתי עומדת שאפשר לשאול האם אפשר להמשיך בהצבעה או לא.
אברהם בורג: אני חושב שיהיה כאן
אברהם בורג: סעיף שאומר שאם השגתי רוב בכנסת - -
רוני בר-און: רגע, רגע אחד.
חיים אורון: אני מתנגד.
רוני בר-און: אתה רוצה להתנגד לפני שאנה משיבה לאברום?
רוני בר-און: תתנגד.
חיים אורון: אני רוצה להגדיר על מה הדיון.
חיים אורון: הדיון היחידי שעכשיו מתקיים פה, אברום, הוא איך מתקבלת הסתייגות.
חיים אורון: דינה כמו כל הסתייגות אחרת.
חיים אורון: ליושב ראש הוועדה יש סמכות לבוא ולהגיד: הנה, זו התקבלה, אני עוצר את החוק, אני ממשיך את החוק – כל מה שהוא רוצה.
חיים אורון: אנחנו לא משנים את כל התקנון.
אברהם בורג: אז אתה מסכים אתי.
רוני בר-און: רגע, בוא ניישר קו בדבר.
רוני בר-און: אומר היושב ראש: הסתייגויות ממספר 1 עד מספר 52 עניינן תאריך החוק.
רוני בר-און: אני מצביע כרגע על התאריך המאוחר ביותר.
רוני בר-און: ההסתייגות נתקבלה.
רוני בר-און: עכשיו, היה כלא היה.
רוני בר-און: מה שקרה עד פה, באופן אוטומטי מתייתר.
רוני בר-און: אברום לא אוהב את הרעיון הזה, אנחנו נמצא לו פתרון – תן לי לנסות להביא את עצמנו לאיזשהו מכנה משותף.
רוני בר-און: אברום אומר: אין דבר מיותר במקרא.
רוני בר-און: קרה, אתה לא יכול להעביר לי את זה לאיזושהי מחלקה לא קיימת.
רוני בר-און: זה עלי ספר.
רוני בר-און: הייתה החלטה.
רוני בר-און: אני אומר, לא.
רוני בר-און: זה עובר למדור שלא רלוונטי יותר.
רוני בר-און: כי עכשיו אני מצביע: אחד בחודש, שניים בחודש, שלושה בחודש – אם כל ה-52 שוב נופלות, גם האקורדיון נפל אתן.
חיים אורון: המתכונת היא לא כמו שאתה מתאר אותה.
רוני בר-און: זאת המתכונת שאני מציע.
חיים אורון: במציאות היא תיראה כך: הייתה הצעת ועדת הכספים, שהמס יתחיל באחד בינואר.
חיים אורון: מולה היו 52 הצעות שתחולתן מהשניים בינואר, עד אפריל.
חיים אורון: אתה מעמיד את ההסתייגות הזאת, כאקורדיון, מהשניים בינואר עד אפריל, והיא קיבלה רוב.
חיים אורון: מה נשאר לכנסת על השולחן?
חיים אורון: נשארה הצעת ועדת הכספים שמופיעה בנייר הלבן כהצעת הוועדה – כי אני תמיד צריך את הצעת הוועדה – ומולה כל ההסתייגויות האחרות.
חיים אורון: איך אומר אברום?
חיים אורון: לו יתואר, התקבלה אחת מההסתייגויות מתוך ה-52 הנוספות, מעמדה כמו כל הסתייגות אחרת.
חיים אורון: אז יושב ראש הוועדה יכול לקום ולומר: סליחה, חוק מס שמתחיל באפריל, אני חוזר אתו לוועדה ואני רוצה להפעיל את כל המנגנונים של התקנון בשביל לעצור אותו.
חיים אורון: זה לא שונה מכל הסתייגות אחרת, כי נושא הדיון שלנו עכשיו הוא איך מקבלים – או לא מקבלים – הסתייגות.
חיים אורון: אם היא התקבלה, מעמדה הוא כמו כל הסתייגות אחרת.
חיים אורון: ואז מופעל כל המנגנון, יורדים לוועדה, מתקנים – הכל פועל אותו דבר.
חיים אורון: אנחנו לא משנים את כל המבנה.
חיים אורון: אנחנו משנים פה עכשיו רק איך בודקים את החלון הזה של ההסתייגות ומתאימים אותו למצב של אקורדיון מול מצב אחר.
