GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עמרם מצנע: אתמול עסקנו באתיקה, ונדמה לי שחלק מהדוברים דיברו על הדבר המרכזי- - -
אברהם-בייגה שוחט: - - -
עמרם מצנע: חבר-הכנסת בייגה שוחט, כן.
אפרים סנה: חבר-הכנסת מצנע, זה ממש לא מתאים לך.
רוני בר-און: אני לא מרשה זאת.
רוני בר-און: כל אחד זכאי לומר את מה שהוא רוצה, ואת ההערות תאמרו בזמנכם ועל חשבון זמנכם.
עמרם מצנע: עם כל הכבוד, תשמעו מה שאני אומר לכם.
עמרם מצנע: הדבר המרכזי שעלה אתמול בדוכן הנואמים היה דוגמא אישית, ואני מציע שניקח זאת ברצינות.
עמרם מצנע: מינינו ועדה חיצונית, כי אנו מבינים שאיננו יכולים לדון ולא לגיטימי שנדון בנושאים הקשורים בנו ישירות.
עמרם מצנע: על כן, צריך לקבל את מסקנות הוועדה הזאת כפי שהן.
אברהם-בייגה שוחט: אתה לא מדבר על הסכום.
אברהם-בייגה שוחט: על מה אתה מדבר?
עמרם מצנע: אני מדבר על כל הפרטים בתוך הוועדה.
אברהם-בייגה שוחט: מה זה קשור לסכום?
רוני בר-און: לא ייתכן שאם מישהו אומר דעה שלא נראית לכם, תתחילו לנהל איתו קרבות בקריאות ביניים.
רוני בר-און: תגיבו על הדברים בזמנכם.
עמרם מצנע: אני מקבל, באופן מלא, את מה שאמר יושב-ראש הכנסת בפתח הישיבה גם בנושא המתנות.
עמרם מצנע: הערת הוועדה נכונה.
עמרם מצנע: אנו מוזמנים לחלק גדול מאוד מהחגיגות והמסיבות האלה כדי לפאר בנוכחותנו את האירוע, וזו המתנה שאנו מביאים.
עמרם מצנע: כשאתה הולך לחברים אישיים או למשפחה, אתה מביא מתנה מכספך.
עמרם מצנע: על כן, ההערה הזאת נכונה.
עמרם מצנע: היא גם תעמיד את כולנו בצורה מכובדת כלפי המציאות שבה אנו חיים.
עמרם מצנע: לגבי הדבר המרכזי, לדעתי, אין אלטרנטיבה אחרת.
עמרם מצנע: אדבר בקצרה, כי לדעתי ביטאתי היטב את הדברים.
עמרם מצנע: אני מציע ליושב-ראש שבפתח ההצבעות תהיה הצבעה ראשונה על השאלה: האם לקבל את ההצעה של הוועדה כפי שהיא?
רוני בר-און: עתה, חברת-הכנסת פרופסור יולי תמיר וחברי-הכנסת אברהם בורג, אלי אפללו ודני יתום.
יולי תמיר: תודה על כך שהרשית לי לדבר, שכן אני גם בישיבה בוועדה נוספת.
יולי תמיר: הצעתי פה הצעה שנובעת מהעובדה, שאני מבינה שדובר בה, שחברי-הכנסת לא מנצלים לשכותיהם כל יום מימות השבוע.
יולי תמיר: ביקשתי שהוועדה תשקול את האפשרות לשכור מקום עבודה על בסיס יומי, ונדמה לי שיהיה יותר זול.
יולי תמיר: אינני רוצה לקיים פגישות בבתי-קפה או בבתי-מלון כי זה לא ראוי, אבל אני רוצה שתהיה לי אפשרות לעשות זאת כהתקשרות על בסיס יומי.
יולי תמיר: זה היה מוזיל מאד את ההתקשרות שלנו, וזה היה מאפשר לנו, בסכום שניתן לנו, לעשות את העבודה.
יולי תמיר: ביקשתי לעשות זאת, ואמרו לי שצריך הרשאה מיוחדת לצורך זה.
יולי תמיר: נדמה לי, שהאופציה הזאת צריכה להיות פתוחה כדי לחסוך ולהיות יעילים בניצול הכסף ובניצול האפשרות שלנו לעבוד מחוץ לבניין הזה.
אברהם בורג: אדוני יושב-ראש הוועדה, אדוני יושב-ראש הכנסת, לפני הרבה מאד שנים ראובן ריבלין ואני היינו שותפים לכל מיני פעילויות פרלמנטריות.
אברהם בורג: באתי עקום כולי, ורובי אמר לי: "אולי תנסה לעמוד עקום, ואולי תיראה ישר".
אברהם בורג: תחושתי היא, שמדובר כאן על עוקם על עוקם על עוקם.
אברהם בורג: ראשית, באופן עקרוני ומוחלט, אני נגד הוצאת דיונים של הכנסת לוועדות חיצוניות.
אברהם בורג: עם כל הכבוד והיקר, אני נגד.
אברהם בורג: זה יצא, ולכן נדבר על מה שיצא כי זה חלק מאיתנו.
אברהם בורג: בשולי הדברים שעלו, צריך ליזום, אם יש לזה הסכמה, איסור אתי של ועדת האתיקה שנבחרי ציבור נותנים מתנות לבוחריהם, ולהחיל בזה אמירה גורפת שאין בה פשרות.
אברהם בורג: אם אתה רוצה להזמין אותי - אבוא, ואם אינך רוצה להזמין אותי - לא אבוא.
