GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יולי יואל אדלשטיין: אנחנו לוקחים את הסיכון, לא אתם.
יולי יואל אדלשטיין: הביזיון הוא שלנו.
יולי יואל אדלשטיין: יהיה דיון תקציב שהתחיל, ונעצר כי הוועדות לא עברו.
יולי יואל אדלשטיין: ישראל אייכלר: אז למה לא נעשה הפסקה קבועה בין 12:00 בלילה ל- 8:00 בבוקר?
יולי יואל אדלשטיין: היו"ר רוני בר-און: לא, כי אני לא אספיק לעשות את זה.
יולי יואל אדלשטיין: אברהם בורג: אבו וילן, לשאלתך.
יולי יואל אדלשטיין: יש מנגנון כניסה להסכמה ומנגנון יציאה.
יולי יואל אדלשטיין: מנגנון הכניסה אומר שחלק נכבד, מה שהיושב-ראש הגדיר כ"בשר" - - -
רוני בר-און: "בשר".
רוני בר-און: לא נכבד, אחר כך זה כבר עניין של כמות.
רוני בר-און: אני מדבר על איכות, לא על כמות.
רוני בר-און: אברהם בורג: בתור צמחוני, יש חלק בשרי על השולחן בתחילת הדיון, והוא נגמר עד שעה מסוימת ביום ראשון.
רוני בר-און: אם אחד משני אלה לא עובד – כפי שרוני אומר – כדי ביזיון וקצף.
רוני בר-און: אני אומר לחבר הכנסת אייכלר – לשאלתך.
רוני בר-און: במתכונת הנוכחית יש לכל חבר כנסת של האופוזיציה 45 דקות על שלושה ימים.
רוני בר-און: זה לא מספיק לחברי הכנסת.
רוני בר-און: לכן אתה צריך את הזמן הזה.
רוני בר-און: לחבר הכנסת יצחק כהן מספיק 45 דקות?
רוני בר-און: היו"ר רוני בר-און: יש לו יותר.
רוני בר-און: מדובר ב- 72 שעות.
רוני בר-און: תוריד שליש מ-72 – אתה נשאר עם למעלה מ- 50 שעות.
אבשלום וילן: אדוני היושב-ראש, אני מקבל את התיקונים, רק אני אומר לך שמי כמוך יודע שמהותו של תקציב – עד שאין הכל, אין כלום.
אבשלום וילן: היו"ר רוני בר-און: מה היתה לנו האפשרות?
אבשלום וילן: זה בדיוק הדיון של ההסכמות.
אבשלום וילן: מי שלקח פה את הסיכון זו הממשלה, זה יושב-ראש הקואליציה.
אבשלום וילן: תאמין לי שאם לא תהיה הסגירה הזאת עד 12:00 בלילה ביום ראשון – אנחנו נשמע את הצהלות שלכם במשך כל שנת 2004.
אבשלום וילן: אברהם בורג: עד 15 בינואר זה גמור.
אבשלום וילן: יצחק כהן: ביום ראשון זה לא יהיה גמור.
אבשלום וילן: היו"ר רוני בר-און: ביקשתי הערה, לא נבואה.
אבשלום וילן: לא תחזית.
יצחק כהן: זאת לא נבואה.
יצחק כהן: היו"ר רוני בר-און: לא יהיה – הפסדנו אנחנו.
יצחק כהן: יצחק כהן: אני אומר לך – קח בחשבון שתקציב הביטחון לא יאושר גם ביום שני.
יצחק כהן: היו"ר רוני בר-און: מאה אחוז, שמענו.
יצחק כהן: בכל זה דנו למעלה.
יצחק כהן: אנחנו שמים את הראש על הגיליוטינה, אנחנו שמים את הראש על הסכין – זאת אומרת, אנחנו שמים את הראש של גדעון על הסכין פה, זה יותר מדויק.
יצחק כהן: אברהם בורג: פעמיים כי טוב...
יצחק כהן: היו"ר רוני בר-און: חברים, אני מזכיר לכם שהעניין הזה יכול לעבור רק בהסכמה.
יצחק כהן: התנגדות אחת – ואין על זה שום סיכום, כי הסעיף הזה – סעיף 148 – רק בהסכמה מלאה.
יצחק כהן: ישראל אייכלר: אולי כדאי לי להתנגד.
יצחק כהן: היו"ר רוני בר-און: תתנגד.
יצחק כהן: אברהם בורג: לא, לא, ישראל.
יצחק כהן: ישראל אייכלר: למה לא?
יצחק כהן: שיהיה פיצוץ.
יצחק כהן: הולכים לגזור על העם גזירות כאלה, ואנחנו תומכים?
יצחק כהן: היו"ר רוני בר-און: מאה אחוז.
יצחק כהן: סעיף 131, תקבלו שעתיים לכל ה- 52 חברים.
יצחק כהן: אתה רוצה בכוח – אנחנו יודעים יותר בכוח.
יצחק כהן: ישראל אייכלר: יש לכם מספיק כוח.
יצחק כהן: תתנגד.
יצחק כהן: אברהם בורג: היושב-ראש יתרגז לאחר שאני אנסה לשכנע אותו.
יצחק כהן: היו"ר רוני בר-און: היושב-ראש גם לא התרגז קודם, אבל מה מפריע לעשות הצגות?
יצחק כהן: אברהם בורג: ישראל, אני מבקש שתתנגד אחרי שתצביע בעד.