רוני בר-און: אני מוכן להסכים עם זה, אבל אברום לא מסכים עם זה.
אברהם בורג: אני אומר בדיוק כמו ג'ומס.
אברהם בורג: אני אומר: אל תייצר מצב, רוני, שנתקבלה הסתייגות והיא לא נתקבלה.
אברהם בורג: זה כמו אסימון עם חוט.
אברהם בורג: התקבלה הסתייגות?
אברהם בורג: מה שזה לא יהיה – די, כבר לא אכפת לי.
אברהם בורג: עכשיו זה כבר לא האחד בינואר.
אברהם בורג: עכשיו, תפעיל על זה את כל המנגנונים האחרים של ההסתייגות.
גדעון סער: אבל אם הכנסת אמרה פעם אחת את דעתה, שהיא מקבלת את ההסתייגות, ואחרי זה, כשהיא באה לקונקרטיזציה, היא דחתה 30 פעם את כל החלופות, אז היא אמרה את דעתה פעם אחת ואחרי זה אמרה אותה עוד 30 פעם, הפוך.
גדעון סער: בסופו של דבר היא יכולה לבוא ולומר: אני כן מקבלת את התאריך המקורי, לדוגמה, במקרה הזה.
גדעון סער: היא לא מגלה את דעתה פעם אחת וזהו, היא מצביעה 30 פעם אחר כך.
רוני בר-און: מה שזה אומר, אם מותר לי לתת את הפרשנות, זה שהיושב ראש לא יצביע על השניים באפריל.
רוני בר-און: הוא יגיד: אני מצביע כרגע על הסתייגות לתאריך אחר מהתאריך המוצע על ידי הוועדה.
רוני בר-און: זה קיבל רוב?
רוני בר-און: עכשיו מצביעים.
רוני בר-און: ואנשים מציעים את התאריכים שמופיעים בהסתייגות.
רוני בר-און: זה נופל?
רוני בר-און: זה אומר שאף אחד מהתאריכים שהוצע בהסתייגות לא התקבל – חוזרים לתאריך של הוועדה.
אברהם בורג: 100%.
גדעון סער: רק עוד משפט, רק בשביל שתבין את הטיעון שלי, אברום, כי אני הרבה פחות דומיננטי בדיון הזה ממך.
גדעון סער: אני אומר: יש שער, יש שער מסוים.
גדעון סער: אני, בהצבעה הראשונה שלי אומר אם אני נכנס או לא נכנס.
גדעון סער: אם אני סוגר את השער, אני ממשיך.
גדעון סער: אם לא – אז יש לי אופציות.
גדעון סער: אבל בזה שנכנסתי דרך השער, עוד לא קיבלתי שום אופציות.
אברהם בורג: אני אציע לך הצעה, אדוני היושב ראש.
אברהם בורג: לך רגע לסעיף 2, ברשותך.
אברהם בורג: "קיבלה ההסתייגות הקיצונית - -"
רוני בר-און: אתה יכול לראות את סעיף 1 בהצעה 2? בוורסיה השנייה?
אנה שניידר: בוורסיה השנייה זה יותר ברור.
אברהם בורג: "היושב ראש רשאי להעמיד להצבעה , בעת הקריאה השנייה, את ההצעה שהכנסת תקבל אחת מן ההסתייגויות הכלולות באותה סדרת הסתייגויות".
אברהם בורג: את זה ממילא הוא מעמיד, מה זה "רשאי"?
אברהם בורג: זה הסתייגויות.
אנה שניידר: לא, הוא מעמיד את השאלה: האם הכנסת מוכנה לקבל את אחת ההסתייגויות - -
אברהם בורג: רגע.
אברהם בורג: אנחנו פתחנו ואמרנו, ג'ומס ואני, בישיבה הקודמת וגם עכשיו: מקבלים את העיקרון שיש הסתייגות בדברים שהם חצילים – הן לא מהותיות – ואקורדיון מקופל.
אברהם בורג: הוא מגיע בתור הסתייגות אחת שבתוכה מקופלים עוד 52 דברים.
אברהם בורג: ואין ליושב ראש פריבילגיה להחליט אם להצביע על זה או לא, הוא מצביע על זה כמו הסתייגות אחת, שהגיעה.
אברהם בורג: הגיעה הסתייגות, הוא מצביע.
אברהם בורג: מקופלת.
