GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ארבל אסטרחן: אבל פה לא כתוב שהוא צריך להזמין את חבר הכנסת.
רשף חן: אני חושב שצריך לעשות אותו נוהל שעשינו לגבי שאילתות.
רשף חן: אתה מודיע לחבר הכנסת: זה וזה לא בסדר, אתה יכול לתקן או שאני מציע לך איך לתקן.
ארבל אסטרחן: בסדר, נעשה את זה כמו הנוסח החדש שהתקבל לגבי שאילתות.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: יש הבדל בין שאילתות לבין הצעות לסדר היום.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: שאילתות מוגשות למזכירות הכנסת, ומשנים את הניסוחים לפני שמעלים אותן - שלא תהיה חריצת משפט וכו'.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: עד עכשיו אני לא זוכר שמישהו התווכח על זה.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: בהצעות לסדר היום זה הרבה יותר מסובך כי בניגוד לשאילתא, שבה אתה שולח קודם את הנוסח למזכירות, כשאתה עולה על הבמה כדי להציג את ההצעה לסדר היום שלך, אתה אומר בעצם מה שאתה רוצה.
רשף חן: אני לא חושב שאתה יכול לקבוע נוסח של הצעה לסדר היום.
רשף חן: שינויי נוסח קלים זה בסדר, הרי אפשר לדבר עם חבר הכנסת.
ארבל אסטרחן: אולי נראה איך זה כתוב היום בכוכבית: "יושב-ראש הכנסת רשאי לדרוש מחבר הכנסת לשנות את הניסוח.
רשף חן: מה הניסוח לגבי שאילתות?
ארבל אסטרחן: "יושב-ראש הכנסת רשאי לשנות את נוסח השאילתא כדי להתאימה להוראות התקנון והתקדימים.
ארבל אסטרחן: שינה יושב-ראש הכנסת את נוסח השאילתא, יודיע על כך לחבר הכנסת.
ארבל אסטרחן: חבר הכנסת רשאי לבקש מהיושב ראש עיון חוזר.
ארבל אסטרחן: החלטת היושב-ראש תהיה סופית".
רשף חן: זה מצוין, מדובר פה על שינויי ניסוח.
רשף חן: נעשה את זה גם לגבי הצעות לסדר.
ארבל אסטרחן: זה יהיה כך: "יושב-ראש הכנסת רשאי לשנות את נוסח ההצעה לסדר היום ...
ארבל אסטרחן: שינה היושב-ראש את נוסח ההצעה, יודיע על כך לחבר הכנסת".
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אולי רק שינוי מהותי.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: גם על שינוי סגנון צריך להודיע לחבר הכנסת?
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לפעמים מגישים הצעה ופשוט העברית לא מנוסחת כמו שצריך, אז עורכים את סדר המילים אבל לא משנים את התוכן.
רשף חן: נכתוב פה "שינה היושב-ראש את נוסח ההצעה שינוי מהותי, יודיע על כך לחבר הכנסת".
ארבל אסטרחן: סעיף 120(ד): "הצעה לסדר היום שלא הובאה בפני הכנסת עד לתחילת הפגרה - מבוטלת".
ארבל אסטרחן: זה מופיע היום בכוכבית: "הצעות לסדר היום שנשארו עם תחילת הפגרה יתבטלו, אלא אם כן המציעים יחדשו אותן לאחר הפגרה".
ארבל אסטרחן: זה בעצם להגיש אותן מחדש.
ארבל אסטרחן: סעיף 121 - סעיף 79(א) הקיים - זאת הפרוצדורה המיוחדת של הצעות ביטחוניות.
ארבל אסטרחן: זה קרה מעט פעמים.
ארבל אסטרחן: יש פה כמה הצעות של ועדת יצחק לוי בעניין הזה.
ארבל אסטרחן: "121(א).
ארבל אסטרחן: ראה יושב-ראש הכנסת, לאחר שהתייעץ עם ועדת החוץ והביטחון של הכנסת, שהעלאת הצעה לסדר היום במליאת הכנסת עלולה לפוגע בביטחון המדינה, ביחסי החוץ שלה" - ועדת יצחק לוי מציעה להוסיף "בעלייה" - "או בפעולות כלכליות בין-לאומיות חסויות, רשאי הוא לקבוע כי הדיון בהצעה יתקיים בוועדה מוועדות הכנסת, ומשקבע כך יודיע על קביעתו בישיבת הנשיאות ולמציע".
ארבל אסטרחן: זה בכלל לא הולך למליאה, ישר לוועדה.
רשף חן: לדעתי לא צריך לכתוב פה "בעלייה".
רשף חן: אם מדובר על עלייה חסויה, כל דבר כזה נופל תחת ביטחון המדינה או יחסי החוץ שלה.
רשף חן: אחרת, אם אני ארצה לדבר על מצב העניים בארץ, יגידו שזה יפגע בעלייה מארגנטינה.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: תראה באיזו שנה הוצעה ההצעה של ועדת יצחק לוי, ב-1985.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זה כאשר התחילה העלייה מברית המועצות והיא עוד היתה בעייתית.
רשף חן: זה קשור ליחסי חוץ.
ארבל אסטרחן: מחקתי את התוספת "בעלייה".
