GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רוני בר-און: לא תותר חניית עוזרים פרלמנטריים בחניון ב' אלא באזור החניה המוגדר להם כאמור.
רוני בר-און: בזמן הקרוב תבצע הכנסת עבודות לשיפורו של חניון ג', בסלילתו באספלט ובהצבת תאורה מתאימה, לטובת כלל המשתמשים בחניון זה.
רוני בר-און: משמר הכנסת יגביר את סיוריו באזור חניון ג'.
רוני בר-און: כמו כן, יינתן בשעות החשיכה ליווי של משמר הכנסת מבניין הכנסת אל החניון, למי שיבקש זאת.
רוני בר-און: עוזרים שאין בידם אישור כניסה לרכב מתבקשים לסור לאגף ביקורים והיתרים, לשם הסדרת האישור.
רוני בר-און: " עד כאן ההודעה.
רוני בר-און: האם אתה מבקש להמשיך לקיים דיון?
גדעון סער: אני מבקש לדון בנושא הפטור מחובת הנחה.
גדעון סער: יושב ראש הכנסת ראובן ריבלין:
גדעון סער: בקשת הממשלה להקדמת הדיון בהצעת חוק, בקריאה הראשונה
רוני בר-און: יש לנו בקשה של הממשלה לפטור מחובת הנחה – בקריאה ראשונה – את הצעת חוק ההוצאה לפועל (תיקון מס' 24)(תיקון), התשס"ד-2003, שעניינו רק תחילת תחולת החוק.
רוני בר-און: הם אומרים שזה עניין של הגשת תביעות באופן ישיר להוצאה לפועל – שדרושה התמחשבות – מערכת המחשוב טרם הותאמה, והצורך להגיש זאת עכשיו בכתבי יד לא יאפשר הוצאה לפועל של החוק הזה.
רוני בר-און: מבקשים לשנות את מועד התחולה – במקום "בתום שנה מיום פרסומו" – זה היה צריך להתחיל עוד מעט, ב- 30 באוקטובר – במקום זה רוצים שהתאריך יהיה 1 בינואר 2005.
רוני בר-און: מי בעד מתן פטור מחובת הנחה מוקדמת על שולחן הכנסת?
רוני בר-און: נא למנות, שבעה קבועים.
רוני בר-און: ה צ ב ע ה בעד – רוב נגד – אין בקשת הממשלה להקדמת הדיון בהצעת חוק ההוצאה לפועל (תיקון מס' 24)(תיקון), התשס,ד-2003, בקריאה ראשונה, נתקבלה.
רוני בר-און: נגד – אין.
רוני בר-און: אני מתכבד לפתוח את ישיבה מספר 56 של ועדת הכנסת.
רוני בר-און: אני מברך את כל החברים, אני מברך את הכנסת עצמה, שיהיה לנו מושב פורה, יעיל, הגון, רגוע ככל האפשר, ושיהיה לנו חורף גשום ובריא.
רוני בר-און: הנושא הראשון על סדר היום הוא קביעת מסגרת הדיון להודעת ראש הממשלה, עם פתיחת מושב הכנסת, על פעילות הממשלה בתקופה שחלפה, והתכניות למושב הקרוב, וקביעת מסגרת הדיון להצעות להביע אי אמון בממשלה.
רוני בר-און: יש פה עניין תקנוני, שני הדברים האלה, גם הודעה מדינית עם פתיחת מושב, וגם דיון בהצעה של אי אמון, שניהם הם עניינים מועדפים בתקנון, מבחינת זה שהתקנון קובע ששניהם יעמדו ראשונים על סדר היום של המושב.
רוני בר-און: הדיון המדיני במושב הפתיחה של מושב הכנסת, והצעת אי אמון בכל דיון בהתחלת שבוע של המליאה.
רוני בר-און: כך או כך, מכיוון ששני ה"מלכים" האלה לא יכולים למשול בכתר אחד, צריכים להחליט בהם.
רוני בר-און: אין בעניין הזה חידוש.
רוני בר-און: העניין הזה עלה לפני שנתיים, עם פתיחת כנס החורף של הכנסת ה-15, ואז נקבע שהדיון יהיה דיון מאוחד.
רוני בר-און: ראש הממשלה יפתח בהודעה מדינית, יושב ראש האופוזיציה ידבר במסגרת הזמן שמוקצית לו, ואחר כך יעלו הצעות אי האמון – אז היו חמש הצעות אי אמון, אני מבין שהיום יש שתיים - ואחר כך יהיה הדיון.
רוני בר-און: המתווה הזה, מבלי לדבר כרגע על חלוקת הזמנים, והקצאת הזמנים לדיון, בהינתן שראש הממשלה אינו מוגבל בזמן ויושב ראש האופוזיציה אינו מוגבל בזמן, ואנחנו יודעים את הזמנים שמוקצים למציעי הצעות אי האמון – האם המתווה הזה מקובל על החברים?
אחמד טיבי: לי יש הצעה לסדר.
רוני בר-און: בבקשה, חה"כ טיבי.
אחמד טיבי: לא באותו עניין, אבל אני מוצף מהבוקר בבקשות של עיתונאים וצלמים שפונים אלי ולעמיתיי להגיב על הדלפות או מלשכתו של יושב ראש הכנסת או מהשב"כ, שיש הערכה והתראות כלליות על כי גורמים טרוריסטיים מתכוונים לפוצץ את הכנסת באמצעות החדרת חומרי חבלה על ידי עובדים ערבים, עוזרים פרלמנטריים של ח"כים ערביים, בידיעתם או שלא בידיעתם.