אברהם בורג: לבוא ולתת מתנה למישהו מהגוף הבוחר או מה שיוגדר, יש בזה בעיה אתית עמוקה.
אברהם בורג: אם הנושא עלה, צריך ללכת איתו עד הסוף ולא ללכת את חצי הדרך.
אברהם בורג: שנית, המסגרת התקציבית המוגדרת שהיתה והמסגרת התקציבית המקוצצת, עם כל הכבוד ליכולות הפיננסיות של חברי-הכנסת וצוותיהם, זוהי הזמנה לשחיתות.
אברהם בורג: חברי-כנסת הולכים לבנייני משרדים ומקבלים מעמד מיוחד, כי הם מפארים את הבניין וכי מישהו אחר יכול לשכור דירה במחיר יקר מאד והקבלן אומר לו "תבוא" ואלף ואחד 'שטיקים'.
אברהם בורג: אם רוצים שחבר-כנסת יהיה נקי בפעילותו, תנו לו את האפשרות להיות נקי.
אברהם בורג: תקציב מהסוג הזה הוא פירצה שגוררת לפעילויות לא טובות.
אברהם בורג: להשאיר זאת באמצע הדרך כי זה נראה טוב לקצץ וזה נראה ציבורי שהיכינו בחברי-הכנסת אבל נתנו במקום אחר אפשרות להתבטא בצורה הרבה פחות טובה - עדיף לי לספוג ביקורת ציבורית על היקר והישר מאשר על הזול והעקום.
אברהם בורג: שלישית, הפירוט בדף לבוחר, איך שלא יקראו לזה, גם של הוועדה וגם הפירוט, הוא הזמנה לרכלנות.
אברהם בורג: לא יהיה סעיף שאיך שלא תכתוב לא יהיה מישהו שלא יהיה לו מה להגיד וישאל למה.
אברהם בורג: חברי-כנסת שמחליטים על תקציב המדינה, חלקם היו שרים, חלקם יהיו שרים וחלקם רוצים להיות אחד משניהם,--
אברהם-בייגה שוחט: כולם.
אברהם בורג: אינני רוצה לכלול את כולם.
אברהם בורג: --אפשר להפקיד בידם תפיסה אחרת לגמרי של התקציב הזה.
אברהם בורג: תחליט מהי המסגרת התקציבית שניתנת לחבר-הכנסת לבצע את תפקידו: 10, 100 או 100,000 שקלים, לפי היכולות ולפי המציאות הכלכלית של הכנסת.
אברהם בורג: תדרוש מחבר-הכנסת להציג תוכנית עבודה שנתית ושיעשה בתקציב הזה מה שהוא רוצה בתנאי אחד – שכל הפרטים ידועים, שזה יהיה שקוף לחלוטין, בהודעת יושב-ראש הכנסת, במליאה, בפרסום ב"רשומות" ובאתרי האינטרנט.
אברהם בורג: אתה רוצה להוציא את הכל ולקנות מכשירי פאלם-פיילוטים לצוות שלך - בבקשה, אבל אל תלך למצב שבו אתה פותח פה וסוגר שם ויוצר מציאות שאיך שלא תסתכל עליה היא מציאות רעה.
אברהם בורג: לכן, אדוני, כאשר יגיעו להצבעה, כנגד התזה, שהוועדה היא חלק ממנה והיא לא הגורם שלה, שיש תקציב שמנסה לאסור את חברי-הכנסת באזיקים של פרטים, אני מבקש להציב תזה שהכנסת תקציב תקציב מלא, הח"כ ינהל אותו וייקבעו כללי השקיפות המלאה.
אלי אפללו: תודה לוועדה הציבורית שעשתה עבודה נהדרת.
אלי אפללו: אדוני היושב-ראש, אדוני יושב-ראש הכנסת, חברי-כנסת, יש פה שני דברים תמוהים מאד במה שנעשה בשיקול הדעת של הוועדה, ואני בטוח שזה אולי מחוסר תשומת לב.
אלי אפללו: ראשית, היתה ועדת משנה שדנה וחשבה.
אלי אפללו: האם היא היתה ועדת משנה לקישוט?
אלי אפללו: אחרי שהיא דנה כל כך הרבה שעות, אפילו לא התייעצתם איתה לשמוע את דעתה ולראות אם היא צודקת או לא.
אלי אפללו: הוצאתם מסקנות גורפות על כל העניין בלי אפילו לחשוב.
אלי אפללו: אדוני היושב-ראש, אני רואה פגיעה בעצם מינוי ועדת משנה מטעם הוועדה הזאת.
אלי אפללו: מזכיר הכנסת אריה האן: יש לנו שני פיצוצים בתקרה באיזור הממשלה.
רוני בר-און: בחדר של מי?
אריה האן: זה לא בחדר, אלא במסדרון.
אריה האן: מערכת הטלפונים החיצונית קרסה כרגע, ומטפלים בה.
ראובן ריבלין: יושב-ראש הכנסת לשעבר, באופן אוטומטי, כשהממשלה קורסת, גם הכנסת קורסת.
אליעזר כהן: זו אזהרה משמים.
רוני בר-און: חבר-הכנסת אפללו, נא המשך בדבריך.
רוני בר-און: זה לא היה על חשבונך.
אלי אפללו: אני חושב שעצם קיומה של ועדת משנה מטעם חברי-הכנסת, שלא תשמעו את דבריה, אם העבירו לדבריכם או לא העבירו להם, זה לא קשור לעניין.