יצחק כהן: היו"ר רוני בר-און: ישנה תוספת.
יצחק כהן: אם יסתיים הדיון בוועדה בחוק גיל פרישה עד ליום ראשון, 28 בדצמבר 2003, שעה 24:00 – יחולו ההסכמות דלעיל גם לגבי חוק גיל הפרישה, ולוחות הזמנים לא ישתנו.
יצחק כהן: דני יתום: זה לא הסכמות על התקציב, זה הסכמות על סדרי הדיון.
יצחק כהן: אברהם בורג: אני יכול התייעצות סיעתית בנוכחות כולם?
יצחק כהן: חבר כנסת אייכלר – אחד הדברים הנפלאים באופוזיציה – שהמיעוט מובטח לך.
יצחק כהן: ישראל אייכלר: בסדר, את זה אני יודע.
יצחק כהן: אברהם בורג: הדיון ייראה כפי שסוכם כאן או בהסכמה או בלי הסכמה.
יצחק כהן: אם הוא ייראה כך בלי הסכמה- זה ביזיון לכולנו; אם הוא ייראה כך בהסכמה – זה קצת כבוד לחלקנו – כי אתה לא רב על דברים לא חשובים.
יצחק כהן: אתה נאבק על התקציב בהסתייגויות, בהצבעות.
יצחק כהן: אתה לא נאבק על סדרי דיון שהציבור לא מבין מה זה בכלל.
יצחק כהן: לכן אני אומר – בואו נשמור על כבוד כולנו בלהגיע להסכמה.
יצחק כהן: היו"ר רוני בר-און: חברים, הוספתי סעיף אחד שנשמט קודם מזכרוננו.
יצחק כהן: נא לקרוא אותו.
יצחק כהן: אנה שניידר: אם יסתיים הדיון בוועדת הכספים בהצעת חוק גיל פרישה עד ליום 28 בדצמבר 2003 בשעה 24:00, יחולו ההסכמות האמורות לעיל גם על הצעת החוק האמורה.
יצחק כהן: היו"ר רוני בר-און: גם על הדיון בהצעת החוק.
יצחק כהן: אנה שניידר: גם על הדיון בהצעת החוק האמורה, ללא שינוי בלוח הזמנים שהוסכם עליו .
יצחק כהן: היו"ר רוני בר-און: מי בעד הצעת ההחלטה הזאת, ירים את ידו.
יצחק כהן: ה צ ב ע ה בעד – רוב נגד – אין נמנעים – אין הצעת ההחלטה בוועדת הכנסת נתקבלה.
יצחק כהן: היו"ר רוני בר-און:
יצחק כהן: היו"ר רוני בר-און: אברהם בורג: אנחנו עשינו כאן
יצחק כהן: מאמץ גדול מאוד להגיש את מרב ההסתייגויות עוד לפני שתם הדיון.
יצחק כהן: באופן עקרוני, אתה מגיש הסתייגויות כשתם הדיון ואתה יודע על מה החוק.
יצחק כהן: כשייגמר כל העסק, אני מבקש מרווח – ואין לנו הרבה מאוד הסתייגויות – אם נצטרך להוסיף עוד כמה הסתייגויות לאחר תום הדיונים בצורה שלא תעמיס ותפוצץ את התהליך בלשכה המשפטית – שזה יהיה מובן שזו זכותי המוקנית לי.
יצחק כהן: אני רוצה שזה יהיה מונח על השולחן .
יצחק כהן: אנה שניידר: פה צריך להבהיר שישנה החלטה של יושב-ראש הכנסת עוד מלפני שנים רבות, שלא מניחים הסתייגויות לחוק שכבר הונח על שולחן הכנסת.
יצחק כהן: אברהם בורג: לפני.
יצחק כהן: עם תום ההצבעה.
יצחק כהן: היו"ר רוני בר-און: עלי.
יצחק כהן: אנחנו משנים את זה, יש לך פה הסכמה.
יצחק כהן: אמרנו את זה.
יצחק כהן: אברהם בורג: לא צריך.
יצחק כהן: לפני ההנחה על השולחן, עם תום ההצבעה.
יצחק כהן: אנה שניידר: אם אתה לא תעביר אותי כתוצאה מזה ליום ראשון, שעה 24:00.
יצחק כהן: אם 24:00 לא יהיה – נגמר הסיפור.
יצחק כהן: תודה רבה לכל מי ששיתף פעולה בעניין הזה.
רוני בר-און: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכנסת, ישיבה מס' 85.
רוני בר-און: על סדר היום שלנו מספר עניינים כפי שהיו בסדר היום וכמה עניינים שנוספו לסדר היום.
רוני בר-און: הדיון הראשון עניינו הצעת חוק (תיקון-חתימה על הצהרת אמונים) של חבר הכנסת איוב קרא, הכנה לקריאה ראשונה.
רוני בר-און: חבר הכנסת קרא, בבקשה.
איוב קרא: אדוני היושב ראש, חבריי חברי הכנסת, הצעת החוק הזו באה לתת בשידור ישיר גושפנקא לכל מי שנכנס לבית הזה.
איוב קרא: חשוב מאוד שכבל עם ועדה יראו שהוא שייך לבית הזה, נאמן לבית הזה, הוא רוצה בטובת הבית הזה, ושהוא מייצג את העם ערבים כיהודים שכאן במדינת ישראל.