אברהם בורג: רק הצבעה אחת, כי הכל זה חצילים וכוזברה.
אברהם בורג: עכשיו היושב ראש מעמיד להצבעה את ההסתייגות, הגענו לסעיף 2 בהצעה 1: "קיבלה ההסתייגות - -" – לא הקיצונית, כי לא מעמידים את המספרים, אלא קיבלה הסתייגות של אקורדיון.
אברהם בורג: התקבל עיקרון על חבילת הסתייגויות, "היושב ראש יעמיד להצבעה את כל ההסתייגויות הכלולות באותה סדרת הסתייגויות- -" – אחת לאחת - "לרבות ההסתייגויות הקיצוניות כמקובל".
אברהם בורג: לא נתקבלה אף אחת מהן, חוזרים ומצביעים על הצעת הוועדה.
חיים אורון: חוזרים לוועדה.
חיים אורון: עכשיו, בוא נעביר את זה למצב אחר.
חיים אורון: אני רוצה להישאר צמוד לתקנון של הכנסת.
חיים אורון: היו 4 הסתייגויות לחוק עונשין – כמו לחוק תקציב – 4 הסתייגויות רגילות.
חיים אורון: אני הצבעתי בעד ההסתייגות הראשונה, של אורון, השנייה של בורג, השלישית של שרון.
חיים אורון: שלושת ההסתייגויות נפלו, אחר כך הצבעתי על הסעיף של הוועדה וגם הוא נפל.
חיים אורון: מה עושים?
רוני בר-און: לוועדה.
חיים אורון: לוועדה.
חיים אורון: עכשיו עשית פה את אותו הליך, רק בהיפוך.
חיים אורון: אמרת בהתחלה: מי בעד הצעת הוועדה ומי בעד כל ההצעות האחרות.
חיים אורון: חברי הכנסת אמרו: אנחנו נגד הצעת הוועדה כי אנחנו בעד כל ההצעות האחרות.
אברהם בורג: לא, אתה מצביע קודם על ההסתייגות ואחרי כן על הצעת הוועדה.
חיים אורון: אבל איך תצביע על האקורדיון?
חיים אורון: אתה מצביע על כל אקורדיון מול מה?
אברהם בורג: סליחה, בתור היחיד שניהל את כל ההסתייגויות האלה כמה פעמים בימי חייו - -
אנה שניידר: מול הצעת הוועדה.
אנה שניידר: תמיד מול הצעת הוועדה.
אנה שניידר: כל הסתייגות היא מול הצעת הוועדה.
חיים אורון: הוא מציע היום להצביע את כל ההסתייגויות מול הצעת הוועדה.
רוני בר-און: ב"שוט" אחד.
חיים אורון: התקבלו ההסתייגויות, נפלה הצעת הוועדה.
רוני בר-און: לעת הזאת.
רוני בר-און: עכשיו אנחנו, עוד פעם, מצביעים הסתייגות מול ועדה, הסתייגות מול ועדה, הסתייגות מול ועדה – עברנו את כל ה-52.
רוני בר-און: אף אחת מההסתייגויות לא עברה – קיבלת 52 פעם אמון בהצעת הוועדה.
רוני בר-און: בוודאי שכן.
רוני בר-און: כמו רוויזיה.
רוני בר-און: אתה רוצה לקרוא לזה רוויזיה?
רוני בר-און: אני לא יודע לתת לך שם שיספק את האינטלקט שבטיעון שלך.
חיים אורון: סליחה, למה זה שונה מחוק רגיל?
חיים אורון: הצבעת על הצעת עונשין אחת, שתיים, שלוש, נפלו כל ההסתייגויות.
גדעון סער: יש 60 הסתייגויות.
חיים אורון: אחר כך הצבעת על הצעת הוועדה וגם היא נפלה.
חיים אורון: אתה עושה לה רוויזיה?
רוני בר-און: שמעתי מה שאתה אומר ואני אומר עוד פעם: כאשר אתה מצביע פעם אחת על האקורדיון והוא התקבל, אמרת לי: נפלה הצעת הוועדה, קיבלתי.
רוני בר-און: עכשיו, אתה בא ואתה אומר: במקום הצעת הוועדה, הצבענו במכלול, בוא נתחיל להוציא את התפוחים מהקופסה עד שנראה מה התפוח הנכון.
שאול יהלום: לא, לא.
רוני בר-און: זה מה שהוא אומר.