ארבל אסטרחן: ועדת יצחק לוי מציעה לבטל את חובת ההתייעצות עם ועדת החוץ והביטחון, כי אחר כך יש פה אפשרות שוועדת החוץ והביטחון תגיד שאין לה בעיה שזה יידון במליאה.
ארבל אסטרחן: גם צריך להתייעץ פה עם כל הוועדה, אפילו לא עם יושב-ראש הוועדה.
ארבל אסטרחן: להתייעץ עם וועדה זה אומר לכנס אותה.
רשף חן: יושב-ראש הכנסת צריך לכנס את הוועדה ולהגיד: רבותיי, אני חושב שהנושא הזה פוגע בביטחון המדינה, תצביעו אם זה פוגע או לא פוגע.
רשף חן: זה הגוף, הרי יושב-ראש הכנסת לא מופקד על ביטחון המדינה.
ארבל אסטרחן: נכון, אבל אם מישהו מציע הצעה לסדר היום בנושא "מדיניות הגרעין של ישראל", היושב-ראש יכול להגיד: זה יידון בוועדה ולא במליאה.
ארבל אסטרחן: לשיקולכם אם למחוק את חובת ההתייעצות ועדת החוץ והביטחון או לא.
רשף חן: תשאירו את זה.
רשף חן: זה טוב בשביל לרסן את היושב-ראש שלא ישתמש יותר מדי בטיעון הביטחוני, שיידע שיש פרוצדורה שהוא צריך ללכת להסביר לוועדת החוץ והביטחון למה הוא חושב שהנושא פוגע בביטחון המדינה.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: האמת היא שהיום יש המסלול של דיון מהיר בוועדה.
ארבל אסטרחן: אבל כאן חבר הכנסת רוצה שזה יהיה במליאה, והיושב-ראש מעביר את זה לוועדה.
רשף חן: מה ההבדל?
רשף חן: הרי הדיונים בוועדה הם פומביים בדיוק באותה מידה.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אפילו בוועדת החוץ והביטחון יש דברור של הוועדה.
ארבל אסטרחן: אבל הדיונים בוועדה הם לא בטלוויזיה, הם לא פומביים כמו במליאה.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הסעיף הזה נולד בתקופה שבה היו עניינים שלא דיברו עליהם.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: היום מדברים על הכל וגם משדרים את זה בשידור ישיר.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לכן זה פחות רלוונטי.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אם אתה רוצה, תשאיר את זה כמו שזה.
רשף חן: נשאיר את זה בדיוק כמו שזה.
ארבל אסטרחן: אז סעיף 121(א) נשאר כמו שהוא.
ארבל אסטרחן: בסעיפים (ב) ו-(ג) עשיתי שילוב.
ארבל אסטרחן: סעיף (ב): "קבע יושב-ראש הכנסת כאמור בסעיף קטן (א) - לא צריך לחזור על המילים "שהדיון יתקיים בוועדה" שכתובות בסעיף (ב) הקיים היום - תשמע הוועדה את המציע ותחליט אם הנושא ייכלל בסדר יומה או לא;" - זה זהה לנוסח הקיים - "החליטה הוועדה לכלול את ההצעה בסדר יומה, תדון בה בישיבה קרובה" - זה לא בישיבה הקרובה, אלא בישיבה קרובה; היום כתוב "באחת משתי הישיבות הקרובות של הוועדה", ההצעה של ועדת יצחק לוי היא לכתוב "בישיבה קרובה".
רשף חן: כשהצעה לסדר מאושרת במליאה והיא עוברת לוועדה, אחרי כמה זמן צריך לדון בה?
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: נדמה לי שקבעו שאם עוברים שישה חודשים ולא דנים בהצעה, היא נמחקת.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: בעצם, לפחות חמישים אחוז מההצעות לסדר היום שמועלות במליאה, מועלות כדי להעלות אותן במליאה.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: השלב הבא והמסקנות, שפעם היו דבר מאוד מקובל - היום זה כמעט לא קיים, אנחנו לא מקבלים מסקנות כדי להכריז עליהן.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: העסק מוּצה בעצם זה שהוא הועלה, בוודאי כאשר יש סדרת ההצעות הדחופות לסדר היום, שבה שמונה חברי כנסת כבר דיברו.
ארבל אסטרחן: היום כתוב בתקנון שהוועדה תדון בהצעה באחת שתי הישיבות הקרובות, ופה מוצע "תדון בה בישיבה קרובה".
ארבל אסטרחן: אני ממשיכה לקרוא את סעיף (ב): "החליטה הוועדה שלא לכלול את ההצעה בסדר יומה" - פה יש שינוי של ועדת יצחק לוי; היום כתוב "יהיה דין ההצעה כדין עניין שמסרה הכנסת לדיון בוועדה", ופה כתוב: (1) להסיר את ההצעה מסדר היום, מנימוקים שתפרט בפני יושב-ראש הכנסת; או (2) לקבוע כי אין מניעה מצידה לדון בהצעה במליאת הכנסת".
רשף חן: סעיף (2) הוא לא הגיוני.
רשף חן: "כי אין מניעה מצידה" - הרי יושב-ראש הכנסת יכול להעביר את ההצעה לוועדת הכספים, מה היא יודעת על ביטחון המדינה?