איוב קרא: חשוב שהדברים האלה יראו בשידור ישיר את הדברים האלה כדי לחזק את הבית הזה וכדי לא להשאיר סימני שאלה בנאמנות לבית הזה ולא למקום אחר.
איוב קרא: מה שקורה עכשיו הוא שלפעמים לא שומעים את מי שנשבע.
איוב קרא: אולי מה שקורה עכשיו הוא טוב למה שהיה לפני עשר-עשרים שנה.
איוב קרא: אבל, בעקבות מה שקרה בשנים האחרונות חשוב מאוד שמי שנכנס לבית הזה יחתום בשידור ישיר ו ויראו שהוא נאמן לבית הזה.
איוב קרא: חשוב מאוד לתת גושפנקא לנאמנות לבית הזה.
דליה איציק: אני לא מבינה את ההצעה הזו.
דליה איציק: מה זאת אומרת: "מוצע להדגיש את מחויבותו של חבר הכנסת לתוכן הצהרת האמונים וכו'"?
רוני בר-און: אומר חבר הכנסת איוב קרא שהצהרה בעל פה לא מספיקה אלא שצריך גם לעלות ולהצהיר או לחתום על הצהרה בכתב, כמו שעושים שרים.
רוני בר-און: הוא רוצה להוסיף לזה איזשהו נופך, לרבות העוצמה.
רוני בר-און: אני אתן לך דוגמא מהחיים המשפטיים שאני ואת מכירים במקצת, הסכמים בעל פה והסכמים כתובים, וכאשר מדובר ממש בדברים שלא מוכנים לקבל הסכם בעל פה - - -
דוד טל: זה ממש לא דומה, אדוני היושב ראש.
דוד טל: אם אני מצהיר בפני בית משפט - - -
רוני בר-און: תודה רבה שאתה מתפרץ.
דוד טל: אדוני, האם אתה רוצה להוציא אותי?
דוד טל: אדוני רוצה להוציא אותי אז תעשה את זה עכשיו כדי ששנינו לא נהיה שותפים לביזיון הבא.
רוני בר-און: אני מבקש ממך להפסיק, לא להיכנס לדבריי.
דוד טל: אני רק הערתי לאדוני.
רוני בר-און: אני מבקש ממך להפסיק.
דוד טל: האם אתה קורא אותי לסדר גם בפעם השנייה?
דוד טל: עם כל הכבוד, אני חושב שזה לא דומה.
דוד טל: יש הערות שאדוני מקבל מחברי כנסת אחרים וכל פעם שאני פוצה את הפה אז אדוני מתנפל עליי בחמת זעם שפוכה על פניו.
דוד טל: אני לא יודע במה חטאתי, אדוני.
דוד טל: אולי אדוני יאמר לי במה חטאתי, מה פשעי ומה חטאתי.
רוני בר-און: אתה פעם אחר פעם כשאתה רוצה להתחמק מהצבעה עושה פרובוקציה כדי שיוציאו אותך.
רוני בר-און: בפעמים הקודמות גם אמרת לי את זה.
רוני בר-און: אני מציע לך, תפסיק את הפארסה הזו.
דוד טל: אדוני, הפעם אני מתכוון להצביע איתך ויש לך בעיה עכשיו.
רוני בר-און: חרף זאת אני אוציא אותך אם תפריע.
דוד טל: אני לא מאמין שתעשה את זה.
רוני בר-און: אני אוציא אותך אם תפריע .
דוד טל: אני לא מאמין, כי אני לא מוותר על זכותי להעיר הערה כפי שאנשים אחרים מעירים הערה.
רוני בר-און: חברת הכנסת איציק, האם את סיימת?
דליה איציק: לא, אתה היית באמצע הסבר.
רוני בר-און: אני לא רוצה להסביר כי אנשים פה לא רוצים לשמוע וזה מפריע.
דליה איציק: לא, אני רוצה באמת לשמוע.
רוני בר-און: אין לי עניין להסביר את זה, תודה רבה.
דני יתום: אני חושב שיש במקרה הזה מקום לתת משקל גדול מאוד למסורת שקיימת כבר עשרות רבות של שנים, כמה שזה קיים.
דני יתום: על מנת לעשות שינוי בנושא שיש בו גם מהות וגם טקסיות, צריכים סיבה מאוד טובה.
דני יתום: אני לא רואה את ההבדל הגדול אם חבר כנסת מצהיר בעל פה ואם הוא גם חותם על הנייר.
דני יתום: אני חושב שמרגע שחבר כנסת מתחייב בעל פה קבל כל הציבור בבית, הדבר הזה מחייב בדיוק כאילו הוא חתם על נייר, כך אני מרגיש לפחות לגבי עצמי.
דני יתום: על כן, אני חושב שאין סיבה מספקת לעשות את השינוי הזה.
דני יתום: כמובן שהייתי מקבל את הדבר הזה אילו כך הייתה מסורת הרבה שנים.
דני יתום: אני לא חושב שיש סיבה מספקת לעשות את השינוי.
רוני בר-און: סגן היושב ראש, חבר הכנסת אדלשטיין, בבקשה.
יולי יואל אדלשטיין: התמזל מזלי גם בהשבעה כשר וגם בהצהרת אמונים כחבר כנסת.
יולי יואל אדלשטיין: אני מבין שיכולים לדבר פה על כל מיני זרמים ומה גורם לשינוי.