רוני בר-און: אל תגיד לי לא.
רוני בר-און: אתה נכנסת באמצע הדיון – זה מה שהוא אומר.
רוני בר-און: מוציאים תפוח ראשון, תפוח שלישי, מגיעים לתפוח 48, עבר – הכל טוב.
רוני בר-און: לא עברו כל ה-52 – כל תפוח שהצבעת, למעשה הצבעת תפוח מול ועדה, תפוח מול ועדה, תפוח מול ועדה.
רוני בר-און: אחרי שהוועדה קיבלה 52 פעם rulling שההסתייגות תמיד נופלת מולה, היא חוזרת לחיות.
רוני בר-און: אז האקורדיון מתייתר.
חיים אורון: לא, אבל אני רוצה להצביע על הוועדה, כי אני גם נגד הוועדה.
אנה שניידר: אתה מצביע על הסעיף בסוף ההסתייגויות.
רוני בר-און: אתה מצביע על הסעיף.
רוני בר-און: זה קיים, בזה לא נוגעים ממילא.
חיים אורון: זה ברור?
אנה שניידר: בשנייה.
חיים אורון: אתה מצביע על הסעיף לפי הצעת הוועדה?
אנה שניידר: ודאי.
אברהם בורג: זה ממילא.
רוני בר-און: אתה עובר פה תהליך פשוט מאד.
רוני בר-און: פעם אחת האקורדיון, אחר כך ה scanningוכשה-scanning לא העלה משהו שהוא הסתייגות שעומדת - -
חיים אורון: אז אתה מצביע בעד – נגד הצעת הוועדה.
חיים אורון: לא באופן אוטומטי, אתה מצביע.
רוני בר-און: אתה רוצה לשים משמרת שבמשמרת עוד הצבעה?
רוני בר-און: עברתי אתך בסדר זה 52 הצבעות, אעבור אתך עוד הצבעה.
שאול יהלום: לא, לא צריך.
רוני בר-און: תודה רבה, כן צריך.
רוני בר-און: אני כבר שעה מנסה להסביר לו שלא צריך.
שאול יהלום: אתה חוסך 80 שעות אחר כך.
חיים אורון: לא, אני לא בשאלת החיסכון בזמן.
אברהם בורג: אנחנו בעניין של לעשות אחידות בתקינה אחת.
רוני בר-און: אבל אתה לא מבין, זה ממילא, סט של 52 הצבעות.
שאול יהלום: נפלו כל ההצבעות, אז הוא אומר: עכשיו נצביע לפי הצעת הוועדה.
רוני בר-און: שאול, תנסה רגע להבין ולא להתעקש, כי חסר לך נתון, כי לא היית פה.
שאול יהלום: איזה נתון?
רוני בר-און: ממילא הולך שעכשיו אנחנו כבר נמצאים ב-53 הצבעות, ואני מוסיף לו כג'סטה את הצבעה 54.
רוני בר-און: ההצבעה הראשונה הייתה על אקורדיון, זה אחד, עכשיו תספור 52 הצבעות שכל ההסתייגויות נפלו, הגענו ל-53, אומר ג'ומס: אני רוצה הצבעה 54.
שאול יהלום: לא, לא מגיע לו.
רוני בר-און: בסדר, תצביע נגד.
חיים אורון: אתם אומרים אותו דבר.
שאול יהלום: כהצעת הוועדה.
שאול יהלום: ככה אומרים.
רוני בר-און: בבקשה, אברום.
רוני בר-און: גם עכשיו, בזה, דעתך עדיין לא נוחה מהעניין?
אברהם בורג: תראו, הרי הוויכוח הוא לא פוליטי, אנחנו מנסים לעשות תקנון נכון.
אברהם בורג: פוליטית יש לי נטיות אחרות.
אברהם בורג: אני רוצה שהתקנון יהיה נכון.
אברהם בורג: מה אומר הנוהל?
אברהם בורג: קודם כל, סדר ההצבעה באופן עקרוני.
אברהם בורג: אני מצביע על ההסתייגות.
אברהם בורג: אם היא עברה, היא החליפה את הסעיף.
אברהם בורג: לאחר מכן כשאני מצביע פעם שנייה על הסעיף, אני אומר: הצבעה בקריאה שנייה על פי ההסתייגות שהתקבלה – אני מצביע על הכל, על כל החבילה.