רשף חן: הרי הסיבה לא לקיים דיון במליאה היא כדי שזה לא יפגע בביטחון המדינה.
רשף חן: היושב-ראש החליט שהדיון לא יהיה במליאה מסיבות של ביטחון המדינה, ועדת החוץ והביטחון אישרה את דעתו בעניין הזה - בכך נגמר העניין, הוא לא יכול להחזיר את זה למליאה.
ארבל אסטרחן: שתי ההוראות בסעיפים (1) ו-(2) הן חדשות.
ארבל אסטרחן: היום כתוב רק: קבע יושב-ראש הכנסת שהדיון יתקיים בוועדה, היא תשמע את המציע ותחליט אם לכלול או לא.
ארבל אסטרחן: החליטה לכלול, יהיה דין ההצעה כדין עניין שמסרה הכנסת לדיון בוועדה והדיון יתקיים לפי הוראות פרק שישי, ואחר כך יש הוראה אחרת, שהוועדה תדון בזה באחת משתי הישיבות הקרובות.
ארבל אסטרחן: אני חושבת שמספיק לכתוב "תדון בה בישיבה קרובה".
ארבל אסטרחן: את כל הנושא של "החליטה הוועדה שלא לכלול" אפשר להוריד.
רשף חן: כתוב "יהיה דין ההצעה כדין עניין שמסרה הכנסת לדיון בוועדה זו, ועל הדיון בה יחולו הוראות פרק שישי".
רשף חן: זה מספיק.
רשף חן: פרק שישי הוא הפרק שעוסק בוועדות, אז לא צריך "באחת משתי הישיבות הקרובות" ולא "בישיבה קרובה" ולא כלום.
ארבל אסטרחן: תסתכל מה כתוב אחרי כן, בסעיף (ג): "על הצעה שהוחלט לדון בה, לא יחולו הוראות סעיפים 82-84", שזה הצעה דחופה, "והוועדה תדון באחת משתי הישיבות הקרובות".
ארבל אסטרחן: זה מין סרבול.
רשף חן: אני חושב שלא פירשת נכון מה כתוב פה, אם אני מבין נכון.
רשף חן: "הוועדה תדון בהצעה לפי סעיף קטן (ב)" - היושב-ראש קובע שהוועדה תדון, היא צריכה באחת משתי הישיבות הקרובות שלה לדון בהצעה לסדר היום, ואז היא דנה בהצעה לסדר ומחליטה אחת משתיים: או לכלול את זה על סדר היום או להוריד את זה מסדר היום.
רשף חן: אם היא מחליטה לכלול את זה, דין ההצעה כדין כל הצעה אחרת, היא מחכה את ששת החודשים.
רשף חן: בדיוק בגלל זה כתוב שחלות הוראות פרק שישי.
ארבל אסטרחן: אבל פרק שישי זה הפרק הכללי שמדבר על עבודת הוועדות - איך מכנסים ועדה, הפרוטוקולים של הוועדה.
ארבל אסטרחן: זה לא הפרק של ההצעות לסדר היום.
רשף חן: את מסכימה אתי שהוועדה תדון בהצעה לפי סעיף קטן (ב).
רשף חן: סעיף קטן (ב) אומר: קבע יושב-ראש הכנסת שהדיון בהצעה יתקיים בוועדה.
ארבל אסטרחן: אני חשבתי שיהיה דיון בוועדה, ובזה נגמר העניין.
רשף חן: הדיון בוועדה הוא האם לכלול את ההצעה בסדר היום.
רשף חן: זה דיון בהצעה לסדר, לא הדיון לגוף העניין.
ארבל אסטרחן: לפי הנוסח הקיים היום בסעיף (ב): "תשמע הוועדה את המציע ...
ארבל אסטרחן: אם החליטה לכלול, יהיה דין ההצעה כדין עניין שמסרה הכנסת לדיון בוועדה".
ארבל אסטרחן: זאת אומרת, יהיה עוד דיון שבו היא תדון בנושא.
רשף חן: בעצם, הוועדה מתפקדת כאן כמליאה.
ארבל אסטרחן: סעיף (ג) הקיים היום אומר: "על הצעה שהוחלט לדון בה בוועדה, לא יחולו הוראות 82-84", זאת אומרת אין פה עניין של הצעה דחופה והיא תדון בכך, אחרי שהיא החליטה לכלול את זה, באחת משתי הישיבות הקרובות.
רשף חן: אני לא מסכים עם הנוסח "תדון אחרי שהחליטה לכלול", אלא "תדון בהצעה לפי סעיף קטן (ב)", זאת הצעה לסדר היום, זה הצעה אם לדון.
רשף חן: מה שצריך להיות כתוב זה כך: "תשמע הוועדה את המציע באחת משתי ישיבותיה הקרובות" - הרי יש זכות לחבר הכנסת זכות להצעה לסדר היום, הוא משתמש במכסה שלו, זאת לא דרך לעכב אותו.
ארבל אסטרחן: "תשמע הוועדה את המציע ותחליט אם הנושא ייכלל בסדר יומה או לא; החליטה הוועדה לכלול" - פה צריך להגיד: "יהיה דין ההצעה כדין עניין - -
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: כדין הצעה שהועברה לוועדה מהמליאה.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אף על פי שהיום, עם הטכניקה של דיון מהיר בוועדה, במקום כל הסיבובים האלה אפשר להעביר את זה ישר במליאה.