אחמד טיבי: מהבוקר אני מקבל הדלפות – קבלתי גם אתמול בלילה – על סמך הדלפות מעובדי הכנסת כאן או מגורמי ביטחון.
אחמד טיבי: בשני המקרים הדבר חמור ביותר.
אחמד טיבי: אני מבקש שוועדת הכנסת - עוד לא הספקתי להגיש משהו בכתב – תדון בזה, ותחווה את דעתה.
אחמד טיבי: מדובר בדבר חמור ביותר, והאשמה קולקטיבית שלא מסתמכת על שום דבר.
רוני בר-און: באם יוותר לנו זמן אנחנו נדון בזה עוד היום, ואם לא נדון בזה מחר בבוקר.
רוני בר-און: מקובל עליך?
אחמד טיבי: מקובל עלי.
אחמד טיבי: אני מבקש שזה יהיה מחר.
רוני בר-און: 100%.
רוני בר-און: אני אומר בהסתייגות, חה"כ טיבי, ככל שניתן לקיים על כך דיון פומבי ופתוח.
רוני בר-און: אבדוק את זה, בקשת שנדון בזה מחר, נדון בזה מחר.
רוני בר-און: בבקשה, אדוני יו"ר הקואליציה.
גדעון סער: אדוני היו"ר, ישבנו לפני הישיבה עם יו"ר הכנסת, והגענו להסכמה רחבה שנוגעת לימים הספורים שנותרו לכנסת עד - - -
רוני בר-און: למה אנחנו לא יכולים לדון בזה עקב בצד אגודל?
רוני בר-און: האם המתווה שהצעתי: ראש ממשלה, יו"ר אופוזיציה, אי אמון ודיון פתוח -לפני שנכנסנו למגרת הזמנים – מקובל עליכם גם במסגרת ההסכמות שהגעתם אצל יו"ר הכנסת?
גדעון סער: לחלוטין וללא סייג.
גדעון סער: הייתי רק מוסיף - - -
רוני בר-און: למען הגילוי הנאות, נציין רק שלא הייתי שותף לישיבה אצל יו"ר הכנסת, אבל כיוונתי לדעת גדולים.
גדעון סער: הייתי אומר שהיפוכו של דבר הוא הנכון, ושלושתנו שהתכנסנו אצל היו"ר כיוונו לדעתך.
רוני בר-און: אני מבקש לשמור על שקט.
רוני בר-און: חה"כ סלומינסקי, אני מבקש להפסיק עם זה.
רוני בר-און: מה זה התעלולים האלה עם הסטיקרים?
רוני בר-און: אני מבקש להוריד את זה, אני מבקש להפסיק עם זה.
רוני בר-און: אדוני הסדרן, אני מבקש ליטול את הדבר הזה מחה"כ סלומינסקי.
ניסן סלומינסקי: זה בניגוד לתקנות.
רוני בר-און: יכול להיות, נא להגיש תלונה.
רוני בר-און: בבקשה, חה"כ סער.
גדעון סער: ההצעה היא שתהיה – ואנחנו מוציאים כמובן מכלל זה גם את דברי ראש הממשלה, יו"ר האופוזיציה וגם את המציעים שמנמקים את הצעות האי אמון – תהיה חלוקה פרופורציונלית של הזמנים.
רוני בר-און: סליחה, יש פה שלוש אבחנות.
רוני בר-און: ראש הממשלה לא מוגבל בזמן, יו"ר האופוזיציה לא מוגבל בזמן.
רוני בר-און: המציעים מוגבלים בזמן.
גדעון סער: זה ידוע לנו.
גדעון סער: הקדמתי ואמרתי שמה שאציע להלן אינו חל על אלה שסייגתי מלכתחילה, דהיינו המציעים מטעם מר"צ וסיעת ש"ס, וראש הממשלה ויו"ר האופוזיציה.
גדעון סער: ההצעה היא שהזמן יחולק באופן פרופורציוני, למעט הסיעות הקטנות שמונות שלושה חברים, שהוקפצו כלפי מעלה, כדי שיעמדו במינימום של השלוש דקות לסיעה.
גדעון סער: הליכוד – 20 דקות, העבודה – 10 דקות, שינוי – 7 דקות, ש"ס – 5 דקות, איחוד לאומי – 4 דקות, כל הסיעות האחרות שמונות בין שלושה לשישה חברי כנסת – 3 דקות.
גדעון סער: למען השקיפות, 67 דקות.
רוני בר-און: סליחה שאני קוטע אותך, אני מבקש להתקדם בצורה מסודרת.
רוני בר-און: על הזמנים יש הסכמה של כל סיעות הבית?
רוני בר-און: אני מבקש כרגע – ברשותך חה"כ סער – לדבר על המתווה, ולסכם את עניין המתווה.
רוני בר-און: דיון מאוחד מקובל על כל סיעות הבית?
רוני בר-און: פתיחה של ראש הממשלה, יו"ר האופוזיציה - - -
זהבה גלאון: הכל כפוף ללוח הזמנים.
זהבה גלאון: אתה לא יכול לקבל החלטות של מתווה ודיון משולב, שזה לא כפוף ללוח הזמנים.