יולי יואל אדלשטיין: אבל, אם אתם שואלים אותי, יש הרבה יותר מעמד ותוקף והייתי אומר אפילו התרגשות, בהצהרת אמונים כשר כולל חתימה על טופס שמביא לך מזכיר הכנסת, לעומת לא הצהרה של חבר כנסת.
יולי יואל אדלשטיין: אנחנו לא מדייקים כאן, חבר כנסת לא מצהיר שום דבר, לא עולה לדוכן.
יולי יואל אדלשטיין: קוראים את ההצהרה ואז אומר חבר הכנסת: מתחייב אני.
יולי יואל אדלשטיין: אם אתם שואלים אותי, ודאי שזה תקף, אני מסכים עם כל מילה של חבר הכנסת דני יתום.
יולי יואל אדלשטיין: ודאי שזה לא תקף לא פחות, אנחנו לא מדברים על הצד המשפטי.
יולי יואל אדלשטיין: אם אנחנו עוסקים בתדמיתה של הכנסת כדי למנוע זילות הכנסת, אני חושב שהצעד הזה יכול להיות צעד מבורך בכיוון הנכון, לתת יותר טקסיות, יותר מעמד, ואפילו יותר רגש בעניין הזה של הצהרת אמונים בכנסת, תודה.
מוחמד ברכה: המסורת שדיבר עליה חבר הכנסת דני יתום היא לא מסורת סתם בעלמא.
מוחמד ברכה: השבעת הממשלה שונה מהשבעת חבר הכנסת כיוון שהממשלה היא רשות מבצעת.
מוחמד ברכה: הגדרה של הכנסת לעומת זאת היא אחרת.
מוחמד ברכה: אני חושב שהאמירה "מתחייב אני" היא מעין חתימה וחתימה קבל עם ועדה.
מוחמד ברכה: אבל אדוני היושב ראש, אני רוצה לדבר גם על הצד הטכני.
מוחמד ברכה: טקס השבעת הכנסת הוא טקס שהנשיא מכבד אותו בנוכחותו וגם התקשורת, ויש הרבה אורחים.
מוחמד ברכה: הטקס הוא טקס קומפקטי, הוא מסתיים לאחר חצי שעה.
מוחמד ברכה: יודעי דבר אומרים שתהליך של החתמת חברי הכנסת הוא תהליך שיכול לקחת שעות.
רוני בר-און: שעה וחצי.
מוחמד ברכה: שעתיים.
רוני בר-און: בסדר, נתפשר איתך.
רוני בר-און: שאלתי את סגן המזכיר וקיבלתי תשובה.
מוחמד ברכה: זה ימוסס את הטקס, יהיו שם הרי אורחים רבים.
מוחמד ברכה: אני חושב שזה מיותר.
מוחמד ברכה: לו היה קורה משהו שמחייב הליכה לכיוון הזה אז אין שום ספק.
מוחמד ברכה: אבל, לא קרה שום דבר שמחייב לשנות כאן סדרים.
מוחמד ברכה: לכן, אני חוב שזה פשוט מיותר ומה שיש הוא מספיק מכובד.
מוחמד ברכה: הוא יוצר רושם מספיק טוב.
מוחמד ברכה: יש בו גם מספיק מחויבות של חברי הכנסת, תודה רבה.
זהבה גלאון: בניגוד לחבר הכנסת ברכה, אני חושבת שלא מדובר בעניין טכני.
זהבה גלאון: העניין הטכני הוא פחות חשוב.
זהבה גלאון: אני לא מבינה למה קפץ חבר הכנסת קרא?
זהבה גלאון: תדמיתה של הכנסת?
איוב קרא: כן, תדמיתה של הכנסת מאוד ירד.
זהבה גלאון: קודם כל תפסיקו להצביע הצבעות כפולות ואחר כך נשמור על תדמיתה של הכנסת.
זהבה גלאון: החתימה הזאת היא על הקרח.
זהבה גלאון: יש כאן מסורת של 55 שנה.
זהבה גלאון: כשנהיה שרים וימנו אותנו לשרים וכשתהיה לנו מחויבות, וכדי שלא נברח, אז אולי נשקול לחתום.
רוני בר-און: אני רוצה לשרש כאן שגיאה שנמצאת על השולחן.
רוני בר-און: גם השרים לא מצהירים על-פי חוק.
רוני בר-און: לפי סעיף 14 מצהירים, אבל החתימה היא מנהג.
רוני בר-און: החתימה של השרים היא לא מעשה חקיקה, היא נוהג.
זהבה גלאון: בסדר, אבל משנקבע נקבע, והעניין הזה הוא חלק ממסורת.
זהבה גלאון: אני חושב שאימוץ של הצעה כזאת הוא בבחינת חרב פיפיות.
זהבה גלאון: זה בדיוק עושה את הפעולה ההפוכה.
זהבה גלאון: האם זה שאנחנו נחתום הוא זה שיציל עכשיו את כבודה של הכנסת?
איוב קרא: זה ישפר.
זהבה גלאון: במה זה ישפר?
רוני בר-און: חבר הכנסת שאול יהלום, בבקשה.
שאול יהלום: אני רוצה להעיר שלוש הערות.
שאול יהלום: ראשית, מעל לדוכן קמתי והתנגדתי לחוק.
שאול יהלום: אני חושב שמסורת צריך לקיים.
שאול יהלום: תחשבו על כל המשפחות עם הילדים, בתוכם ילדים קטנים, שישבו עד סוף שעתיים.
שאול יהלום: הרי הנשמה תצא להם.