ארבל אסטרחן: אבל חבר הכנסת רוצה שזה יהיה במליאה, ככה זה מתחיל, ויושב-ראש הכנסת מעביר אותו לוועדה.
ארבל אסטרחן: אז החלטנו שיהיה סעיף (ב), ופסקאות (1) ו-(2) נמחקות.
רשף חן: החליטה לכלול - מזה משתמע שהיא יכולה גם להחליט לא לכלול, היא יכולה להסיר.
רשף חן: את לא צריכה לכתוב שהיא יכולה להחליט לא לכלול.
ארבל אסטרחן: אמרנו "תשמע הוועדה את המציע ותחליט אם הנושא ייכלל בסדר יומה או לא" - אמרתי "או לא" - החליטה הוועדה לכלול את ההצעה בסדר יומה, יהיה דין ההצעה כדין הצעה שמסרה הכנסת לדיון בוועדה".
ארבל אסטרחן: אם הוועדה החליטה לא לכלול, ההצעה הוסרה.
רשף חן: הדבר היחיד שאין כאן זאת אופציה של דיון במליאה, כי היושב-ראש הפעיל את סמכותו, התייעץ עם ועדת החוץ והביטחון וקבע שדיון במליאה מזיק לביטחון המדינה.
רשף חן: אז בוודאי שוועדה אחרת, שאליה העביר היושב-ראש את ההצעה, לא יכולה לקבוע שזה לא מזיק לביטחון המדינה.
ארבל אסטרחן: סעיף 121(ג): "דנה הוועדה בנושא, רשאית היא להניח את מסקנותיה על שולחן הכנסת ...
ארבל אסטרחן: הוועדה רשאית להעביר את מסקנותיה ישירות לשר הנוגע בדבר, והשר יודיע תוך שלושה חודשים לוועדה, באמצעות יושב-ראש הוועדה, על כל פעולה שפעל בעקבות המסקנות".
ארבל אסטרחן: זה לא קיים היום, זאת הצעה של ועדת יצחק לוי.
רשף חן: מה הרעיון פה?
ארבל אסטרחן: אני חושבת שהחידוש פה הוא ההעברה ישירות לשר, כלומר שהמסקנות גם לא יונחו על שולחן הכנסת.
ארבל אסטרחן: לא היה דיון במליאה, וגם המסקנות לא יונחו על שולחן הכנסת.
רשף חן: אם הוועדה חושבת שזה פוגע בביטחון המדינה, היא לא תניח מסקנות.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הרי גם כשההצעה לסדר היום מועברת לוועדה מהמליאה, יש מסקנות והמסקנות מועברות לשר.
ארבל אסטרחן: אבל פה יש אפשרות שהוועדה רשאית להעביר את המסקנות ישירות לשר, בלי להניח אותן על שולחן הכנסת.
רשף חן: כלומר, הואיל והדיונים בוועדה היו חסויים, אנחנו לא רוצים שהמסקנות יונחו על שולחן הכנסת, הן מועברות ישירות לשר.
רשף חן: האמת היא שאת זה אפשר לעשות בכל הצעה לסדר.
ארבל אסטרחן: בכל הצעה לסדר כתוב שהוועדה תניח מסקנות, אבל היא יכולה להחליט מטעמים מיוחדים שלא לפרסם את המסקנות.
ארבל אסטרחן: כאן מוסיפים את האופציה של המסירה ישירות לשר.
רשף חן: לא לפרסם, זה עדיין מאפשר לוועדה להעביר את המסקנות לשר.
רשף חן: הרי דיון יכול להתברר כדיון ביטחוני או סודי תמיד, גם אם הוא מגיע מהמליאה.
רשף חן: גם אם עצם הכותרת של הנושא הוא לא סוד, הדיון הוא כן סודי ולא רוצים שהוא יתפרסם אלא רק לדבר על כך עם השר הרלוונטי.
רשף חן: בסוף הסעיף שמדבר על מסקנות ועדות אפשר להוסיף: "נוכחה הוועדה כי פרסום מסקנותיה עלול לגרום לפגיעה בביטחון המדינה או באינטרסים חשובים אחרים, היא יכולה להעביר את מסקנותיה ישירות לשר".
רשף חן: זה לא קשור לנושא של תגובת השר, גם היום יש מנגנון שהוא חייב להשיב.
ארבל אסטרחן: כן, גם היום זה קיים שהשר חייב להשיב תוך שלושה חודשים.
ארבל אסטרחן: אז זה יימחק מכאן, ואני ארשום בסעיף של מסקנות ועדות: לאפשר מסירה ישירה לשר מטעמים ביטחוניים.
ארבל אסטרחן: סעיף (ד): "הצעה שנדונה בוועדה על פי סעיף זה, תבוא במניין ההצעות שסיעה רשאית להגישן על פי סעיף 123".
ארבל אסטרחן: זה קיים גם היום.