זהבה גלאון: פתיחת מושב ואי אמון בפתיחת מושב, זה כמו דיון משולב רגיל, אז זה לא יכול להיות פחות מחמש דקות.
זהבה גלאון: ברגע שמציעים את המתווה ואומרים שלוש דקות - הדברים האלה קשורים יחד.
רוני בר-און: אם יש מחלוקת על הזמנים – נצביע.
רוני בר-און: תסבירי לי למה הפתרון הדיוני שאני מציע כאן, המתווה - שלב א' ראש ממשלה, שלב ב' ראש אופוזיציה, שלב ג' מציעים, שלב ד' דיון.
רוני בר-און: על התוכן של הדיון או לוח הזמנים של הדיון – נקיים על זה דיון והצבעה.
זהבה גלאון: הדברים האלה שלובים, אי אפשר להפריד.
רוני בר-און: אני מבקש אם כך להצביע על המתווה.
רוני בר-און: מי בעד, נא להרים את ידו.
רוני בר-און: בעד: רוב נגד: אין נמנע: 1
רוני בר-און: תודה רבה, נמנע אחד ואין התנגדות.
רוני בר-און: אני קובע שהמתווה של הדיון המשולב יהיה: ראש ממשלה ויו"ר אופוזיציה לא מוגבלים בזמן, מציעים – 10 דקות לכל מציע.
רוני בר-און: עכשיו פרק הדיון הפתוח.
רוני בר-און: אומר יו"ר הקואליציה ויו"ר סיעת העבודה שההצעה היא כדלקמן:
רוני בר-און: 20 דקות לליכוד - - -
גדעון סער: אולי אסביר קודם את הדברים כדי שהם יהיו ברורים.
גדעון סער: החלוקה נעשתה - - -
דליה איציק: אולי תסביר למה.
גדעון סער: ביסוד של הרצון לקיים דיון שנובע גם בכל התקופה הזאת מהמחויבויות שיש לחברי הכנסת להשתתף - כל אחד לפי מפלגתו – במערכת הבחירות המוניציפליות.
גדעון סער: יש לנו נוסחה פרופורציונלית, כאשר הקפצנו כלפי מעלה גם את המפלגות הקטנות, כי אם אנחנו מחלקים 67 דקות באופן פרופורציונלי – מפלגה שיש לה שלושה חברי כנסת תקבל רק דקה וחצי, אז אלה הוקפצו לשלוש דקות.
גדעון סער: כדי להיות שקוף עד הסוף מבחינת יחסי הכוחות, יש פה 34 דקות לקואליציה, 33 דקות לאופוזיציה -כמובן שזה לא כולל את המציעים, כך שיש יותר זמן לאופוזיציה.
גדעון סער: אני אחזור על חלוקת הזמנים: ליכוד – 20 דקות, עבודה – 10 דקות, שינוי – 7 דקות, ש"ס – 5 דקות, איחוד לאומי – 4 דקות, שבע הסיעות האחרות, שמונות בין שלושה לשישה חברי כנסת בבית – 3 דקות.
רוני בר-און: נגמור עמדה אחת ונשמע את העמדה שכנגד.
רוני בר-און: בבקשה, חה"כ איציק, יו"ר סיעת העבודה.
דליה איציק: הואיל ולהסכמה הזאת יש כוח רק אם - - -
רוני בר-און: חה"כ יהלום, אני מבקש להוריד את הסטיקר הזה.
רוני בר-און: ככה אני מבקש.
רוני בר-און: לא נעים ההפגנות האלה.
רוני בר-און: בבקשה, חה"כ איציק.
דליה איציק: הואיל וביום שלישי הבא יש בחירות ברשויות המקומיות - וכיוון שידוע מתוך ניסיון חיים שהבחירות לרשויות המקומיות, בצדק ובדין, מעניינות את חברי הכנסת, כי חברי הכנסת הם אנשי ציבור, והם אמורים להסתובב עם המועמדים על פי תפיסתם ומפלגתם - לא רצינו שייווצר מצב שבערב הכנסת תהיה ריקה, והיא תהיה ריקה יהיה מה שיהיה.
דליה איציק: חשבנו שכדי לא להתבזות, ומצד שני לאשר את האי אמון, נסיים את הדיון בערך סביב רבע לשבע, לכל המאוחר.
דליה איציק: זה מחייב קיצור של כולם.
דליה איציק: הואיל ומפלגת העבודה לא הייתה שותפה היום להצעה, אי אפשר לחשוד בה שהיא מרוויחה גם את ה-10 דקות.
דליה איציק: זה נכון שיש לה את ראש האופוזיציה, אבל מצד שני, זה מתקזז על ידי זה שמפלגות אחרות הגישו את ה-10 דקות.
דליה איציק: אני יכולה להגיד לך יותר מזה, בחישוב מיידי ודאי תראו שהמפלגות הקטנות קבלו קצת יותר.
דליה איציק: אני חושבת שזה הוגן, זה סידור נכון.
דליה איציק: אני רוצה להעיר ולהגיד שסידור זה – על פי הבנתי – הוא אך ורק עד לבחירות לרשויות המקומיות.
דליה איציק: הוא איננו גורף.
רוני בר-און: בבקשה, חה"כ גלאון.
זהבה גלאון: אדוני היו"ר, אני מודה שאני לא מצליחה להבין איך הרשויות המקומיות הפכו לעילה וללגיטימציה למה שנקרא סתימת פיות של האופוזיציה, ואני אנמק.