שאול יהלום: במקום שזה יהיה טקס שמח ומכובד, זה יהיה טקס של טרחנות.
שאול יהלום: ולכן אני אומר ואני קורא לחבר הכנסת, בדיוק הפוך.
שאול יהלום: אנשים ישבו כאן שלוש שעות ויקללו בסוף את שאר הטקס ואת שאר הדברים.
שאול יהלום: שנית, אם יש טעם בכלל זה רק אם אדם יקריא מעל לדוכן כמו שר ושכולם רואים, ואחר זה הוא חותם, ולא רק אם הוא יחתום.
שאול יהלום: זה לוקח באמת שעתיים וחצי, צריך לקחת את זה בחשבון.
שאול יהלום: אפשר ללכת לפרוטוקול הכנסת ולראות כמה זמן זה לקח לעשרים שרים, ולהכפיל את זה ב-6.
שאול יהלום: לא צריך לעשות כאן השערות גדולות, אפשר לדעת את העניין.
שאול יהלום: לעצם החוק, במידה והחוק יתקבל צריך להבין שהחוק לקוי בזה שהוא לא אומר מה עושה היושב ראש.
שאול יהלום: חוק-היסוד בכנסת יש בו שני שלבים.
שאול יהלום: השלב הראשון זה פותח הישיבה: משפתח הוותיק בחברי הכנסת את ישיבת הראשונה, יצהיר את הצהרת האמונים של חברי הכנסת ואז נוצר תהליך שהוא קורא לכולם.
שאול יהלום: החוק הזה מדבר רק על ה-119, הוא לא מדבר על הראשון.
שאול יהלום: זאת אומרת, צריך לדעת כאן מה עושה הראשון וזה לא כתוב.
שאול יהלום: חבר הכנסת קרא, זה יהיה טקס ממש טרחני, בעוד שהיום הוא חגיגי.
שאול יהלום: הסיבה לכך שזה יהיה טרחני היא משום שיש 120 חברי כנסת.
שאול יהלום: אם נהיה 20 חברי כנסת, כמו השרים, זה סיפור אחר.
דוד טל: אדוני היושב ראש, כמשפטן אני רוצה לשאול את אדוני, האם יש הבדל בין הצהרה בפני בית המשפט בעל-פה ובין הצהרה בבית המשפט בכתב?
דוד טל: השרים שעולים לדוכן חותמים שהם מתחייבים לקיים את החלטות הכנסת, בעוד שאצלנו זה יותר הצהרתי, כמו שאמרו פה חבריי.
דוד טל: אני חושב שזה יגרום לטורח ציבור גדול שהמליאה לא תוכל לשאת ואז אנחנו נהיה מבוזים בעיני הציבור, כי אנשים הרי יתחילו להתפזר אחרי רבע שעה, עשרים דקות.
דוד טל: זה יהיה מצב מאוד מאוד מביש לכנסת עצמה, הכנסת תהיה כמו קרקס, ולכן אני חושב שלא צריך לתמוך בהצעת החוק הזאת.
דוד טל: אני חושב שחבר הכנסת קרא השתכנע מדברי החברים כאן, ולכן אני חושב שיהיה נכון למשוך את ההצעה.
אנה שניידר: אם אנחנו משווים את הוראות סעיף 15 לחוק יסוד הכנסת עם סעיף 14 לחוק יסוד הממשלה, אנחנו רואים שהמחוקק נתן את דעתו לא רק להבדל בין התוכן של ההצהרות אלא גם לסדרי ההצהרה.
אנה שניידר: בחוק יסוד הכנסת, בסעיף 15ב נאמר: "סדרי ההצהרה ייקבעו בחוק".
אנה שניידר: כלומר, המחוקק צפה שיכולה להיות בעיה לאור העובדה שמדובר ב-120 הצהרות אמונים, ולכן נתן את האפשרות לקבוע סדרי הצהרה בחוק, דבר שלא קיים לגבי השרים.
אנה שניידר: ואני חוזרת על מה שאמר היושב ראש, בחוק יסוד הממשלה לא נקבעה חובה של חתימה וזה עניין של מנהג ומסורת.
אנה שניידר: אני לא רואה כרגע סיבה לחרוג ולתקן את החוק.
אנה שניידר: אם הכנסת תחשוב שיש מקום להחתים את חברי הכנסת על ההצהרה, היא רשאית לעשות את זה גם בלי תיקון החוק.
רוני בר-און: האם יש עמדת ממשלה?
דלית דרור: הממשלה לא רואה נכון להתערב בענייני הכנסת.
דלית דרור: מבחינה משפטית אין הבדל בתוקף המשפטי אם הם חותמים או מצהירים.
רוני בר-און: מי בעד להמשיך בתהליך החקיקה כפי שהציע איוב קרא ירים את ידו?
רוני בר-און: 4, מי נגד?
רוני בר-און: תודה רבה, החוק לא עבר, צר לי.
רוני בר-און: בקשת יושב-ראש הכלכלה להעברת הצעת חוק והצעה לסדר היום מוועדת הכספים לדיון בוועדת הכלכלה.
רוני בר-און: הבקשה השנייה היא בקשה של יושב-ראש ועדת הכלכלה, תטלפנו אליו עכשיו, להעביר הצעת חוק והצעה לסדר היום מוועדת הכספים לדיון בוועדת הכלכלה.
רוני בר-און: ההצעה הראשונה עניינה, הצעת חוק הוראות ואיסורים לעניין הגרלות והימורים, התשס"ג-2003 (פ/1188), של חבר הכנסת אילן ושלגי וקבוצת חברי כנסת.
רוני בר-און: אילן שלגי הסכים להעביר את זה לוועדת הכלכלה.
רוני בר-און: יש פה דעות אחרות סביב השולחן?
רוני בר-און: מי בעד להעביר את זה מוועדת הכספים לוועדת הכלכלה ירים את ידו?
אלי אפללו: אני נגד, אני בעד להשאיר את זה בוועדת הכספים.
רוני בר-און: שאלתי אם יש למישהו יש דעה, לא היו דעות.
רוני בר-און: אני בהצבעה עכשיו.
רוני בר-און: אם אתה רוצה לדבר אז בבקשה.
רוני בר-און: ההצעה היא להחזיר את זה מוועדת הכספים לוועדת הכלכלה.
רוני בר-און: בעל הצעת החוק מסכים.
אלי אפללו: הנושא הזה כרוך באופן ישיר בנושא כספי.
אלי אפללו: אין לי ספק שבוועדת כספים צריך להשאיר את העניין הזה.
אלי אפללו: אני חושב שחשוב מאוד שזה יהיה בוועדת הכספים.
רוני בר-און: אני קורא עוד הפעם, אם יש מישהו סביב השולחן שמבקש לומר משהו, אחרת אנחנו עוברים להצבעה.
אילן שלגי: אני מבקש לדבר.
אילן שלגי: אני מבקש שמדובר על הצעת החוק לתיקון חוק ההגרלות וההימורים.
אילן שלגי: אני הצטרפתי לבקשתו של חבר הכנסת שלא נמצא כאן, שהחוק הזה יידון בוועדת הכלכלה.
אילן שלגי: החוק הזה הוגש בכנסת הקודמת כשני חוקים נפרדים של חבר הכנסת דאז של טומי לפיד, הוא חוק שכבר נדון בוועדת הכלכלה.
אילן שלגי: נציגי מפעלי הפיס כבר היו בוועדה, יש פרוטוקולים של הוועדה.
אילן שלגי: אני סבור שלא רק מבחינת מהות הנושא, אלא גם מבחינת יעילות הדיון, יהיה ראוי שהצעת החוק הזאת תידון בוועדת הכלכלה.
רוני בר-און: האם עוד מישהו רוצה להתבטא?
שאול יהלום: מהי חוות דעתה של היועצת המשפטית?
רוני בר-און: כסאה של היועצת המשפטית הוא ריק, ואני לא נותן פה חוות דעת משפטיות.
רוני בר-און: מי בעד ההצעה להעביר את זה מוועדת הכספים לוועדת הכלכלה?
רוני בר-און: אני קובע אפוא שברוב של 7 כנגד 1 זה עבר לוועדת הכלכלה.
רוני בר-און: העניין הבא הוא הצעה לסדר היום של חבר הכנסת אלי אפללו בעניין קנסות בכביש האגרה.
רוני בר-און: ההצעה הזאת של חבר הכנסת אפללו נדונה בכנסת.
רוני בר-און: בתום הדיון החליטה הכנסת להעביר את הנושא לוועדה שתקבע ועדת הכנסת.
רוני בר-און: ביום תשעה בדצמבר ניתנה הודעה במליאה כי ההצעה האמורה תידון בוועדת הכספים.
רוני בר-און: כותב אליי חבר הכנסת שלום שמחון: "הקנסות המוטלים בכביש האגרה הוא כביש ארצי לישראל, קבועים לפי חוק כביש אגרה שאותו חוקקה ועדת הכלכלה של הכנסת.
רוני בר-און: טיפול מיוחד בנושא הקנסות והתשלומים החלים על משתמשים נעשה גם הוא בתיקון לחוק.
רוני בר-און: גם בכנסת ה-16 קיימה ועדת הכלכלה מספר דיונים בנושא, הן בעקבות הצעה לסדר והן דיונים יזומים בשל טענות על גובה הקנסות המוטלים על-ידי בעלת הזיכיון.
רוני בר-און: לוועדת הכספים אין ולא היה קשר לנושא התשלומים שאותם גובה בעלת הזיכיון לפי חוק האמור.
רוני בר-און: אבקשך לכן, להעמיד את הנושא על סדר יומה של ועדת הכנסת כדי שתקבע כי הדיון בהצעה שבנדון יועבר לוועדת הכלכלה".
רוני בר-און: יושב-ראש ועדת הכנסת כותב לי כהאי לישנא: "בהמשך לבקשת יושב ראש ועדת הכלכלה להעביר את הטיפול בעניין לוועדת הכלכלה, להלן התייחסותי.
רוני בר-און: א', הנושא החל ונדון בוועדת הכספים בעבר וכיום, ובכלל זה במסגרת דיוני התקציב.
רוני בר-און: ב', מסים לכל סוגיהם הם תחום עיסוקה הבלעדי של ועדת הכספים.
רוני בר-און: חקיקת המשנה לנושא זה נמצאת על סדר יומה של הוועדה ונדונה בעבר וגם כיום בוועדת הכספים.
רוני בר-און: יוזם ההצעה, חבר הכנסת אפללו חבר בוועדת הכספים העלה את הנושא כבר בדיוני הוועדה.
רוני בר-און: בהתאם לאמור לעיל, אבקשך לדחות בקשה זו ולהותירה להמשך טיפול בוועדת הכספים.
רוני בר-און: " אני לא יודע אם זה מסים, זה אגרות.
רוני בר-און: חבר הכנסת אפללו, בבקשה.
אלי אפללו: אדוני היושב ראש, לדעתי הנושא הוא פר אקסלנס בוועדת כספים.
אלי אפללו: הוא נדון בוועדת כספים.
אלי אפללו: המשמעות של הנושא הזה היא במלוא מובן המילה בנושא הכספי.
אלי אפללו: יש כאן הפקר בגבייה, 1,750% ריבית.
אלי אפללו: זה אולי השיא הכי גדול בעולם בריבית מוכרת.
אלי אפללו: לצערי הרב, הנושא הזה אושר בוועדת הכלכלה.
אלי אפללו: אנחנו נמצאים באמצע הדיונים האלה בוועדת הכספים.
אלי אפללו: יש לנו ועדת משנה שמטפלת בנושא.
אלי אפללו: עשינו כבר כמה פגישות עם נציגי כביש חוצה ישראל, עם נציגי חברת דרך-ארץ, עם המנכ"ל ועם השר בנושא הזה.
אלי אפללו: אנחנו נמצאים עכשיו באמצע התהליך בוועדת הכספים ולא צריך להעביר את זה לועדת הכלכלה.
דליה איציק: אדוני, לכאורה צודק חבר הכנסת אפללו, אבל רק לכאורה.
דליה איציק: החוק הזה חוקק בכנסת בוועדת הכלכלה כאשר אני הייתי חברה שם.
דליה איציק: כל ההליך של החוק חוקק בוועדת הכלכלה.
דליה איציק: יש הבדל גדול בין אגרות ובין מסים.
אלי אפללו: זה לא מסים.
דליה איציק: גם אני אומרת שזה לא מסים.
דליה איציק: אם זה היה מסים הייתי מצדיקה איתך.
דליה איציק: זה פר אקסלנס ועדת כלכלה.
אלי אפללו: ועדת הכלכלה אישרה 1,750% ריבית.
אלי אפללו: אנחנו באמצע תהליך.
רשף חן: יש פה שני דברים שמפריעים לי.
רשף חן: כשאני מעניין בתקנון, על פניו הוועדה הנכונה היא ועדת הכלכלה.
רשף חן: אי אפשר לראות את הקנסות האלה בשום דרך כמס.
רשף חן: זה לא מס.
רשף חן: הנושא הוא נושא כלכלי, ועדת הכלכלה היא המוסמכת בכל מה שקשור למסחר ותעשיה.
רשף חן: ואם זה לא מספיק, היא גם מוסמכת למה שקשור לתחבורה על כל ענפיה.
רשף חן: כך שעל פי כל קנה מידה, אני חושב שוועדת הכלכלה היא הוועדה הנכונה על-פי תקנון.
רשף חן: אנחנו יודעים שהחוק חוקק על-ידי ועדת הכלכלה על-פי התקנון, וזה הגיוני.
רשף חן: חבר הכנסת אפללו אומר לנו שדעתו לא נוחה מתפקוד ועדת הכלכלה, לא מוצא חן בעיניו החוק שהם חוקקו, ולכן הוא רוצה לקחת את זה לוועדה שהיא יותר נוחה לו.
רשף חן: אני חושב שאנחנו לא צריכים להסכים למצב שבו השאלה איפה יידון חוק תקבע על-פי איזו ועדה נוחה למציע.
רשף חן: זה יהיה תקדים מאוד לא מוצלח.
רוני בר-און: תקדים זה בוודאי לא יהיה.
רשף חן: אני חושב שזה יהיה תקדים.
רוני בר-און: אתה מתעלם מטיעון מאוד מרכזי פה.
רוני בר-און: כבר היו דברים מעולם, ואני לא מדבר על שנים ארוכות, אני מדבר על עשרת החודשים שאני יושב פה, שנושא התאים לכאורה ועדה אחת והוא עבר לוועדה אחרת.
רוני בר-און: הדיון התחיל כבר בוועדת הכספים, זה לא מפריע לך?
רוני בר-און: העניין הועבר לוועדת הכספים, ועדת הכספים התחילה לדון בו, ועכשיו מישהו נזכר והוא בא ואומר: אני רוצה את זה.
דליה איציק: אדוני, אבל היו דיונים בוועדת הכלכלה.
רוני בר-און: את צודקת, אבל אני רק - - - בכיוון אחד.
רשף חן: אני רוצה לברר את העובדות.
רוני בר-און: אתה מציג תמונה כאילו חד צדדית.
רוני בר-און: אתה אומר: זה שיש לחבר הכנסת אינטרס אישי שזה יהיה בוועדה כזה או אחרת, זה יהיה תקדים.
רוני בר-און: זה לא תקדים.
רוני בר-און: אני אומר לך שיותר מקרים שבאים לדיון פה, זאת אומרת שצריך לשבת ולחלק בין ועדות, חברי כנסת באים עם אינטרס אישי לאיזה ועדה הם רוצים שזה ילך, וזה סדר העולם.
רוני בר-און: אין בזה שום תקדים.
רוני בר-און: אבל, יכול להיות שבגלל שיש אינטרסים אישיים לחברי כנסת לקבוע לאיזה ועדה ילך דיון בחוק שלהם, גם את זה נוציא מהכנסת.
רוני בר-און: יכול להיות שנוציא את זה לוועדה ציבורית.
דני יתום: אתה מערב מין בשאינו מינו.
רוני בר-און: ממש מין שבמינו.
רוני בר-און: ההערה הזאת הייתה למעלה מן הצורך, אבל אני אגיד לך מה כן מין הצורך.
רוני בר-און: היו מקרים שאומרים לנו שזה שייך ל-manual של הכנסת כשייך לוועדה X והעברנו את זה לוועדה Y. גם בזה אין שום תקדים.
רוני בר-און: וגם היו מקרים שוועדה התחילה לדון וחרף זה העברנו את זה לוועדה אחרת, וגם בזה אין תקדים.
רוני בר-און: כל מה שאתה אומר, לא בהכרח הולך לכיוון אחד.
רוני בר-און: אומר לך חבר הכנסת אפללו שכל מה שאתה אומר, היה לזה הרבה יותר עוצמה אם הדיון היה פה, הייתי אומר כשהשולחן נקי, כשזה לא הלך לשום ועדה.
רוני בר-און: אבל עובדה שזה כן הלך לוועדה והוועדה התחילה לדון בזה.
רוני בר-און: זה בעינך לא שוקל?
רשף חן: זה נתון שלא ידעתי.
רוני בר-און: זה כותב.
רוני בר-און: חבר הכנסת הירשזון וחבר הכנסת שמחון כותבים את זה.
רשף חן: אז אני חוזר בי אם הם התחילו לדון וזה הועבר להם מהמליאה.
רוני בר-און: במאזן השיקולים, צריך לראות איפה מצמצמים יותר את הנזק.
דליה איציק: אבל בוועדת הכלכלה גם כן היו דיונים.
רוני בר-און: אני רואה פה לפחות שלושה שחקני חיזוק, או שני שחקני חיזוק, של ועדת הכלכלה שבאו הנה היום לדיון, וכנראה גם יצביעו.
רוני בר-און: אני כנראה יכול לנחש למה הם יצביעו.
רוני בר-און: זה בסדר גמור, זה לגיטימי.
רוני בר-און: אי אפשר לבעוט בכללי המשחק רק כשזה לא מוצא חן בעינך.
רוני בר-און: אלה הם כללי המשחק של הכנסת.
רשף חן: אני חושב שאנחנו צריכים להחליט עניינית ולא לפי כללי המשחק.
זהבה גלאון: אדוני היושב ראש, אני מודה שכאשר שמעתי את חברת הכנסת איציק אני השתכנעתי, כי יש הרבה היגיון שמשהו חוקק ונדון בוועדת הכלכלה, צריך להיות שם, ולפי התקנון זה בטח צריך להיות שם.
זהבה גלאון: אבל, יש בעיניי משקל מאוד מאוד גדול לחילופי הדברים האחרונים בינך לחבר הכנסת רשף חן.
זהבה גלאון: הייתה החלטת מליאה.
רוני בר-און: לא, היא לא החלטת מליאה.
רוני בר-און: ההחלטה שלנו הודעה במליאה.
רוני בר-און: ההחלטה שלנו על העברה לוועדה, הודעה למליאה, לא הצבעה במליאה, לא אישור מליאה.
רוני בר-און: כך או כך, הרכבת נסעה.
רשף חן: ההצעה היחידה במליאה הייתה ועדת הכספים.
רוני בר-און: אם ההצעה היחידה במליאה הייתה כספים זה לא היה בא לוועדת הכנסת.
רוני בר-און: זה בא לוועדת הכנסת כיוון שהייתה מחלוקת במליאה לאיזה ועדה זה הולך, וועדת הכנסת החליטה והודיעה למליאה שזה הולך לכספים.
רוני בר-און: אי אפשר כל הזמן להתערבב עם העובדות, תכירו את העובדות.
זהבה גלאון: אני מודה לך שסיברת את האוזן.
זהבה גלאון: בעייני יש משהו שהוא מאוד מאוד לגיטימי.
זהבה גלאון: יש חברי כנסת, זה לא משנה עכשיו קואליציה או אופוזיציה, שהם עוסקים בנושאים מסוימים והם מזוהים עם נושאים מסוימים.
זהבה גלאון: החלו לדון בזה.
זהבה גלאון: אפשר לומר: למה הוא התחיל לדון בזה, הוא עשה מחטף.
זהבה גלאון: אבל, החלו לדון בזה וכבר דנים בזה וזה נעשה שם.
זהבה גלאון: אומנם זה לא הייתה הצבעה במליאה, אבל הודיעו במליאה, אז למה לבוא ולמשוך?
זהבה גלאון: אני לא מרגישה בנוח, ואני בכלל לא עושה שיקולים של אופוזיציה או קואליציה.
זהבה גלאון: אם הייתי עושה את השיקול הזה הייתי צריכה להצביע נגד חבר הכנסת אפללו.
שאול יהלום: אני רוצה לומר כך, מלכתחילה זה חוק של ועדת הכלכלה וכל הנימוקים הם של כלכלה.
שאול יהלום: אני את החוק המרכזי אישרתי בוועדת הכלכלה כשר התחבורה והכל צודק.
שאול יהלום: אבל, תפקיד יושב-ראש ועדה לעקוב במשך השבוע מה קורה, ואם הוא רואה משהו שעבר לא נכון לוועדה של מישהו אחר, הוא צריך לבוא ולהתריע בפני ועדת הכנסת.