ארבל אסטרחן: סעיף 122, סדר היום לישיבה שנועדה לדיון בהצעות לסדר היום: "יושב-ראש הכנסת והסגנים יקבעו את סדר היום לישיבה שבה ידונו בהצעות לסדר היום של חברי הכנסת, בהתחשב עם גודל הסיעות שעמן נמנים המציעים".
ארבל אסטרחן: ועדת יצחק לוי מציעה למחוק את הסיפה "בהתחשב עם גודל הסיעות שעמן נמנים המציעים".
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הבקשה למחיקה היא נכונה, כי היום גודל הסיעות הוא לא משמעותי.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: קובעים את סדר היום לפי תורנות שרים, השר המשיב, משתדלים ללכת לקראתו.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: יש הרבה מאוד שיקולים, אבל לא גודל הסיעות שעמן נמנים המציעים.
ארבל אסטרחן: אולי הסעיף הזה בא להבהיר שקביעת סדר היום היא לא לפי סדר הגשת ההצעות.
רשף חן: יקבעו לפי השיקולים המקובלים.
רשף חן: תמחקי את "בהתחשב עם גודל הסיעות שעמן נמנים המציעים", ותעשי את המחיקה בסגול כדי שנאשר אותה.
רשף חן: יקבעו לפי שיקול דעתם, צריך לתת קרדיט לנשיאות, לגוף שמורכב מיושב-ראש הכנסת והסגנים.
רשף חן: אם הקרדיט הזה ינוצל לרעה, יצטרכו לחשוב מה לעשות.
ארבל אסטרחן: סעיף (ב) קובע היום: "היו הצעות בנושא דומה, יידונו לפי סדר הגשתן".
ארבל אסטרחן: היום כתבתי: "הצעות בנושא דומה יידונו לפי סדר הגשתן".
רשף חן: אני חושב שכדאי לכתוב: "יידונו זו אחר זו לפי סדר הגשתן".
ארבל אסטרחן: סעיף 123 - סעיף 81 הקיים - זה עניין המכסה, קביעת מספר הצעות לסיעות.
ארבל אסטרחן: "ועדת הכנסת תקבע את מספר ההצעות לסדר היום והצעות החוק הפרטיות שכל סיעה רשאית להציע" - היום כתוב "להגיש", פה מוצע לכתוב "להציע" כי אין היום מכסה על הגשה - "במשך מושב פלוני בהתאם לגודלן של הסיעות, ואולם היא תיתן מספר גדול יותר, בשיעור שייראה לה, לסיעות שאינן מיוצגות בממשלה".
ארבל אסטרחן: יש לנו פה שתי בעיות - אחת, אנחנו חוזרים לנושא שעלה אתמול בוועדת הכנסת.
ארבל אסטרחן: לא מוגדר בתקנון מה זה מושב, למרות שזה מונח שמופיע כמה פעמים.
רשף חן: יש לנו סעיף הגדרות בתקנון?
ארבל אסטרחן: בתקנון החדש, בהתחלה, יש סעיף הגדרות.
ארבל אסטרחן: לא הנחתי עדיין את ההצעה שאושרה אתמול, כי לא ידעתי בדיוק איך להגדיר מושב.
ארבל אסטרחן: מושב זה שני כנסים - כנס חורף וכנס קיץ.
ארבל אסטרחן: אם הבחירות לכנסת היו באמצע השנה והכנסת התכנסה במאי, אז כנס הקיץ הוא מושב ראשון, והכנס שמתחיל בחורף הוא כבר מושב שני.
ארבל אסטרחן: מושב תמיד מתחיל בכנס החורף.
ארבל אסטרחן: איך מגדירים "מושב"?
ארבל אסטרחן: החוק מדבר על כנסים.
ארבל אסטרחן: הוא אומר: יהיו שני כנסים, כנס אחד יתחיל אחרי סוכות, הכנס השני יתחיל אחרי יום העצמאות, ומשכם ביחד יהיה שמונה חודשים.
רשף חן: מושב זאת תקופה שתחילתה בראשית כנס החורף, סיומה בסוף הפגרה שלאחר כנס הקיץ.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: למעשה מושב זה מאחרי סוכות עד אחרי סוכות בשנה שאחריה.
ארבל אסטרחן: אולי אפשר לומר: בראשית כנס החורף בשנה שלאחר מכן.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זה מושב, אלא אם כן אין כנס חורף או אין כנס קיץ.
רשף חן: אם אין כנס חורף ואין כנס קיץ, ברור שהמושב נחתך.
ארבל אסטרחן: בהגדרה צריך להגיד את כל האפשרויות.
רשף חן: אז נכתוב "או כל חלק מתקופה זו".
רשף חן: זה פותר את הבעיה.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: או שאתה עוזב את ה"מושב" וכותב: "בכנס חורף ובכנס קיץ".
ארבל אסטרחן: כדאי להגדיר "מושב" כי זה מופיע כמה פעמים בתקנון.
רשף חן: אז תכתבי "מתחילת כנס החורף עד סוף הפגרה של כנס הקיץ".
רשף חן: אם זה נחתך מכאן או מכאן, זה נחתך.
רשף חן: זה כמו שנה קלנדרית של חברה.
רשף חן: אם החברה התחילה לעבוד ב-1 במאי, ברור שהשנה הראשונה שלה מסתיימת ב-31 בדצמבר.