דליה איציק: אל תתבלבלי, אני עדיין יו"ר האופוזיציה.
זהבה גלאון: את הלכת לסידור הזה.
זהבה גלאון: אדוני היו"ר, יש מתווה, קיבלנו אותו.
זהבה גלאון: ראש הממשלה ידבר כמה שהוא רוצה, יו"ר האופוזיציה ידבר כמה שהוא רוצה, זה פתיחת מושב, זה אי אמון, כשמפלגות כמונו מגישות אי אמון זה על חשבון מכסה.
זהבה גלאון: אתם אומרים: אנחנו מקצצים לכם את המכסה.
זהבה גלאון: עשיתי חשבון, חה"כ דליה איציק, ברוב נדיבותה, אומרת שהמפלגות הקטנות קיבלו קצת יותר.
זהבה גלאון: את יודעת כמה קבלנו?
זהבה גלאון: שלוש דקות.
זהבה גלאון: לכם יש ראש אופוזיציה, להם יש ראש ממשלה.
איוב קרא: יש לך חמישה מנדטים.
רוני בר-און: היא זוכרת, אין צורך להזכיר את הדברים האלה.
זהבה גלאון: תאמין לי שאני מבינה בזה לא פחות ממך, אז אל תעזור לי.
זהבה גלאון: אדוני היו"ר, אני עושה חשבון שאם הקואליציה והאופוזיציה הראשית יהיו לארג'ים, כמה זה יעלה בגדול מבחינת לוח הזמנים למליאה – עוד עשר דקות בסך הכל.
דליה איציק: זו פעם ראשונה שאתם מדברים עשר דקות ולא חמש דקות, שכחת.
זהבה גלאון: תסלחי לי, אני עושה את החשבון, ואני לא מבינה למה את כל כך דואגת לקואליציה עכשיו.
זהבה גלאון: עוד לא התחלנו את המושב וכבר יש חלוקת שלל.
זהבה גלאון: יש שתי הצעות שאני מציעה.
זהבה גלאון: האחת, שהאופוזיציה והקואליציה – מכיוון שליש להן ראש ממשלה ויו"ר אופוזיציה - יקצצו קמעה, כל אחד מלוח הזמנים שלו.
זהבה גלאון: לחילופין, כיוון שזה בטח לא יעלה על דעתם לקצץ, אני מציעה להעלות, במקום שלוש דקות לחמש דקות.
זהבה גלאון: כל הדבר הזה ייקח בין עוד 10 ל-12 דקות, וכולם יהיו מרוצים.
רוני בר-און: כמה סיעות יש שמקבלות שלוש דקות?
גדעון סער: שבע.
זהבה גלאון: מדובר על 14 דקות בסך הכל.
זהבה גלאון: צריך להוסיף מהשלוש דקות עוד שתיים כדי להגיע לחמש.
דליה איציק: את לא מקשיבה.
רוני בר-און: אני לא אתן להוריד מהגדולות לשמונה, אז גם ש"ס וגם האיחוד יקבלו עוד שתי דקות, אז יהיה 18 דקות נוספות.
רוני בר-און: איך זה נראה?
רוני בר-און: חה"כ סער, זה בסדר, אפשר להוסיף.
גדעון סער: נתייעץ.
רוני בר-און: אנחנו נוסיף, אבל לא רק לשבע הסיעות האלה, אלא גם לש"ס ולאיחוד.
גדעון סער: לא, לש"ס יש חמש דקות.
גדעון סער: אני מקבל את העיקרון הזה בדוחק, לא בהנאה, שכל סיעה יהיה לה מינימום של חמש דקות, בסדר גמור.
גדעון סער: אבל לא צריך לעשות עוד מערכת של שדרוגים.
גדעון סער: זה באמת יעלה גם את האיחוד הלאומי לחמש דקות, וכל הקטנות – שבע סיעות – זה יעלה אותן לחמש דקות.
גדעון סער: יש לה חמש דקות והיא מציעה אי אמון אז יש לה רבע שעה, מה פה הויכוח?
שאול יהלום: מתי נדון בהסדרים לארבעת הימים עד הבחירות.
שאול יהלום: אני חושב שהבעיה שהועלתה היום - - -
רוני בר-און: זה לא על סדר היום כרגע.
רוני בר-און: אם אתה רוצה ליזום דיון לסדר היום – מחר פנוי.
רוני בר-און: חה"כ סער, אפשר לסכם את זה?
רוני בר-און: ההצעה כרגע היא איפה על דעת שני צדי השולחן.
רוני בר-און: ליכוד – 20 דקות, עבודה – 10, שינוי – 7, כל היתר – 5 דקות.
רוני בר-און: פה אחד נקבע הסדר הזה.
בהצעות החוק: 1.
בהצעות החוק: הצעת חוק רשות הספנות והנמלים, התשס"ד-2003
רוני בר-און: סעיף נושא קביעת ועדות לדיון בהצעות החוק.
רוני בר-און: הנושא הראשון, של הצעת חוק רשות הספנות והנמלים, התשס"ג-2003, אחרי הקריאה הראשונה נשמעו הצעות לוועדת הכספים וועדת הכלכלה.
רוני בר-און: קבלתי פניה מיו"ר הקואליציה, יו"ר סיעת העבודה, וכן קבלתי פניה משר האוצר, וכן קבלתי פניה מיו"ר הכנסת.