אלי אפללו: ידעתם על קיום הוועדה הזאת, הוועדה לקשר עם הציבור, והייתם צריכים להתייחס לפני שאתם כותבים את המסקנות.
אלי אפללו: לגופו של עניין, אעיר את הערותי.
אלי אפללו: האם לקחתם בחשבון את ההבדל בין חבר-כנסת שגר בפריפריות בצפון או בדרום לבין חבר-כנסת שנמצא במרכז הארץ?
אלי אפללו: האם השיקול הזה נלקח?
אלי אפללו: האם לאדם הזה לא מגיעה לשכה פרלמנטרית עם פקידה במשרה חלקית ושיביאו את העוזרים מירושלים לצפון או לדרום?
אלי אפללו: ! איך הם יעשו זאת?
אלי אפללו: באלו ימים?
אלי אפללו: איך יסעו האנשים האלו שעובדים באמצע הלילה?
אלי אפללו: אולי תיתנו לנו גם לינה לעוזרים הפרלמנטריים באזור הזה?
אלי אפללו: איזה שיקול דעת עשיתם?
אלי אפללו: זו התחשבות רק באנשי מרכז הארץ.
רוני בר-און: חבר-הכנסת אלי אפללו, אני מבקש: לא צריך לצעוק.
אלי אפללו: אדוני, סליחה, אדבר איך שאני רוצה.
אלי אפללו: אם לא תרשה לי ותגיד לי לקום, אקום.
אלי אפללו: זה הסגנון שלי.
אלי אפללו: אני מדבר איתך מתוך רגש.
אלי אפללו: אני מרגיש שיש פה חוסר רגש.
אלי אפללו: בכל דבר שנמדד לגבי הפריפריות, אין לכם רגישות ואין לכם אפילו ידע לגבי מה שקורה.
אלי אפללו: זה מרגיז ומקומם אותי כל פעם מחדש.
אלי אפללו: מה עשיתם כדי להתחשב בדברים האלה?
אלי אפללו: אני מסכים שהייתם צריכים לעשות הפרדה מוחלטת בין מה שקורה לחברי-כנסת שגרים בירושלים, אבל אלה שנמצאים בקצוות אחרים של מדינת ישראל - האם לנו לא מגיע שיתנו טיפול לאנשים שצריכים לשרת אותם?
אלי אפללו: אני מקבל אנשים כל יום בבתי-קפה ובמקומות לא-רצויים.
אלי אפללו: אתם הופכים, בהצעה הזאת, את חברי-הכנסת להיות לא ראויים ולא רציניים ולעשות כל מיני 'שטיקים'.
אלי אפללו: חבר-כנסת מדבר פה על כך שאנו מנותקים מהצורך של העם.
אלי אפללו: מי שאומר שאנו מנותקים מהעם הוא מישהו שהוא מנותק שלא יודע באמת מה שקורה בציבור.
אלי אפללו: חיים אורון: איך זה היה נשמע, אם לא היית מברך את הוועדה?
רוני בר-און: אי-אפשר שאחרי כל דבר יהיו כל ההערות האלה.
רוני בר-און: יש לנו עוד חצי שעה עד לתחילת המליאה, יש עוד דוברים והוועדה גם צריכה לענות על הדברים.
דני יתום: אני מבקש להודות לכל חברי הוועדה.
דני יתום: בהתייחס לעובדה שמדובר על ועדה ציבורית שביקשנו את תרומתה ובהתחשב בכך שמדובר על המלצותיה של ועדה בפעם הראשונה, ראוי שנקבל את ההמלצות למרות שיש לי לא מעט הערות.
דני יתום: אסתפק בשלוש הערות.
דני יתום: ראשית, אני מציע שלא נקיים הצבעה היום, אלא ניתן לועדה זמן לקחת בחשבון את הערותינו, והיא תחזור עם המלצות, אולי זהות ואולי מעט אחרות, לאחר ששמעה את חברי-הכנסת.
דני יתום: שנית, לדעתי, הוועדה חייבת להיפגש עם יושב-ראש ועדת המשנה.
דני יתום: שלישית, לא ניתן לקיים לשכה פרלמנטרית בסכום הזעום שעומד לרשותנו על-פי המלצות הוועדה.
דני יתום: לכן, אינני גורס שצריך להגביל את כל הסכום כמסגרת, אלא לאפשר העברה בין סעיפים.
חיים אורון: אתה יכול להשתמש בכל הסכום ללשכה פרלמנטרית.
דני יתום: היום, אתה יכול.
דני יתום: אם הוועדה לא התכוונה להגביל את האפשרות הזאת ואם אין בעיה בזה, אני מוחק את ההערה הזאת.
רוני בר-און: עתה, חברי-הכנסת אברהם שוחט, מרינה סולודקין, יגאל יאסינוב.
רוני בר-און: יחתום את הדיון חבר-הכנסת דוקטור אפרים סנה.
אברהם-בייגה שוחט: מבחינתי, המלצות הוועדה בסדר, וגם גג הקיצוץ שנעשה, שהוא די גדול יחסית, הוא בסדר.
אברהם-בייגה שוחט: אני מציע לחבר-הכנסת מצנע לא להטיף מוסר לאף אחד פה.
אברהם-בייגה שוחט: הוועדה קיבלה על עצמה להוריד 20%, וזה יפה מאד.
אברהם-בייגה שוחט: אם יש מחלוקת על סוגים וטכניקות בתוך הדיון, זה לגיטימי וזה לא שייך לאף אחד שמסתובב בחוץ ויש לו משכורת או אין לו משכורת.