ארבל אסטרחן: כדאי להוסיף הגדרה של "מושב", אבל לא נפתור את זה עכשיו.
ארבל אסטרחן: היום כתוב שמספר ההצעות הגדול יותר במכסה יהיה לסיעות שאינן מיוצגות בממשלה, וכך באמת קורה.
ארבל אסטרחן: ועדת יצחק לוי הציעה לכתוב "סיעות שאינן תומכות בממשלה".
ארבל אסטרחן: הן אמרו שגם סיעות שאינן מיוצגות בממשלה, שאין להן שר בפועל, יכולות להיות סיעות שתומכות בממשלה.
רשף חן: אפשר לכתוב "סיעת שאינן צד להסכם קואליציוני".
רשף חן: כי יכול להיות מצב שיש הסכם קואליציוני שאומר: לכם אין שר, לכם יהיה יושב-ראש ועדת הכספים.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: כמו שהיה עם אגודת ישראל בזמנו.
ארבל אסטרחן: לא היתה בתקנון הגדרה של קואליציה ואופוזיציה.
ארבל אסטרחן: כשעשינו את חוק ראש האופוזיציה, הגדרנו את סיעות האופוזיציה כ"סיעות בכנסת שאינן צדדים להסכמים המחייבים תמיכה בממשלה".
ארבל אסטרחן: זה יכול להתאים גם כאן.
ארבל אסטרחן: עכשיו השאלה אם להשאיר את הנוסח הקיים "לסיעות שאינן מיוצגות בממשלה" או - -
רשף חן: אפשר לכתוב "לסיעות האופוזיציה".
רשף חן: אם יש הגדרה לאופוזיציה, אפשר לכתוב כך.
ארבל אסטרחן: אכתוב "לסיעות האופוזיציה כהגדרתן בחוק הכנסת".
ארבל אסטרחן: פה מדובר על מכסה, אבל המכסה היא גם להצעות חוק פרטיות וגם להצעות לסדר היום.
ארבל אסטרחן: אבל יש כוכבית אחת שאומרת שאם הממשלה תומכת וחבר הכנסת מנמק מהמקום, זה לא יֵרד לו מהמכסה.
ארבל אסטרחן: זה רק לגבי הצעות חוק, אז חשבתי שזה מתאים לפרק של הצעות חוק פרטיות.
רשף חן: אבל מדובר פה על המכסה, אז את צריכה לציין את זה.
ארבל אסטרחן: בכוכבית הראשונה יש שני דברים - אחד, שאם הממשלה מסכימה זה לא יורד לו מהמכסה.
ארבל אסטרחן: הדבר השני, שגם קשור רק להצעות חוק, שאם זה חתום על-ידי חברי כנסת מכמה סיעות זה יהיה מהחשבון של הסיעה שעליה החליטו, או על חשבון הסיעה של מי שנימק.
ארבל אסטרחן: אם כמה חברי כנסת חתומים על הצעת חוק, מהמכסה של מי זה יֵרד?
רשף חן: צריך להעלות מהכוכבית את האמירה שהצעת חוק שקיבלה תמיכת ממשלה לא תרד מהמכסה.
ארבל אסטרחן: זה כתוב גם כך בכוכבית, בפרק של הצעות חוק לדיון מוקדם: "הגיש חבר הכנסת הצעת חוק לדיון מוקדם והודיעה הממשלה על הסכמתה להעביר את הצעת החוק לוועדה או שאין בדעת הממשלה לנקוט עמדה כלפי הצעת חוק זו, וההצעה הוצגה על-ידי המציע ממושבו במסגרת זמן שלא יעלה על דקה אחת, לא תבוא במניין ההצעות כאמור בסעיף.
ארבל אסטרחן: עלה זמן ההנמקה על דקה, תבוא ההצעה במניין".
ארבל אסטרחן: את הסיפה הזאת אפשר להוריד.
ארבל אסטרחן: אז את הכוכבית הזאת בלי המשפט האחרון נכניס כאן.
ארבל אסטרחן: הכוכבית השנייה לאותו עניין אומרת שאם זאת הצעת חוק שחתומה על-ידי כמה חברי כנסת, המכסה תהיה על חשבון הסיעה שעליה החליטו המציעים.
ארבל אסטרחן: זה גם מתאים כאן ולא בפרק של הצעות חוק?
רשף חן: כן, כי כאן אנחנו עוסקים במכסות.
רשף חן: ובכן, המכסה תהיה על חשבון הסיעה שעליה יודיעו המציעים, ואם לא הודיעו - על חשבון הראשון שביניהם.
ארבל אסטרחן: הראשון שביניהם?
ארבל אסטרחן: לא מי שנימק?
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זה לא הראשון, שהוא בעצם היוזם וכל היתר מתלווים אליו.
רשף חן: הסיעה היא זאת שמבקשת להעלות את הצעת החוק, הסיעה פונה למזכירות.
רשף חן: הפנייה היא ממנהלי הסיעות.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: בדרך כלל חבר הכנסת דואג לקבל את האישור מהסיעה, הצעת החוק מגיעה למזכיר הכנסת, הוא מעביר את זה ללשכה המשפטית ואז זה מתחיל להתגלגל.
ארבל אסטרחן: אבל מי מבקש להעלות את זה לדיון?