רוני בר-און: נוכח ההסכמות שהיו בין שר האוצר ובין מזכיר ההסתדרות, חה"כ פרץ, באותה פגישה לילית מפורסמת, שמדברת על 100 ימים של שקט וניסיון להגיע לפתרונות, אין כרגע רצון מצד האוצר ללחוץ את מהלך החקיקה באופן שתיקבע כבר עכשיו הוועדה.
רוני בר-און: זה לא יהיה מאוחר לעשות את זה ברגע שההסכמות האלה ישתכללו, או – הלוואי שלא יקרה – הניסיון להסכמות האלה לא יגיע לכדי מיצוי.
רוני בר-און: כיוון שכך אני מוריד את הנושא הזה - - -
שלום שמחון: אני מבקש להעיר משהו לדבריך.
שלום שמחון: אני חושב שאתם ממשיכים בתהליך שהיה במליאה בשבוע הקודם.
רוני בר-און: מה הוא זה שאתה מבקש להעיר?
רוני בר-און: אתה רוצה שיתקיים דיון?
שלום שמחון: אני רוצה שיתקיים דיון ונחליט עכשיו.
רוני בר-און: מכיוון שאני מחליט על נושאי סדר היום, אני מחליט שלא יתקיים דיון.
רוני בר-און: אם עכשיו אתה רוצה להגיד – אני מוכן לשמוע.
רוני בר-און: למה חשוב היה שיתקיים דיון עכשיו?
שלום שמחון: אני מכיר בסמכותך בחדר הזה, אבל אני חושב שאנחנו ממשיכים לעשות את אותה טעות שהייתה במליאה.
שלום שמחון: היה ברור לחלוטין שהדיון הזה לא צריך להתקיים.
שלום שמחון: הנושא הזה – אין על כך עוררין - צריך להיות בוועדת הכלכלה של הכנסת.
דוד טל: יש על כך עוררין.
שלום שמחון: לפי תקנון הכנסת, אין על כך עוררין.
רוני בר-און: אדוני, יו"ר ועדת הכלכלה, ההחלטה שלי של יתקיים דיון לא יכולה לפתוח פתח להציג את עיקרי הטיעון שלך למה זה צריך להיות בוועדת הכלכלה.
רוני בר-און: ספר לי למה אני עושה לא נכון כשאני מסיר את זה כרגע מסדר היום.
שלום שמחון: אתה אומר שתקנון הכנסת, ועבודת ועדת הכנסת, תלויים בהסכמות בין שר האוצר - - -
רוני בר-און: ממש לא, לא אמרתי את זה.
רוני בר-און: אם אתה חושב שזה מה שהתפרש מדבריי, אבהיר את זה פעם נוספת.
גדעון סער: חה"כ שמחון, אתה רוצה שנעלה את זה לקריאה שניה ושלישית עכשיו?
גדעון סער: אתה עוד תשכנע אותי בזה.
רוני בר-און: שום דבר שנוגע לרצון של שר האוצר או לאי הרצון שלו, לרצון של הממשלה בכלל, לא יכול להשפיע כהוא זה על סדר היום של ועדת הכנסת.
רוני בר-און: הזכרתי, הייתה פניה משותפת של יו"ר הקואליציה ויו"ר סיעת העבודה, הייתה פניה של יו"ר הכנסת.
רוני בר-און: כאשר מתקיימים הדיונים אני רואה עין בעין עם בקשתם שלא לנסות ולהתסיס את הנושא הזה באמצעות הדיון בוועדת הכנסת, ולא להבעיר מחדש את הבעירה שכולם מנסים לכבות, באמצעות הדיון הטכני הזה.
רוני בר-און: לדיון הטכני הזה, לאן הולכת הצעת החוק להכנה לקריאה שניה ושלישית, לוועדת הכספים או לוועדת הכלכלה - שהוא בעיקרו דיון טכני - יש לו מהות מבחינת העניין, ולכן לא נכון יהיה לקיים את זה היום.
רוני בר-און: היה והמשא ומתן ביניהם ישתכלל באופן שישנו את הצעת החוק, ימשכו אותה – אני לא יודע מה – נמצא שהדיון הזה מיותר.
רוני בר-און: אם לא, בבוא הזמן נקיים את הדיון ונחליט אם זה הולך אליך או זה הולך לחה"כ הירשזון, ובא לציון גואל.
רוני בר-און: מישהו עוד רוצה להעיר בעניין הזה?
רוני בר-און: בבקשה, חה"כ יהלום.
שאול יהלום: אדוני אמר שאין שום קשר בין רצון הממשלה לסדר היום בוועדת הכנסת.
שאול יהלום: אני חושב שאדוני קצת מגזים, מאחר ותמיד הממשלה – כיוון שזו הצעת חוק ממשלתית – יכולה לעכב, להוביל, לבקש, ואם כאן יש הסכמה שהממשלה למען מיתון ביחסי העבודה אינה לוחצת להתחיל בחקיקה, הרי שחשוב מאוד שוועדת הכנסת תתחשב בכך.
רוני בר-און: אני חושב ששנינו אמרנו אותו, אבל אתה כמובן ניסחת את זה באופן יותר טוב, יותר ברור ויותר בהיר, ואני מודה לך על כך.
רוני בר-און: בבקשה, חה"כ טל.
דוד טל: היות ושניכם אמרתם אותו דבר, אני רוצה להסכים עם הדובר הקודם, חה"כ שמחון.
דוד טל: יו"ר הכנסת מדבר על זילות הכנסת בפתח דבריו אתמול בכינוס של עיתונאים.
דוד טל: הזילות של הכנסת מתחילה כאן.
דוד טל: אם באמת חפצי חיים אנחנו, ואנחנו רוצים באמת שהתדמית של הכנסת תישמר, אנחנו צריכים לשמור גם על הדרך ועל הצורה.
דוד טל: אם רוצים להרוס את הכל – זה בסדר, אבל בנושא כל כך ברור במהותו, שצריך להיות בוועדת הכלכלה, מנסים בכוח הזרוע והאצבע להעביר אותו לוועדה אחרת, אני חושב שכאן כלו כל הקצין.
דוד טל: יש פה יועצת משפטית נכבדה, שאם תשאל אותה היא בוודאי תאמר לך שהנושא במהותו צריך לעבור לוועדת הכלכלה.
דוד טל: אלא מה, אתם בכוח הרוב הדורסני, יכולים להעביר כאן החלטה אחרת.
דוד טל: אני מבקש לשמור על הדרך, שהנושא הזה יעבור לוועדת הכלכלה.
רוני בר-און: אנחנו נשמע את דבריך המאלפים בעת הדיון.
גדעון סער: אני מקבל את עמדתך שלא צריך לפתוח פה דיון.
גדעון סער: האפשרויות הן רבות, אולי תהיה אפשרות להקים ועדה משותפת, אינני רוצה כרגע למנות את כל האפשרויות.
גדעון סער: אבל אם לא הולכים כרגע לחקיקה, אין צורך לריב כרגע, הרי יש מספיק דברים שאפשר לריב עליהם כרגע, וזה ביסוד הפניה.
רוני בר-און: בהתחשב בעובדה שהנושא הורד מסדר היום, התקיים פה דיון די ממצה.
רוני בר-און: עוד לא סיימנו, בבקשה.
דליה איציק: בהצעת החוק הזו יו"ר הקואליציה ואני פנינו אליך כי חשבנו שזה נכון להוריד את זה כרגע מסדר היום.
דליה איציק: אבל אנחנו לא מתכוונים בשום אופן, ואנחנו ננקוט בכל האמצעים העומדים לרשותנו, שחוק הספנות צריך להידון בוועדת הכלכלה.
רוני בר-און: נוכח האיומים האלה, אנחנו מצפים בכיליון עיניים לדיון.
רוני בר-און: הנושא הבא שאנחנו צריכים לדון לאיזה ועדה להעביר אותו, עניינו הצעת חוק אימוץ ילדים (תיקון מס' 4), התשס"ג2003, שמספרה מ-49.
רוני בר-און: נשמעו הצעות להעביר את הצעת החוק לדיון או בוועדת הכספים או בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.
רוני בר-און: בבקשה, יו"ר ועדת העבודה והרווחה.
שאול יהלום: אני רוצה להביא גאולה, ולקרוא את דעת יו"ר הכנסת, ראובן ריבלין, בסוף הדיון.
שאול יהלום: "אם כי לפי החוק הדיון וההכנה הם בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות".
שאול יהלום: זאת הייתה גם בקשת שר המשפטים שהביא את הנושא, וכך סוכם.
שאול יהלום: חה"כ פרוש, משום מה, ביקש ועדת כספים.
רוני בר-און: חה"כ טל, בבקשה.
דוד טל: ועדת העבודה והרווחה היא האכסניה המתאימה.
רוני בר-און: בסדר, אנחנו עוברים להצבעה.
רוני בר-און: הצבעה: בעד: פה אחד נגד: אין
רוני בר-און: אני קובע שהעניין עובר לוועדת העבודה והרווחה.
רוני בר-און: בנושא: "הגידול באבטלה ובממדי העוני בישראל" – של חה"כ יעקב ליצמן ושלום שמחון 2.
רוני בר-און: בנושא: "הקיצוץ בקצבאות ילדים" – של חה"כ יאיר פרץ
רוני בר-און: עכשיו לקביעת ועדות לדיון בהצעות לסדר היום.
רוני בר-און: הנושא הראשון עניינו הגידול באבטלה ובממדי העוני בישראל של חה"כ יעקב ליצמן ושל שלום שמחון.
רוני בר-און: ההצעה היא להעביר את הדיון בוועדת הכלכלה או בוועדת הכספים.
רוני בר-און: אמר לי חה"כ ליצמן שחה"כ פרוש ייצג את עמדתו פה.
מאיר פרוש: העניין הזה לא שייך לוועדת העבודה והרווחה?
רוני בר-און: לפי מה שדברתי עם חה"כ ליצמן, שאמר לי שהוא לא יכול להיות נוכח פה, אתה דברת אתו, אה מייצג את עמדתו פה?
מאיר פרוש: הוא דיבר אתי אתמול.
מאיר פרוש: אני רק שואל אם ועדת העובדה והרווחה היא לא המקום.
רוני בר-און: אני לא יודע לענות לך.
רוני בר-און: חה"כ פרוש, אני נאמן להבטחתי.
רוני בר-און: זו הצעה לסדר של חה"כ ליצמן.
רוני בר-און: אם דעתו לא נשמעת פה, אני אשמור על זכותו שדעתו כן תישמע, לא אדון בזה עכשיו.
רוני בר-און: אם אתה אומר לי שאתה אומר פה את דעתו של חה"כ ליצמן – תתקבל לא תתקבל אני לא אחראי – נמשיך בדיון.
רוני בר-און: אם לא, אני עוצר פה את הדיון.
מאיר פרוש: דעתו נמסרה לשיקול דעתי.
רוני בר-און: בסדר, זה ייפוי כוח מלא.
רוני בר-און: אז אתה מציע את ועדת העבודה והרווחה.
רוני בר-און: מי בעד להעביר את זה לוועדת העבודה והרווחה?
רוני בר-און: פה אחד עבר לוועדת העבודה והרווחה.
רוני בר-און: הנושא הבא הוא הצעה לסדר של חה"כ יאיר פרץ, שעניינה קיצוץ בקצבות ילדים.
רוני בר-און: נשמעו הצעות להעביר את הנושא לדיון בוועדת הכספים או בוועדת העבודה והרווחה.
רוני בר-און: מה חה"כ פרץ מבקש?
יאיר פרץ: אני מבקש את וועדת העבודה והרווחה.
רוני בר-און: מי מבקש אחרת?
רוני בר-און: בבקשה, חה"כ בנלולו.
1028: אני מבקש להעביר את זה לוועדת הכספים.
שאול יהלום: הנושא של קצבאות ילידם זה ביטוח לאומי, זה שייך לוועדת העבודה והרווחה על פי התקנון.
שאול יהלום: אם יש כאן בקשה, כיוון שזה הפך באופן חד-פעמי - - -
רוני בר-און: לי אין שום בקשה.
שאול יהלום: - - - לעסוק בזה בוועדת הכספים, אין לי שום התנגדות.
רוני בר-און: הצבעה: בעד: 10
רוני בר-און: הצבעה: בעד: 7
רוני בר-און: עשרה נגד שבעה, זה עובר איפה לוועדת הכספים.
רוני בר-און: העמדתם לדין של חותמי הסכם ז'נבה.
רוני בר-און: הנושא האחרון שעל סדר היום הוא נושא שביקש אותו אתמול בדחיפות חה"כ אורי אריאל להעלות על סדר יומה של ועדת הכנסת את נושא העמדתם לדין של חותמי הסכם ז'נבה, כלשון מכתבו.
רוני בר-און: חה"כ אריאל ינמק את בקשתו.
זהבה גלאון: סליחה, סליחה, יש הצעה לסדר.
רוני בר-און: שמעתי, אני סולח לכולם.
רוני בר-און: חה"כ אריאל ינמק את הצעתו.
רוני בר-און: כל ההצעות לסדר – אחרי שחה"כ יעלה את בקשתו.
רשף חן: תמיד ההצעות לסדר, בהנחה שהן באמת הצעות לסדר, הן דבר ראשון שעולה, לפני נימוקים.
רשף חן: ברור לך שהצעות לסדר הולכות ללכת לעניין בדיוק של עצם הזכות לקיים פה דיון.
רשף חן: זה המשמעות של התהליך.
רוני בר-און: אני לא שמעתי את ההצעה.
רשף חן: אנחנו קוראים את ההצעה, הנה היא בכתב.
רוני בר-און: קראתי את המכתב, לא קראתי את ההצעה.
רשף חן: המכתב הוא ההצעה.
רוני בר-און: שמעתי את מה שיש לכם לומר, אתם רוצים להציע הצעה לסדר.
רוני בר-און: הצעות לסדר יהיו אחרי שחה"כ אריאל - - -
זהבה גלאון: זו פרוצדורה חדשה, אדוני?
רשף חן: וזה יהיה תקדים פה?
אלי בן-מנחם: אדוני היו"ר, ההצעה לסדר היא לגבי השאלה אם זה המקום להעלות את זה בכלל.
זהבה גלאון: ההצעה לסדר הדיון, אדוני.
זהבה גלאון: חוות דעת של היועצת המשפטית, האם הצעה לסדר הדיון קודמת למנמק.
רשף חן: במובן זה שאנחנו חושבים שצריך לדחות את זה על הסף, שזה לא המקום לקיים את הדיון.
רוני בר-און: עוד לא שמעת מה הוא רוצה.
רוני בר-און: תודה רבה, שמעתי אתכם.
רוני בר-און: הוא יגיד את הצעתו ואחר כך אתם תגידו מה שאתם רוצים.
רוני בר-און: שמעתי אותך, חה"כ חן, אתה לא תתגבר עליי בקולך.
רוני בר-און: לא קבלתי.
זהבה גלאון: הצעה לסדר הדיון קודמת למנמק.
זהבה גלאון: אנחנו רוצים חוות דעת משפטית בנושא הזה.
רוני בר-און: שמעתי, תודה רבה.
רוני בר-און: אני לא אתן לו לנמק, אני רוצה לשמוע את ההצעה שלו.
רשף חן: וגם לא תיתן לנו לקבל חוות דעת משפטית?
רוני בר-און: תודה, אני רוצה לשמוע את ההצעה שלו.
רשף חן: אז אני יוצא, תודה רבה לך.
אורי אריאל: אני מצטער שיש פה חברי כנסת שעוזבים את הישיבה.
אורי אריאל: לא ככה נהוג בבית מדרשנו.
רוני בר-און: אבל שום דבר לא אישי, אתה מבין.
רשף חן: חה"כ בר-און, שום דבר לא אישי.
אורי אריאל: אני מודה ליו"ר הוועדה על האפשרות, אשתדל לקצר.
אורי אריאל: ראית, ראיתי ושמעתי מיוזמי הסכמי מינכן - - -
זהבה גלאון: סליחה, זה לא יעבור פה ככה.
זהבה גלאון: אם זה מה שאתה מנמק, זה לא יעבור פה ככה.
זהבה גלאון: אתה לא תנמק, אני מודיעה לך.
אחמד טיבי: אתה תעמוד לדין.
אורי אריאל: אני רוצה לחזור בי מהמילים "הסכם מינכן".
דליה איציק: אדוני יו"ר הוועדה, יש לי הרבה כבוד אליך, אתה עושה משהו שהוא לא בסדר.
רוני בר-און: שבי בבקשה, דברי בישיבה.
דליה איציק: אשב, אבל תן לי לנמק את ההצעה לסדר.
דליה איציק: הוא מנמק את ההצעה.
דליה איציק: זה לא ממין העניין, זה לא ממין הסדר.
רוני בר-און: חה"כ איציק - - -
זהבה גלאון: חה"כ אריאל, אני מודיעה לך, אתה לא תוכל לדבר.
זהבה גלאון: הוועדה לא תהיה במה לך.
רוני בר-און: אפסיק את זה.
רוני בר-און: אתה תעלה את ההצעה שלך, אתה לא תנמק אותה, אתה לא תיכנס לגוף העניין.
רוני בר-און: אתה תעלה את ההצעה שלך במתווה.
רוני בר-און: מהו זה שאתה רוצה להציע, מהו זה שאתה רוצה לקבל בסוף הדרך.
רוני בר-און: על זה אנחנו נקיים דיון בהצעות לסדר.
רוני בר-און: מה ההצעה ומה מקור הסמכות, נא לנמק את הדברים האלה.
אורי אריאל: ההצעה אומרת, כפי שיש תקדימים במדינות אחרות, כמו למשל בארצות הברית, יש חוק שאומר שמשא ומתן מנהלת המדינה ולא חברי כנסת פרטיים.
אורי אריאל: זוהי עבירה פלילית שדינה מאסר עד כמה שנים.
רוני בר-און: איפה זה?
זהבה גלאון: זה בספר החוקים של מדינת ישראל?
רוני בר-און: גם בספר החוקים של מדינת ישראל זה נאמר, וזה נאמר בבית המשפט העליון.
אורי אריאל: חה"כ גלאון, את עוזרת לי.
אורי אריאל: תמשיכי.
זהבה גלאון: לא, לא, אני לא עוזרת לך.
זהבה גלאון: אתה תדבר לעניין, על פי המתווה שהציב לך היו"ר.
רוני בר-און: סליחה, אני הגנתי עליך, ואתה לא מגן לא על עצמך ולא על כבודה של הוועדה.
רוני בר-און: אמרתי לך, אני מבקש לשמוע מה הצעתך, אני מבקש לשמוע מהו זה שאתה רוצה לראות בשורה התחתונה, בלי לנמק, בל מראה מקומות, בלי אסמכתאות, לא מכאן ולא מארצות הברית.
רוני בר-און: אנחנו נקיים דיון על מהו זה שאתה מבקש דיון, בענייני ההצעה לסדר כפי שנשמעו פה.
רוני בר-און: ברוך השם, חלק מהמציעים לסדר פרשו לענייניהם.
רוני בר-און: כנראה שזה לא מספיק בוער בעצמותיהם.
רוני בר-און: אבל חה"כ גלאון ניצבת על איתנה, שומרת על המתרס, ואנחנו ניתן לה את הכבוד לדבר.
רוני בר-און: אני נותן לך שלוש דקות להציע את ההצעה, ולהגיד פעם אחת מה מקור הסמכות, ופעם שניה מהו זה שאתה רוצה לקבל מהוועדה.
אורי אריאל: מה שאני רוצה לקבל מהוועדה זה החלטה שהוועדה קוראת להעמיד לדין - - -
אחמד טיבי: סיכול ממוקד, אפשר.
אורי אריאל: חה"כ טיבי מציע סיכול ממוקד, ואני שולל את זה.
אורי אריאל: אני חושב שטיבי לא ראוי לא לזה ולא לזה.
זהבה גלאון: האוזן סובלת הכל, אבל אתה לא יכול לתת לו מקום לכל השטויות שיוצאות לו מהפה.
רוני בר-און: אני לא יכול להסכים שאתם תעשו לו פרובוקציות והוא יענה לכם, ואת מבקשת שאני אפסיק.
אחמד טיבי: חה"כ אריאל, אתה פורע חוק.
אחמד טיבי: בגללך אנשים נהרגים.
אורי אריאל: אני מציע שחה"כ טיבי יחזור בו מההצעה לסיכול ממוקד, זה דבר שלא יישמע במקומותינו.
אחמד טיבי: בגלל אנשים כמוך אנשים נהרגים כל יום.
אחמד טיבי: אתה אדם בזוי, אני בז לך ולהשקפת העולם שלך.
אחמד טיבי: אתה פורע חוק.
אורי אריאל: אתה חצוף וגם טיפש.
אחמד טיבי: אני מכניס בכיס הקטן עשרה כמוך.
אחמד טיבי: אני בז לך.
אחמד טיבי: אתה אדם ראוי לבוז.