אנה שניידר: על הסעיף.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: על הסעיף ועל ההסתייגות.
אברהם בורג: עכשיו אנחנו מכניסים אלמנט חדש שהוא האקורדיון.
אברהם בורג: איך השלבים נראים?
אברהם בורג: באה הסתייגות אחת סגורה, אקורדיון סגור, קיבל את רוב הכנסת.
אברהם בורג: נפלה הצעת הוועדה ועכשיו יש אקורדיון.
אברהם בורג: האקורדיון כהצעה סגורה קיבל רוב, אז הצעת הוועדה לא קיימת.
אברהם בורג: הלכתי לכל 52 ההסתייגויות שלא קיבלו רוב, אז אני במצב ביניים: מצד אחד הצעת הוועדה לקריאה שנייה נפלה ומצד שני האקורדיון נפל.
אברהם בורג: שניונת, אני רוצה לפרוש את המהלך עד הסוף.
חיים אורון: בוודאי שזה נכון.
אברהם בורג: שאול, אל תתרגז.
אברהם בורג: אני מתאר מה אני מבין.
רוני בר-און: אוקי, דבר, אברום.
אברהם בורג: הצעתי: תשוב ותצביע על האקורדיון הסגור.
אברהם בורג: אם הוא נפל – אתה שוב בהצעת הוועדה.
אברהם בורג: אם הוא לא נפל – תחזיר את הכל לוועדה למטה.
אנה שניידר: לפי סעיף 173.
רוני בר-און: אז במקום מה שאני הצעתי לג'ומס, שאחרי 53 הצבעות נצביע על הצעת הוועדה, אתה אומר: נחזור עוד פעם לאקורדיון.
אברהם בורג: כי יש לי מצב ביניים של "אינטרגנום", שאין לי לא את השנייה, שנפלה, ולא את ההסתייגויות שנפלו.
אברהם בורג: אני רוצה לתת מעמד לאחת ההסתייגויות.
רוני בר-און: אין לי בעיה עם זה, אני מוכן ללכת לשיטתך.
רוני בר-און: אני לא רואה איפה ה"אינדיקט".
רוני בר-און: אם זה מסדר לך יותר טוב - -
אברהם בורג: רק את הקטע של ההצבעות.
רוני בר-און: את הקטע של הדוק-פורתא עם התקנון, אין לי בעיה.
רוני בר-און: בבקשה, חבר הכנסת יהלום.
שאול יהלום: אני חושב שזה מתכון לשיתוק אותה הצבעה.
שאול יהלום: כי ההיגיון אומר שאתה חוזר על אותה הצבעה ואתה מצפה, לכאורה, בהצבעה השנייה, לקבל תוצאה על אותו נוסח כאילו זו הסתייגות.
שאול יהלום: קודם היא דחתה, קיבלת הסתייגות – מה תקבל עכשיו?
שאול יהלום: מה, הכנסת טיפשה?
שאול יהלום: קודם היא קיבלה ואחר כך - - לכן זה החידוש כאן, שאם יש לך אקורדיון, אתה במצב שנקרא לו: המתן.
שאול יהלום: זה לא שדחית, אתה דחית על תנאי.
שאול יהלום: מה שאתה אמרת: ברגע שקיבלתי אקורדיון דחיתי את הסעיף - -
רוני בר-און: דיברנו על זה כשהוא לא היה פה, נו.
אברהם בורג: - - את הזמן לפני שהוא הגיע.
שאול יהלום: אני מתנצל שאיחרתי.
רוני בר-און: לא חשבנו לרגע שיכולנו לחשוב על משהו שהוא לא חושב עליו עכשיו.
שאול יהלום: אני מתנצל, הייתי ב"המתן".
שאול יהלום: אני בא ואומר: ברגע שאתה ב"המתן", עדיין לא דחית.
שאול יהלום: אתה כאילו עושה ניסוי.
רוני בר-און: דיברנו על זה, הוא לא מוכן לקבל את זה.
אברהם בורג: אני לא מקבל שיש הצבעת-ניסוי במליאה.
רוני בר-און: שאול, דיברנו על זה.
רוני בר-און: אומר אברום, גם נוכח הניסיון שיש לו כיושב ראש הכנסת, שאין הצבעות על-תנאי.
רוני בר-און: אין הצבעה שאתה תולה אותה על הקיר ואומר: עכשיו בוא נבדוק אותה, אני אוריד אותה אחר כך מהקיר.