אברהם-בייגה שוחט: אני מציע לךָ לא להשתמש בנימוק הזה, כאשר הורידו את הסכום ב-20%, ולהפוך זאת לדבר דמגוגי.
אברהם-בייגה שוחט: לעצם העניין, לצערי הרב, לא הרבה פעמים אני חלוק על חברי חבר-הכנסת אורון.
אברהם-בייגה שוחט: אני סבור שאסור לתת שלשכות תהיינה בתוך בית-מפלגה.
אברהם-בייגה שוחט: אם רוצים לתת, שיגדילו את תקציב מימון המפלגות.
אברהם-בייגה שוחט: הכוונה היא שלחברי-כנסת תהיה לשכה.
אברהם-בייגה שוחט: מבחינתי, כל הדיון הוא על הרף של חבר-כנסת רציני שפועל וצריך את הלשכה.
ראובן ריבלין: כְּבודד.
ראובן ריבלין: אברהם בייגה שוחט: כְּבודד.
ראובן ריבלין: הערה מסויימת - נאמר פה שגם בבניין שהוא לא בניין מפלגה אסור שיישבו יותר משלושה אנשים, ובעיניי זה נראה מגוחך.
ראובן ריבלין: במקרה, אני במקום שאיננו בנין מפלגה, והיו שם שלושה ואחד יוצא כך שיהיו שניים.
ראובן ריבלין: אין שום סיבה שזה לא יהיה.
ראובן ריבלין: אם זה בניין מסחרי רגיל ויושבים שם אנשים וכל אחד לעצמו, מה הבעיה של המגבלה הזאת אם זה לא בית-מפלגה אלא הדבר נעשה כשלעצמו?
ראובן ריבלין: אני חושב, שהנקודה הזאת מכוּונת לחבר-הכנסת הפעיל.
ראובן ריבלין: אינני מבין את חבר-הכנסת יהלום שאומר שאפשר לעבוד בלי לשכה.
ראובן ריבלין: 40% מהזמן מימי החול שלנו הם בכנסת ו-60% אינם בכנסת: ראשון, חמישי, שישי, הפגרות וכל הכרוך בזה.
ראובן ריבלין: לכן, מי שמנהל באופן רציני את חייו הפרלמנטריים צריך את המקום.
ראובן ריבלין: הצעתו של חבר-הכנסת אדלשטיין אולי טובה, אבל אצלי בלשכה, כמו אצל חבר-הכנסת מיכאל איתן, יש חומר ותיקים ואנשים באים אלי.
ראובן ריבלין: אינני לוקח מזוודה והולך מחדר לחדר.
חיים אורון: גם אצלי.
אברהם-בייגה שוחט: אמרתי לך את דעתי.
אברהם-בייגה שוחט: חבר-הכנסת אורון, תסתכל בראי ותחשוב על העניין.
אברהם-בייגה שוחט: אני אומר לך שזה לא בסדר.
אברהם-בייגה שוחט: בעיניי, סעיף 15 הוא יותר מתמוה בעיקר אחרי שקראתי את הפרשנות.
אברהם-בייגה שוחט: סעיף 15 מדבר על כנסים ומפגשים ונאמר בו: "יאושר תקציב למפגשי הסברה.
אברהם-בייגה שוחט: ..
אברהם-בייגה שוחט: כאשר מתייחסים לעבודתו הפרלמנטרית של חבר-הכנסת".
אברהם-בייגה שוחט: בדברי ההסבר כתוב: "לא לעבודתו המפלגתית".
אברהם-בייגה שוחט: אתאר לכם מפגש.
אברהם-בייגה שוחט: אני נפגש עם 50 אנשים, אנשי מפלגה, ומדבר על הכלכלה והכנסת חצי שעה או שלושת רבעי שעה, ולאחר מכן אני מדבר 20 דקות על הנושאים המפלגתיים והפוליטיים.
אברהם-בייגה שוחט: האפשר להגיד שזה לא לגיטימי?
אברהם-בייגה שוחט: ! האם זה לא חלק מהעבודה?
אברהם-בייגה שוחט: ! האם זה לא חלק מקשר עם הציבור?
אברהם-בייגה שוחט: ! מה שיכול להיכתב הוא: "לא לצרכיו הפרטיים האישיים".
אברהם-בייגה שוחט: כל מה שכרוך בפעילות פרלמנטרית ובעבודתו הציבורית ובחיים הציבוריים שהוא מקיים, זה לגיטימי לצורך העניין כי זה הקשר שלו עם הציבור וזה הקשר עם הבוחרים.
אברהם-בייגה שוחט: הוא יכול לעשות זאת עם קהל של כלכלנים, למשל ללכת ללשכת מסחר ולדבר, והוא יכול לעשות עם חברי מפלגה.
אברהם-בייגה שוחט: הכל לגיטימי.
אברהם-בייגה שוחט: גם עם חברי מפלגה הוא מדבר על הכנסת.
אברהם-בייגה שוחט: על מה הוא מדבר?
אברהם-בייגה שוחט: אינני רוצה לעלות למעלה ולהתחיל להתווכח ולהסביר מי היה בדיון והאם שלושת רבעי שעה דיברתי על הכנסת ו-20 דקות דיברתי על המפלגה.
אברהם-בייגה שוחט: אני יודע מה יקרה - בסוף אצטרך גם להסביר בדיוק מי היה.
רוני בר-און: להביא סטנוגרמה.
אברהם-בייגה שוחט: אצטרך להביא סטנוגרמה ולהגיד עם מי דיברתי.
רוני בר-און: אם תדבר על בורג ומצנע, גם יגידו שדיברת בעצם בשביל עצמך.
אברהם-בייגה שוחט: לכן, אני מציע שיהיה כתוב: "בענייניו הפרטיים שאינם כרוכים בדברים הציבוריים".
אברהם-בייגה שוחט: מתנות - אני מקבל את עמדת חבר-הכנסת בורג באופן מוחלט, ואני מציע שזה ייצא.
אברהם-בייגה שוחט: הייתי מציע שזה ייצא בכלל באיזו שהיא דרך, ואינני יודע אם זה אפשרי ואם זה חוקי או לא.
אברהם-בייגה שוחט: זה ודאי צריך לצאת לחלוטין מתוך העסק הזה.
אברהם-בייגה שוחט: ההבהרה נאמרה: גם אני מחזיק לשכה, ומתוך התקציב שנתנו עד עכשיו - עכשיו זה קצת פחות - זה עלה לי 40,000 שקל, ולקחתי מתקציב קשר עם הציבור, כי בלי זה אינני יכול לתפקד.
מרינה סולודקין: חברי-הכנסת, אנו מבינים את הצורך לקצץ, אבל צריך לקצץ עם שכל.
מרינה סולודקין: קיצוץ של 25% מהפעילות שלנו זה מוגזם, ואני מציעה: 10% מהלשכות ו-10% מהמשכורת שלנו.
מרינה סולודקין: אולי זו הדרך.
מרינה סולודקין: לא הבנתי את תלוש המשכורת שלי כשהחזירו מסים החודש, כאשר כל המדינה בצרות.
מרינה סולודקין: כאשר מקצצים מפעילות הכנסת, בייחוד כשלא מבינים מה אנו עושים בלשכות, זה אחרת.
מרינה סולודקין: כל הזמן יש האשמות כלפי הכנסת שאין קשר עם הציבור.
מרינה סולודקין: לשכה היא מוקד ומקום של קשר עם הציבור.
מרינה סולודקין: אני עושה קבלת ציבור, בצורה רגילה, כמעט כל שבוע.
מרינה סולודקין: היתה לי לשכה ברמת-גן ובאשקלון, ועכשיו פתחתי לשכה באשדוד.
מרינה סולודקין: לפי פעילותי, כשאני מקבלת ציבור גם בכנסת וגם בלשכה קוראים לי "אמא תרזה".
מרינה סולודקין: חבריי ממגזר העולים יודעים זאת.
מרינה סולודקין: אנשים זקוקים לעזרה שלנו - גם כדי לשבת מולנו ולהגיד כל התלונות והצרות.
מרינה סולודקין: חלק מהחוקים עולה מתוך קבלת הציבור הזאת.
מרינה סולודקין: קשה מאד לעבוד בלי מזכירה.
מרינה סולודקין: אלה שלא מבינים רוצים אותנו רק בתהליך המדיני.
מרינה סולודקין: אבל, מה לעשות?
מרינה סולודקין: יש אנשים שעובדים בתחום החברתי הכלכלי, ולשכה ומה שקשור לְלשכה חשובים לנו.
אברהם-בייגה שוחט: שכחתי לומר משפט בעניין השימוש הכספי.
אברהם-בייגה שוחט: אני מציע שההיתר לא להוציא יהיה כפול במספר השנים, כלומר אם זה 12,000 שקל, לאורך ארבע שנים זה יהיה 48,000 שקל.
אברהם-בייגה שוחט: בשנה שניה לפתע אתה שוכר משרד ועליך לקנות ריהוט, וברגע שאתה עושה דברים אלה אין לך שום גמישות בסעיפים האחרים.
אברהם-בייגה שוחט: לכן, זה צריך להיות מצטבר לפי השנים.
אברהם-בייגה שוחט: כמובן, שכשמסתיימת שנת כנסת, העסק הולך ונמחק ממילא, כפי שקיים גם היום.
אברהם-בייגה שוחט: לכן, אינני חושב שזה צריך להיות 12,000 שקל, כפי שהוצע, חד-פעמי לשנה אחת, אלא זה צריך להיות אחד על שני בהתאם למשך הזמן.
יגאל יאסינוב: אגיד משהו שכנראה חלק מחברי-הכנסת שכח: מה זו שנה ראשונה?
יגאל יאסינוב: אתה פותח את הלשכה ומוציא הרבה כסף, ואת חלקו אתה דוחה לשנה הבאה כי אתה צריך לקנות ריהוט ומחשב.
יגאל יאסינוב: לא משנה מה תגידו, בלי פאלם קשה לעוזרים לעבוד.
יגאל יאסינוב: מי שלא מכבד את עוזריו, שלא ייתן להם תנאי עבודה.
יגאל יאסינוב: אני גם מקבל קהל בלשכה, כי קשה להביא קהל לכנסת.
יגאל יאסינוב: אינני מדבר על שלושה ימים שאנו פה, ואינני מדבר על כך שאני ירושלמי ויכול להגיע גם ביום חמישי.
יגאל יאסינוב: בימי שישי, במוצאי שבת ובחגים אינני יכול לעשות זאת, ובפגרות זה קשה מאוד.
יגאל יאסינוב: אם נקבל קהל פה במקום בלשכה פרלמנטרית, צריך להבין שיש פה גם בדיקות ביטחוניות קשות.
יגאל יאסינוב: שפה - לחלק מחברי-הכנסת שעלו לישראל לא יפריע ללמוד עברית, כמו שלא יפגע בנו אם נשפר הידע בשפות זרות.
יגאל יאסינוב: יש פה עוד כמה דברים.
יגאל יאסינוב: לא אהיה אחד מאלה שמברכים את הוועדה.
יגאל יאסינוב: בעיני, הם טעו.
יגאל יאסינוב: אינני רוצה לברך על מה שאינני מקבל ואינני רוצה לשקר.
יגאל יאסינוב: אני רוצה להיות אמיתי, כמו שאני נוהג כל הזמן.
יגאל יאסינוב: אזכיר שבקדנציה קודמת באו לחברי-כנסת עם הצעה לקצץ סכום מסויים - אם אינני טועה, זה היה 24 אלף שקל - מתקציבם, ואמרו להם: "תחליטו מה אתם רוצים להוריד".
יגאל יאסינוב: זאת הגישה הטובה והנכונה, כי כך חבר-כנסת מחליט: "יש גזירה ואנו חייבים לקצץ, אבל אולי אני לא צריך 18,000 מכתבים בשנה או אולי אינני צריך משהו אחר".
יגאל יאסינוב: כמובן שצריך להחליף את השם.
יגאל יאסינוב: אין קשר בין המציאות לבין מה שקורה.
יגאל יאסינוב: אני מודה, שבלי עוזרת שעובדת אצלי בשליש משכורת ועוזרת לי לקבל קהל ולתכנן את הפגישות, לא אוכל לקבל קהל.
יגאל יאסינוב: זה קשה ובמיוחד לאותם חברי-כנסת שפונים אליהם הרבה.
יגאל יאסינוב: יש לנו מגזרים, שביניהם נמצא מגזר העולים, שהם במצב לא קל והם פונים.
יגאל יאסינוב: אינני רוצה להגיד שכל הפניות הגיוניות, אבל אתה חייב להיפגש עם אדם.
יגאל יאסינוב: למעשה, אתה הנציג שלו בכנסת.
יגאל יאסינוב: לגבי מפלגות, לא מפלגות, יחד חברי-כנסת, 3, 4 או 10 חברי-כנסת יחד, אם מפלגה היא בת שלושה חברי-כנסת ואומרים שלשלושה האלה מותר להיות בלשכה אחת שתשמש כלשכה מפלגתית, בעיניי זו צביעות.
יגאל יאסינוב: אם הייתם כותבים ש-10% או 50% מחברי-כנסת ממפלגה מסויימת לא יקחו לשכה יחד, הייתי מבין את ההגיון.
יגאל יאסינוב: אתם אומרים: "לא.
יגאל יאסינוב: למפלגה הזאת מותר, ולמפלגה הזאת אסור", וזו טעות.
אפרים סנה: רבותיי חברי הוועדה, היושב-ראש, אינני מתווכח עם הסכום.
אפרים סנה: הסכום נקבע.
אפרים סנה: צריך שיהיה ברור דבר אחד: אי-אפשר להרים פעילות ציבורית רצינית בסכום הזה.
אפרים סנה: תזכרו כמה עולה להוציא חוברת, כמה עולה לעשות כנס וכמה עולה מסיבת עיתונאים בחדר הכי קטן בבית סוקולוב.
אפרים סנה: אין פה שום פרופורציה.
אפרים סנה: בסכום הזה אי-אפשר להרים דבר שחורג מהשגרה.
אפרים סנה: קבעתם - אנו מצדיעים.
אפרים סנה: חברי-הכנסת הם בנחיתות לעומת אנשי ציבור שאינם חברי-כנסת - ולא אתן דוגמאות - שיכולים לעשות קמפיין במיליונים ובעשרות מיליונים על דברים שהם מאמינים בהם.
אפרים סנה: אין עליהם פיקוח.
אפרים סנה: כשהם נוסעים לחו"ל, הם לא מגישים לוועדת האתיקה את טופס ההזמנה, כמו שאנו עושים, ומותר להם לקבל תרומות כמה שהם רוצים וממי שהם רוצים.
רוני בר-און: בכל אופן, האם אני יכול לבקש ממך לתת דוגמא או שתי דוגמאות?
אפרים סנה: אני לא רוצה לתת.
אפרים סנה: קודם כל, צריך שנצא מפוזת ההצטדקות וההתגוננות ושנדע את העובדה הזאת.
אפרים סנה: ברצוני להתייחס לשלוש מהקביעות הספציפיות של הוועדה.
אפרים סנה: דבר אחד הוא פשוט בלתי מעשי, ומדובר על שני ח"כים בבניין.
אפרים סנה: לשכתי נמצאת בבניין בן 17 קומות, ובגלל המיתון יש המון קומות פנויות.
אפרים סנה: האם יש לי שליטה כמה עוד יבואו לשם?! זה לא מעשי.
אפרים סנה: אבל, זו לא ההערה העיקרית.
אפרים סנה: יש שתי הערות עקרוניות: דבר אחד הוא שביטול ההצמדה הוא פתח לשחיקה.
אפרים סנה: היום, יש מצב מסויים שהמדד יציב.
אפרים סנה: אם ישתנה המצב דברים יעלו, וזו תהיה שחיקה בפועל בתקציב הזה.
אפרים סנה: אין סיבה שדווקא זה לא יהיה צמוד.
אפרים סנה: עם כל הכבוד, במה אנו יותר גרועים מאחרים?
אפרים סנה: הדבר השני הוא: עוזר נוסף.
אפרים סנה: אמרתם "לא" לאביזרים, וזה מקובל.
אפרים סנה: אמרתם "לא" למתנות, וזה מקובל.
אפרים סנה: ההצעה של חבר-הכנסת אברהם בורג היא הכי עקרונית פה בנושא המתנות.
דובר: נכון, אבל היא לא קשורה לשולחן הזה.
אפרים סנה: היא לא קשורה, אבל היא נדרשת לעניין האתי העקרוני.
רוני בר-און: הפתרון לא צריך לבוא דרך האיסור הפיסקלי אלא דרך איסור נורמטיבי.
אפרים סנה: לא אביזרים, לא מתנות, לא סרטים ולא נסיעות - הכל בסדר בגמור.
אפרים סנה: אבל, איך לעבוד? - תנו לחבר-הכנסת את החירות להחליט איך הוא עובד.
אפרים סנה: מהו האיסור לגבי עוזר שלישי?
אפרים סנה: אחד מחליט שהוא צריך איש קשר למגזר הרוסי או למגזר הערבי, שני צריך נהג כי קשה לו לנהוג ושלישי צריך מזכירה שתעשה לו את לוח-הזמנים.
אפרים סנה: עד כמה אפשר לרדת לעבודת חבר-הכנסת?
אפרים סנה: יכול להיות שהוא אומר: "אני מוכרח שיהיה לי נהג בשליש משרה, כי קשה לי לנהוג לקרית-שמונה".
אפרים סנה: תנו לו זאת.
אפרים סנה: מה אכפת לכם?
אפרים סנה: מה צריכה להיות דרך הדיווח?
אפרים סנה: תנו חופש, למעט הדברים שציינתם שלא: אביזרים, מתנות ונסיעות שזה בסדר.
אפרים סנה: תנו לו חופש, ובסוף השנה יתפרסם באתר דו"ח מפורט איך הוא השתמש בכסף.
אפרים סנה: זה יהיה דו"ח חשוף לציבור ושקוף לחלוטין.
אפרים סנה: מבחינה ציבורית, זה הכי נכון לעשות.
חיים אורון: זה כבר קיים.
אפרים סנה: זה קיים היום, כאשר אתה בתוך המגבלות האלה.
אפרים סנה: כל אחד יכול לגשת לדו"ח לבוחר.
אפרים סנה: אני אומר, שתיתן דיווח שנתי איך הוצאת את הכסף.
אפרים סנה: אין להתערב בדרך העבודה של חבר-הכנסת.
אפרים סנה: לגבי מה שאמר כאן חבר-הכנסת שאול יהלום, אני חושב שזה דבר נכון.
אפרים סנה: אתם שמעתם פה הרבה דעות.
אפרים סנה: אני מציע, שתקחו אותן לתשומת ליבכם, תיפגשו עם הוועדה ותשובו הנה עם מסקנות מתוקנות.
רוני בר-און: אני מניח שהרמזים ברורים מאד, וגם לוח-הזמנים די מכתיב את הרמז המרכזי בתוצאה הזאת.
רוני בר-און: תודה לחברי-הכנסת.
רוני בר-און: יושב-ראש הוועדה, פרופסור גרונאו, ישיב בכמה מלים.
רוני בר-און: פרופסור גרונאו, אינך חייב, כמובן, להתייחס לקריאות הביניים.
ראובן גרונאו: ברצוני להתייחס רק לשלוש נקודות.
ראובן גרונאו: נקודה אחת היא: האם שמענו דבר ועדת המשנה?
ראובן גרונאו: בשעתו, פניתי ליושב-ראש הכנסת, והוא הציע שיהיה מפגש משותף של יושב-ראש ועדת המשנה, יושבי-ראש של כל הסיעות ושלו.
ראובן גרונאו: הפגישה התקיימה, שמענו את דברי יושב-ראש ועדת המשנה והאזנו לכל מלה שהוא אמר קשב רב וגדול וגם קראנו את כל הפרוטוקולים, כך שכל מילה שנאמרה בוועדות המשנה לא נמלטה מעינינו.
ראובן גרונאו: אמירה שנייה היא ביחס לשם התקציב.
ראובן גרונאו: אחת הטענות, שחזרה ונשנתה באותו דיון, היתה בקשה לשנות את שם התקציב.
ראובן גרונאו: מדוע בכל זאת נצמדנו לשם הישן?
ראובן גרונאו: אם לא היה מדובר בקשר עם הציבור.
ראובן גרונאו: (הודעה ברמקול: חברי-הכנסת, עובדי הכנסת ובאי הבית, בשל רעידת האדמה שקרתה, לא תיפתח ישיבת הכנסת בשעה 11:00 אלא בשעה מאוחרת יותר.
ראובן גרונאו: )
מיכאל איתן: אני חייב לצלצל ללשכה בתל-אביב ולראות האם היא עוד קיימת.
מיכאל איתן: אולי אין לשכה, ואני יכול לקחת את כל דבריי חזרה.
אברהם-בייגה שוחט: מוקד רעידת האדמה הוא בים-המלח.
אברהם-בייגה שוחט: דני יתום: מה שלא עושה המערכת הפוליטית עושה הטבע.
ראובן גרונאו: הבקשה לשנות את שם התקציב עלתה על-ידי יותר מדובר אחר באותה פגישה שקיימנו בלשכת יושב-ראש הכנסת, והסברנו גם מדוע החלטנו לא לשנות.