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הסיעות מבקשות להעלות לדיון.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני חושב שאם המציעים לא הודיעו על חשבון של איזו סיעה תהיה המכסה, זה צריך להיות על המכסה של המציע הראשון.
רשף חן: זה לא בהכרח המציע הראשון.
רשף חן: יכול להיות מצב שחבר כנסת הוא הראשון שחתם, אבל הוא כרגע לא מעוניין לקדם את החוק הזה.
רשף חן: הוא יגיד לחבר כנסת אחר שחתם: אתה מעוניין לקדם את זה, קח את זה על חשבונך.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: בדרך כלל - נכון שלא תמיד - חבר הכנסת שחתום הראשון הוא מי שיזם את החוק.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: ואז הוא הולך לעוד חברי כנסת ושואל אם הם רוצים להצטרף.
רשף חן: בעצם צריך לומר: "על חשבון הסיעה שביקשה להעלות את זה לדיון", אותה סיעה שפונה למזכירות ואומרת שהיא מבקשת להניח את זה על סדר היום.
רשף חן: הרי יש שני שלבים.
ארבל אסטרחן: לא כתוב היום מי מבקש להעלות את זה לדיון.
ארבל אסטרחן: מהמכסה של מי אתה רוצה שזה יהיה?
ארבל אסטרחן: היום כתוב שהצעת החוק היא על חשבון המכסה שעליה החליטו המציעים.
ארבל אסטרחן: אז נעלה גם את הכוכבית הזאת לסעיף.
ארבל אסטרחן: עכשיו סעיף (ב), שהוא חדש, לפי הצעת ועדת יצחק לוי: "סיעה לא תהיה רשאית להעביר ממכסת הצעותיה, לסיעה אחרת".
ארבל אסטרחן: היום יכולים להעביר מכסה לסיעה אחרת?
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: כן, היום הסיעה יכולה להעביר מהמכסה שלה לסיעה אחרת.
רשף חן: לפי התקנון זה אפשרי רק אם חברים מהסיעה הזאת חתומים על הצעת החוק.
רשף חן: אם חברים מהסיעה לא חתומים על ההצעה, אי אפשר להעביר מהמכסה לסיעה אחרת.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: להעלות את הצעת החוק יכול כל חבר כנסת שחתום על ההצעה.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: היום כתוב כך: "חבר הכנסת שהציע הצעת חוק ינמק אותה בעצמו, ורשאי הוא להעביר את זכות ההנמקה לחבר אחר".
רשף חן: אבל המכסה היא של הסיעה, לא של חבר הכנסת.
רשף חן: הסיעה היא זאת שאומרת למזכירות: 'יש לי 70 הצעות חוק שהנחתי, את זאת אני רוצה שתעלו השבוע'.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: המכסה היא של הסיעה, והאישור הוא של הסיעה.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: יש מלחמות בין חברי הכנסת לבין הסיעות, ולכן יש תיקון בתקנון בעניין של ניצול מכסות לקראת סוף כנסת.
רשף חן: אני לא רואה סיבה למה סיעה לא תהיה רשאית להעביר ממכסת הצעותיה לסיעה אחרת.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: נכון, מה גם שזה קיים בפועל.
ארבל אסטרחן: אבל תראה את סעיף (א)(1) הקיים, האומר שהסיעה תקבע את המועד בו יוכל כל אחד מחבריה להעלות את הצעותיו, ובלבד שתאפשר לכל אחד מחבריה להעלות את ההצעות שהוא זכאי להעלותן באותו מושב.
ארבל אסטרחן: הסיעה קובעת, אבל עדיין יש לה סייגים.
ארבל אסטרחן: הרי איך עשו את החישוב של המכסה?
ארבל אסטרחן: אמרו שכל חבר כנסת יכול להעלות שש הצעות, אז הסיעה צריכה לתת לו להעלות שש הצעות.
רשף חן: זה אומר שהמכסה היא בהחלט לא של הסיעה.
רשף חן: לסיעה יש שליטה על הזמנים אבל לא על הכמות.
ארבל אסטרחן: בסיעת הקואליציה הגדולה, מי שעושה בעיות, אומרים לו: עכשיו חודשיים אתה לא מעלה הצעות חוק והצעות לסדר היום.
ארבל אסטרחן: היא יכולה לעשות זאת, ובלבד שתאפשר לכל אחד מחבריה במהלך כל מושב להעלות את ההצעות שהוא זכאי להעלותן באותו מושב.
רשף חן: את סעיף (ב), האומר שהסיעה לא רשאית להעביר ממכסת הצעותיה לסיעה אחרת - תורידי.
ארבל אסטרחן: אני אוריד את סעיף (ב), למרות שאני לא יודעת אם היום הסיעות יכולות להעביר מכסה.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: היום אפשר לעשות את זה.
ארבל אסטרחן: אני עוברת לסעיף קטן (ג), שיהיה (ב) - זה מקביל לסעיף (א1) הקיים - "הסיעה תקבע, במסגרת מכסתה למושב ובמסגרת מכסתה השבועית" - שגם לזה אין לנו הגדרה - "את המועד בו יוכל כל אחד מחבריה להעלות את הצעותיו לסדר היום ואת הצעות החוק הפרטיות שלו, ובלבד שתאפשר לכל אחד מחבריה, במהלך כל מושב, להעלות את ההצעות שהוא זכאי להעלותן באותו מושב".