שאול יהלום: המהות של אקורדיון היא על תנאי.
שאול יהלום: בגלל שאתה מצרף פה 52 תת-קבוצות, שאו הם יסכימו או לא.
שאול יהלום: זה התנאי.
רוני בר-און: הסברתי את זה, ניסיתי.
אנה שניידר: אני חושבת שהפתרון יכול להיות באמת בהסכמה על שימוש בסעיף 127, במקרים כאלה.
אנה שניידר: מה אומר סעיף 127?
אנה שניידר: "בכל שלב של הדיון בקריאה השנייה, רשאית הכנסת, לפי הצעת הממשלה או יושב ראש הוועדה, להטיל על הוועדה לחזור ולדון בהצעת החוק כולה, או בשאלה שהכנסת תפרש בהחלטתה".
אנה שניידר: הנקודה כאן היא שזה לפי הצעת הממשלה או יושב ראש הוועדה.
רוני בר-און: אנחנו הסברנו את זה, אנחנו כבר לא פה, אנחנו כבר בקטע הקוסמטי.
אנה שניידר: אנחנו כן פה.
רוני בר-און: אנה, אנחנו לא פה.
רוני בר-און: אנחנו קילומטרים קדימה.
אנה שניידר: אנחנו כן פה ואני אסביר מדוע.
אנה שניידר: כי אם אתה נמצא במצב שהאקורדיון התקבל, בעצם, ואין לו משמעות מבחינה משפטית, כי יש לך 52 אופציות - -
רוני בר-און: לא, אנה.
רוני בר-און: את טועה.
אנה שניידר: למה אני טועה?
רוני בר-און: ברגע שהאקורדיון נתקבל, אנחנו מפענחים איפה הוא התקבל, באיזה דף של האקורדיון אנחנו מחזיקים.
רוני בר-און: ברגע שהדף הזה צף או התפוח – נתתי כבר 800 דוגמאות ציוריות לדבר הזה – ברגע שאחזנו בדבר הזה, זו ההסתייגות.
אנה שניידר: אבל אם הכל נפל בסיבוב השני, כששלפת תפוח-תפוח, מה נשאר לך?
אנה שניידר: נשארה לך לפי שיטתו של חבר הכנסת בורג, ההסתייגות הראשונה, האקורדיון הסגור.
רוני בר-און: אז עליה אנחנו מצביעים עוד פעם.
רוני בר-און: גם את זה כבר סגרנו עם אברום וסגרנו עם אורון.
רוני בר-און: כשמצאנו את התפוח או את הדף, אז אנחנו יודעים לחזור לוועדה, הכל בסדר, נקודה.
רוני בר-און: הצבענו על אקורדיון, ההסתייגות עברה, עכשיו אנחנו מפענחים אותו – אחד, שניים, שלושה – 49, 50 – המתח גובר, 51 – האולם עוצר את הנשימה, 52 – העיתונאים מתעלפים ביציע – אף אחד לא התקבלה.
רוני בר-און: באותו רגע אנחנו עוברים – תודה, מי בעד הצעת הוועדה?
רוני בר-און: מרימים את היד, עשינו 54 הצבעות, הלכנו הביתה.
אנה שניידר: אבל זה בדיוק מה שחבר הכנסת בורג מתנגד לו.
אנה שניידר: כי הוא אומר שהתקבלה ההסתייגות.
רוני בר-און: עוד פעם אקורדיון?
אברהם בורג: סגור.
רוני בר-און: אקורדיון סגור.
רוני בר-און: 55 הצבעות.
רוני בר-און: במקום הצבעה על הוועדה.
חיים אורון: סליחה, להצביע עוד פעם על אקורדיון, זה להצביע נגד הצעת הוועדה.
חיים אורון: זו המשמעות.
חיים אורון: לכן, הצבעה בעד ונגד הסעיף, כוללת - - .
חיים אורון: כי אם אתה מצביע נגד הסעיף, אני מצביע בעד אקורדיון.
חיים אורון: גמרתי את הכל.
רוני בר-און: זה בדיוק אותו דבר, אותו מטבע, רק מהצד השני.
רוני בר-און: אין לי בעיה, לא מוכרחים לקחת רק את הפנים של ההצעה, אפשר להצביע גם על הרוחב שלה.
חיים אורון: בוא רק נסכם, רוני.