ראובן גרונאו: אם היה מדובר רק בעבודת חבר-הכנסת כמחוקק, ורבים מהסעיפים שמופיעים בתקציבים האלה מיועדים לכך, למשל מילונים - חבר-כנסת חן מנה אותם כמעט במלואם - לא היה נדרש תקציב נפרד.
ראובן גרונאו: מקום העבודה של חבר-הכנסת כמחוקק הוא בבניין הזה.
ראובן גרונאו: פה עומדים לרשותו המשרדים.
ראובן גרונאו: כשם שלכל איש עסקים יש משרד אחד, כאן הוא, חבר-הכנסת, היה אמור לקיים את מלוא עבודתו גם אם הוא גר במקום אחר.
רשף חן: אם כך, למה זה מאושר?
ראובן גרונאו: מדוע בכל זאת יש מקום ללשכות?
ראובן גרונאו: זה מתוך כך שהיינו ערים לזה שהבוחר מתקשה להגיע לירושלים ואין להטיל עליו שיבוא לירושלים והוא יתקשה להתכנס לבניין הכנסת, ועל כן ראוי שתהיה לשכה מפוזרת בכל מקום בארץ, ואני חושב שדאגנו לכל המקומות בצורה זו או אחרת, והלשכות האלה נועדו לקיום קשר עם הציבור.
ראובן גרונאו: לכן, נצמדנו לשם הישן: "קשר עם הציבור".
שאול יהלום: הצעתי לשלב שני שמות.
רוני בר-און: חברים, איננו מסיימים את הדיון.
רוני בר-און: נתתי, בבחינת מילה אחרונה או מחמת הנימוס, ליושב-ראש הוועדה להשיב בקצרה על הטענות המרכזיות - או שנקבל דו"ח שונה או שלא נקבל דו"ח שונה - אבל אי-אפשר עכשיו לפתוח דיון מחדש.
ראובן גרונאו: שינוי השם ל"קשר עם הציבור והוצאות אחרות" או כל שם אחר שייבחר ברוח זו פותח פתח שבו חבר-כנסת אחד ייכשל והקצף ייפול על העדה כולה.
ראובן גרונאו: הייתם עדים לדברים האלה בעבר.
ראובן גרונאו: הנושא האחרון הוא: המזכירה.
ראובן גרונאו: כפי שאמרתי, נושא זה נופל במסגרת כוח-האדם העוזר לצידו של חבר-הכנסת.
ראובן גרונאו: בנושא הזה אנו ממשיכים ומקיימים דיונים.
ראובן גרונאו: איננו חושבים שהעזר הנוסף צריך לבוא מתקציב קשר עם הציבור.
ראובן גרונאו: אם יש מקום לשלושה עוזרים פרלמנטריים, יוחלט על שלושה עוזרים פרלמנטריים.
מיכאל איתן: אתה רוצה, וכך כתוב, שהלשכה תהיה פתוחה שישה ימים.
מיכאל איתן: מי יאייש אותה?
רוני בר-און: אני מבקש לא לפתוח דיון מחודש.
רוני בר-און: ראובן גרונאו: חבר-הכנסת איתן, אם דבריי לא היו מובנים, אסביר.
רוני בר-און: כתוב שם, שאם היתה מפלגה מממנת זאת, היא היתה דואגת לזה שזה שיהיה פתוח שישה ימים ויהיה שימוש שישה ימים.
רוני בר-און: מאחר וחבר-הכנסת מנוע מלהיות שישה ימים, יש שימוש לא יעיל בלשכה הזאת.
רוני בר-און: אם ניתן לעשות זאת בהסדרים יומִיים ויש מי שרוצה לעשות זאת - ודאי שלוועדה אין התנגדות.
רוני בר-און: אנו נבדוק את הדברים האלה.
אברהם-בייגה שוחט: מה עם סעיף 15?
רוני בר-און: חבר-הכנסת שוחט, האם אתה רוצה תשובה במקום?
רוני בר-און: הוא שמע ורשם, והוא יחזור עם דו"ח של: או כן או לא.
ראובן גרונאו: אנו נתייחס לכל הסעיפים.
ראובן גרונאו: שמענו הרבה דברים.
ראובן גרונאו: לגבי המסגרת התקציבית, ההחלטה היתה של ועדת המשנה.
ראובן גרונאו: אנו אימצנו, בשינויים קלים, את החלטות ועדת המשנה.
ראובן גרונאו: אנו נחזור ונידרש לכל הסעיפים שעלו פה, ונחזור עם תשובות.
רוני בר-און: אני מודה לחברי הוועדה ולחברי הכנסת.
רוני בר-און: תדוּוחו בהמשך על כל התפתחות.
רוני בר-און: אני פותח את ישיבת ועדת הכנסת מס' 104.
רוני בר-און: על סדר היום: ערעורים על החלטת יושב-ראש הכנסת והסגנים שלא לאשר דחיפות הצעות לסדר היום.
רוני בר-און: יש לנו שלושה ערעורים, כולם באותו נושא:
רוני בר-און: ערעורו של חבר הכנסת אופיר פינס-פז בנושא: "רעידת האדמה בישראל", ערעורה של חברת הכנסת מלי פולישוק בלוך בנושא: "רעידת האדמה שפקדה את הארץ" וערעורה של חברת הכנסת נעמי בלומנטל בנושא: "רעידת אדמה איננה מסוכנת לבני אדם אלא דרך מבנים".
רוני בר-און: כך או אך, אלה שלושה נושאים שעניינם.
רוני בר-און: בבקשה, אופיר, אני מבין שאתה טוען גם בשם החברות פולישוק-בלוך ובלומנטל.