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: המכסה השבועית היא נגזרת של המכסה השנתית.
ארבל אסטרחן: זה זהה למה שקיים היום.
ארבל אסטרחן: יש כוכבית שקיימת היום: "ועדת הכנסת המליצה בפני ראשי הסיעות לאפשר לחברי סיעותיהם להעלות את הצעותיהם במסגרת מכסתם, בדרך של פיזור סביר במהלך המושב".
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: כלומר, אי אפשר להגיד לחבר כנסת להעלות את כל שש ההצעות שלו בשבוע אחד.
רשף חן: אני מציע שהסיפה של סעיף (ג) תהיה כך: "ובלבד שתאפשר לכל אחד מחבריה, במהלך כל מושב, להעלות את ההצעות שהוא זכאי להעלותן באותו מושב באופן שווה".
רשף חן: לדעתי זה מספיק.
ארבל אסטרחן: בין מי אתה משווה?
רשף חן: בין כל אחד מחבריה.
ארבל אסטרחן: אני חשבתי שאתה רוצה להגיד מה שכתוב בכוכבית - בדרך של פיזור סביר במהלך המושב.
רשף חן: באופן שווה, זה שווה מבחינת זמנים, שווה מבחינת מועדים.
רשף חן: לעשות שוויון בין כל החברים.
רשף חן: הסיעה יכולה להגיד כמדיניות: כולם יגישו את כל ההצעות שלהם בשבוע האחרון.
רשף חן: זה בסדר, כי זה שווה.
ארבל אסטרחן: אבל אפשר להבין את "באופן שווה" גם כך: לך יש חמש הצעות ולך יש חמש הצעות, רק אתה יכול לפזר אותן במהלך המושב ואתה חייב להגיד אותן בשבוע אחד.
רשף חן: זה כבר לא שווה.
רשף חן: זה שווה מבחינת כמויות, אבל לא שווה מבחינת זמנים.
ארבל אסטרחן: אתה לא רוצה להוסיף את מה שכתוב בכוכבית: "בדרך של פיזור סביר במהלך המושב"?
רשף חן: אפשר לכתוב גם את זה.
רשף חן: אני חשבתי ש"באופן שווה" זה קצר ואלגנטי, אבל אפשר בהחלט לכתוב: "בדרך של פיזור סביר במהלך המושב".
רשף חן: אם כי אני חושב ש"באופן שווה" זה שווה גם לעניין הכמות וגם לעניין הזמנים.
ארבל אסטרחן: אם כתוב "הסיעה תאפשר לכל אחד מחבריה להעלות את ההצעות שהוא זכאי", ברור שמבחינת הכמות כולם שווים.
ארבל אסטרחן: עד היום זאת המלצת ועדת הכנסת.
ארבל אסטרחן: לעשות את זה בשחור?
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: היום זאת המלצת ועדת הכנסת.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אתה לא יכול לחרוג מגדר המלצה, אתה מכתיב לסיעות מה לעשות?
רשף חן: כן, כפי שאתה מכתיב להן לתת לכל חבר את המכסה שלו.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: להכתיב לתת לכל חבר את המכסה זה כדי למנוע קיפוח, אבל אתה מכתיב להן פיזור על פני כל המושב?
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אולי יש לסיעה מדיניות?
רשף חן: פיזור סביר במהלך המושב, זאת הוראה סבירה.
ארבל אסטרחן: כאן אתה אומר לסיעה שאם היא נוקטת מול חבר כנסת בסנקציה שבמשך תקופה מסוימת הוא לא יכול להעלות הצעות, זה לא בסדר מבחינתה.
רשף חן: זה אומר שהסנקציה הזאת היא חסרת משמעות, כי הוא יקבל את המכסה שלו אחר כך.
ארבל אסטרחן: אם יגידו לך שמתוך מושב של חצי שנה, חודשיים אתה לא יכול להעלות הצעת חוק - זאת סנקציה.
רשף חן: לא נכניס את הכוכבית.
ארבל אסטרחן: אז לא נכניס את הכוכבית לסעיף וגם לא נכתוב "באופן שווה".
ארבל אסטרחן: נשאיר את סעיף (ג) כמו סעיף (א1) היום.
ארבל אסטרחן: האמת היא שאפשר להשאיר את זה גם ככוכבית, כהמלצת ועדת הכנסת, אמרנו שמעט כוכביות נשאיר.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זה נולד מכך שרצו למנוע קיפוח של חבר כנסת על-ידי הסיעה.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: שלא יגידו לו: יש לך מכסה של שש הצעות, תגיש את כולן בשבוע האחרון.
רשף חן: לדעתי אין משמעות להמלצה - או שזה מחייב או שזה לא מחייב.
רשף חן: אם ועדת הכנסת המליצה, זאת אומרת שהיא החליטה שהיא לא יכולה לחייב.
ארבל אסטרחן: אז אנחנו מתעלמים מהכוכבית ומשאירים את הסעיף.
ארבל אסטרחן: סעיף (ד): "הצעה שנדונה כהצעה דחופה לא תבוא במניין לעניין סעיף זה".