רוני בר-און: ההסכמה שלנו היא, איפה, כזאת: אנחנו נשנה את המילים: "לא ייראו בכך כאילו היא התקבלה", ל-"לא יראו בכך החלטה סופית".
אנה שניידר: נוסח 1 או 2?
רוני בר-און: נוסח 1 סעיף 2.
אברהם בורג: תמחק את זה בכלל.
רוני בר-און: "קיבלה ההסתייגות הקיצונית רוב של מצביעים, יעמיד היושב ראש להצבעה את כל ההסתייגויות הכלולות באותה סדרת הסתייגויות אחת לאחת, לרבות ההסתייגות הקיצונית כמקובל".
רוני בר-און: עכשיו פה, בסעיף 3, צריך להכניס את הדיון שלנו.
רוני בר-און: "לא זכתה אף אחת מההסתייגויות בסדרה לרוב, יעמיד היושב ראש להצבעה נוספת את הצעת הוועדה - -".
רוני בר-און: זה מניח את דעתכם?
רוני בר-און: אחד רצה ועדה, אחד רצה אקורדיון.
רוני בר-און: עכשיו נפרדנו מהאקורדיון, חזרנו לוועדה.
רוני בר-און: תקראי, בבקשה, את סעיף 2 ואת סעיף 3 ו-3 יהפוך ל-4.
אברהם בורג: מה זו הסתייגות קיצונית?
דני יתום: הסתייגות קצה.
אנה שניידר: אני אתחיל מהתחלה: "הוגשו לסעיף בהצעת חוק הסתייגויות, שמהותן תיקון פרט או מרכיב מסוים שבסעיף, והן שונות זו מזו רק בכמות, בשיעור, במשקל, במועד וכיוצא באלה (להלן - סדרת הסתייגויות), באופן שניתן לדרגן או לכמתן כך שאחת מההסתייגויות הנה המרחיבה או המצמצמת ביותר, לפי העניין (להלן - ההסתייגות הקיצונית) - -
חיים אורון: לא, סדרת ההסתייגויות.
חיים אורון: למה לך?
רוני בר-און: אנחנו בדקנו ואמרנו שאנחנו, כקואליציה, לא רוצים להציע את זה, כי יבוא מישהו ויגיד: אתם תתחילו את הערב: "מי בעד כל ההסתייגויות שהוגשו" ותפיל את החוק.
רוני בר-און: אני לא רציתי לדבר פה על סדרה.
חיים אורון: אבל הגדרת פה מה זה סדרה.
רוני בר-און: בסדר, מאה אחוז.
רוני בר-און: אתה רוצה סדרה?
רוני בר-און: תקראי לזה סדרה.
חיים אורון: סדרה לא קיצונית.
שאול יהלום: ההסתייגות המשותפת.
שאול יהלום: כאחת.
אנה שניידר: ואז אני אומרת ככה: היושב ראש רשאי להעמיד להצבעה בעת הקריאה השנייה - -
רוני בר-און: את סדרת ההסתייגויות בחטיבה אחת.
רוני בר-און: לפני יתר ההסתייגויות הכלולות באותה סדרה.
אברהם בורג: אז אתה לא צריך את זה, כבר.
אברהם בורג: לכן "הקיצונית" לא נכון פה.
אנה שניידר: סעיף 1: "היושב ראש רשאי להעמיד להצבעה, בקריאה השנייה, את סדרת ההסתייגויות בחטיבה אחת".
אנה שניידר: סעיף 2: "קיבלה החטיבה רוב של המצביעים, יעמיד היושב ראש להצבעה את כל ההסתייגויות הכלולות - -
רוני בר-און: אל תקראי לזה חטיבה.
רוני בר-און: חטיבת ההסתייגויות.
אנה שניידר: "קיבלה חטיבת ההסתייגויות רוב של המצביעים, יעמיד היושב ראש להצבעה את כל ההסתייגויות הכלולות באותה חטיבת הסתייגויות אחת לאחת".
אנה שניידר: בלי ה"לרבות".
אנה שניידר: סעיף 3: "לא קיבלה אף אחת מההסתייגויות בחטיבת ההסתייגויות רוב של המצביעים, יעמיד היושב ראש את הסעיף כהצעת הוועדה להצבעה לקריאה שנייה.
רוני בר-און: ובא לציון גואל.
אנה שניידר: ואז יבוא: 4.
אנה שניידר: "לא קיבלה ההסתייגות - - -
רוני בר-און: לא, את סעיף 3 דהיום אנחנו לא צריכים עכשיו.
אברהם בורג: לא צריכים.
רוני בר-און: אז אין סעיף 4 חדש.
רוני בר-און: לא צריכים את זה.
רוני בר-און: אני מעמיד, אפוא, להצבעה את הצעת ההחלטה לעניין הצבעה על סדרת הסתייגויות בקריאה השנייה לפי סעיף 131 ואנחנו נכניס את זה כהערת שוליים לתקנון, כי זה סדרי דיון.
אברהם בורג: מה מעמדה של הערת שוליים?
אברהם בורג: צריך להפקיד אותה לשבועיים המתנה וכולי?
אנה שניידר: זאת החלטת ועדת הכנסת.
אברהם בורג: וזאת הוראת שעה או לנצח?
אנה שניידר: זה לנצח כל עוד לא נתקבל תיקון תקנון.
רוני בר-און: אנחנו מצביעים על הוורסיה שהוקראה לכם פה, עכשיו.
רוני בר-און: מי בעד ההצעה - ירים את ידו.
רוני בר-און: אני קובע שזה עבר פה אחד.
רוני בר-און: עכשיו, לגבי גרסה מס' 2?
אנה שניידר: זה בעצם מתייתר.
רוני בר-און: זה מתייתר.
רוני בר-און: קודם כל תודה, אברום.
אברהם בורג: אני פתחתי את הדברים ואמרתי שההסכמה - כולל התיקון הזה שהיה צריך איזשהו ליבון, אני מצטער שהתחלתי את הסעיף הזה, אבל אני ביקשתי את הזמן לשהות על זה - היא ההסכמה שלנו להצעתך מהשבוע שעבר על הרובד התחתון, לאמור: על ההסתייגויות הסדרתיות.
אברהם בורג: אני ביקשתי בשבוע שעבר שכשאנחנו מנסים להסדיר את חבילת ההצבעות - -
רוני בר-און: שני דברים ביקשת: ביקשת סיווג מסוים של מהותיות-לא מהותיות ואחר כך פנית לענף ההיסטוריה - איך מתעדים הצבעה של כל חבר הכנסת להיסטוריה.
אברהם בורג: נכון.
רוני בר-און: באת בדברים עם יושב-ראש הכנסת בעניין הזה, כפי שהבטחת?
אברהם בורג: כן, באתי בדברים, אני לא יכול להגיד שקיבלתי משנה סדורה וחלוטה, עדיין.
אברהם בורג: עכשיו הייתי מצפה, הייתי רוצה שנגיע לפחות לדיון ראשון - אם הוועדה מוכנה.
אברהם בורג: אם היושב ראש יגיד שזה לא עניינו, זה בסדר גמור - יכול להיות שנגיע להסכמות, על השאלה מה מוגדר כמהותי ועל מה מצביעים איך.
אברהם בורג: אני רוצה למלא את תפקידי באמונה כאופוזיציה.
אברהם בורג: אני רוצה לדעת איזה כלים מסורים בידי.
אברהם בורג: אם אתה אומר לי: ההצבעה הזאת נחשבת, בנוסח הזה, בקבוצה הזאת או בנושא של חומרים, צבעים, כלים וכולי, כלא מהותית - אני אגיד אז אני בעד ביטול הרפורמה במס הזאת ובעד הצגת רפורמה אחרת.
אברהם בורג: אני רוצה שתתנו לי את האזור שבתוכו אני יכול לחיות, שאני אדע איך אני מגיש דבר שהוא בעל חשיבות ואיזה דבר ייפול לי על סעיפים כאלה.
חיים אורון: אני עשיתי פה ניסיון, בהמשך דבריו של אברום.
חיים אורון: לקחתי את סעיף המטרה רחוק וניסיתי לנסח הסתייגויות.
חיים אורון: למשל, מופיע שם: לתקן, לדחות ולקבוע חוקים וכולי, אמרתי: אני מבקש להוריד את האפשרות לתקן חוקים במסגרת החוק הזה.
חיים אורון: זה מהותי או לא?
אנה שניידר: בוודאי, כי אתה מייתר את החוק, בגלל שבכל מקום שאתה מתקן - וגם דחייה זה תיקון - אז אם אתה אומר: