GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורית נוקד: כמובן, גם תהיה פגיעה בתדמית של הכנסת משום שיבואו ויגידו – ואולי אני אפילו אגיד דבר פוליטי, למרות שלא התכוונתי – אבל יגידו: שוב בממשלה הזאת בעצם פוגעים בחלשים, ולא הייתי רוצה שאנחנו נגיע לאמירות האלה שהן לא ענייניות.
אורית נוקד: אני מאד מסכימה שצריך באמת לעשות סדר.
אורית נוקד: יכול להיות שצריך להחליט שבנושאים כאלה ואחרים הוועדה לא תדון.
אורית נוקד: חשוב מאד – וזאת הערה כללית – לבנות לנו את סדר היום בוועדות כך שבאמת נוכל להיות בכל הוועדות שבהן אנחנו חברים.
אורית נוקד: קשה להגיע לוועדה הזו, כמו לוועדות אחרות.
אורית נוקד: אני לדוגמה נמצאת בוועדת הכספים, ואי-אפשר להגיע לוועדות אחרות, וכאן יש מערכת שעות שאני מאד-מאד מקווה שבדיון אחר אתם תפתרו את הבעיה, כך שכל חברי הכנסת שרוצים להגיע לישיבות – יגיעו.
אורית נוקד: אני חוזרת בי מההצעה הזאת.
אורית נוקד: אני רק אומרת שהבנתי ממי שבאמת הרבה יותר מנוסה ממני בעניינים כגון אלה, שאם תוקם ועדה כזאת – בסופו של דבר, הנושא של הנשים עצמו גם כן ייעלם משום שידונו בנושאים אחרים וייתכן ואפילו יגיעו לנושאים פוליטיים.
רשף חן: אם זה משפחה, בדרך כלל זה גם חצי גברים.
אורית נוקד: לכן, אני מבקשת להתעלם מהרעיון הזה, הוא באמת נשמע מאד הגיוני – הנה, גם ראינו בנושא של איחוד רשויות – כשרוצים לחסוך, מאחדים.
אורית נוקד: לכן, אני מאד-מאד מבקשת, רובי, שתנסה לרדת אולי מהעץ, או לחשוב שוב על הנושא, ואולי לא יהיה צורך באותו דיון.
אורית נוקד: יושב ראש הכנסת ראובן ריבלין:
אורית נוקד: אז שמעת את הדעות של רוב החברים.
גדעון סער: אדוני היושב-ראש, למי שלא הבין את הקשר בין סוגיית הנשיא לנושא, אני אבהיר שאם יהיה נשיא משורות סיעת הליכוד – תיכנס עוד אישה לסיעת הליכוד בכנסת.
גדעון סער: זה בכנסת הנוכחית- בינואר 2007 הכנסת הנוכחית אמורה לבחור נשיא, למי שלא ידע.
נעמי בלומנטל: למה שלא תהיה נשיאה?
נעמי בלומנטל: יחד עם זאת, אני מאד בעד פיקוח פרלמנטרי, הרבה ועדות.
נעמי בלומנטל: להיפך – זה מחזק את הכנסת, זה נותן יתר פיקוח.
נעמי בלומנטל: היו"ר רוני בר-און:
מיכאל איתן: לא הסתובבתי מאחד לאחד.
מיכאל איתן: הסתובבתי רק אל אחד.
מיכאל איתן: אני רוצה לשאול אותו משהו דחוף.
מיכאל איתן: אני חוזר בי.
נעמי בלומנטל: אני חושבת שדווקא אתה, כיושב-ראש הכנסת, צריך לעודד קיום של ועדות.
נעמי בלומנטל: אנחנו יודעים את החשיבות שלהן – זה פיקוח, זה העלאת נושאים על סדר היום הציבורי – זה כוחה של מערכת דמוקרטית ציבורית שעובדת בצורה יעילה, ואני בטוחה שוועדות הכנסת פועלות יפה וטוב כמו בכל העולם.
נעמי בלומנטל: יושב-ראש הכנסת ראובן ריבלין:
נעמי בלומנטל: בסדר, אפשר לדון בכך.
נעמי בלומנטל: לגבי הוועדה לקידום מעמד האישה – זאת האחרונה שצריכה להיפגע, חד-משמעית.
נעמי בלומנטל: מי שמדבר על כך, יש בזה חוסר הבנה בסיסי לכל המהות של מעמד האישה, וההערות שאני שומעת כאן – ואני חושבת שגם ההתנפלות על גילה היא קצת מוגזמת, אם לא הרבה מוגזמת.
נעמי בלומנטל: אתה דיברת על בריאות נשים.
נעמי בלומנטל: מה ההבדל בין בריאות נשים לבריאות גברים?
נעמי בלומנטל: אתה מכיר הרבה רופאי נשים.
נעמי בלומנטל: אם תשימו לב, רוב העבודה שהיתה בנושא נשים בבריאות, היתה קשורה בעצם למשפחה, לפריון האישה – כל הנושא שאמור בעצם לתרום למשפחה.
נעמי בלומנטל: יושב ראש הכנסת ראובן ריבלין:
נעמי בלומנטל: יושב-ראש הכנסת, אני מציעה – תדבר עם נשים שעברו טיפולי הפריה, למשל – מי סבל וכמה סבל.
נעמי בלומנטל: זה דבר שאף פעם לא עולה, לא מדברים בו.
נעמי בלומנטל: אבל תדעו לכם, שרוב תשומת הלב לבריאות נשים במשך מאות שנים היתה בנושא הפריון.
נעמי בלומנטל: זה בעצם להבאה ולהולדת ילדים לעולם, וכולנו בעד.
נעמי בלומנטל: אתן דוגמה.
נעמי בלומנטל: אישה מגיעה לרופא, הרופא רואה אותה, אומר: שוב היא הגיעה לכאן.
נעמי בלומנטל: כי היא כבר היתה עם הילדים שלה והיא היתה עם בעלה והיא היתה עם ההורים של בעלה והיא היתה עם ההורים שלה.
נעמי בלומנטל: היא אומרת לרופא: הרגשתי קצת מיחושים בצד שמאל בחזה.
נעמי בלומנטל: מה הוא עונה לה?
נעמי בלומנטל: – אולי בעלך הרגיז אותך, אולי הילדים קצת הרגיזו אותך, תיקחי כדור הרגעה, תנוחי בבית.
נעמי בלומנטל: כשבא גבר – ואשתו כמובן מגיעה אתו – ואומר שיש לו כאבים בצד שמאל בחזה, מיד משכיבים אותו עם כל המכשור.
אחמד טיבי: אלה רופאים שובניסטים.
נעמי בלומנטל: מה שאני אומרת אלה לא דברים בעלמא.
ענבל גבריאלי: חברת הכנסת בלומנטל, את מוציאה את דיבתם של הרופאים.
ענבל גבריאלי: אני הייתי ממליצה לך להחליף רופא.
ענבל גבריאלי: זה לא כך עם כל הרופאים.
זהבה גלאון: אבל היא צודקת.
זהבה גלאון: זאת באמת ההתייחסות לנשים.
נעמי בלומנטל: אני רוצה שתהיה הבנה לנושא הזה, זהו נושא בסיסי.
נעמי בלומנטל: כשבא הגבר, ישר מחברים אותו למכשירים.
נעמי בלומנטל: מה יוצא כתוצאה מכך?
נעמי בלומנטל: גברים מגיעים לטיפול – כשיש להם בעיות לב – הרבה לפני נשים, נשים מגיעות בגיל מאוחר יותר כאשר בעיות הלב שלהן כמעט גורמות לקריסה.
נעמי בלומנטל: אפשר לבדוק ולראות את זה במספרים.
נעמי בלומנטל: היום ברדיו למשל, איך אומרים לנו תמיד: מה עוד אתן רוצות?
נעמי בלומנטל: עוד פעם נשים.
נעמי בלומנטל: מה את רוצה, מיידלע?
נעמי בלומנטל: אפרופו, נשיא – גם טייסת את רוצה להיות?
נעמי בלומנטל: אין שום מניעה לכך שאישה תהיה טייסת.
נעמי בלומנטל: אני יודעת ואני חושבת שאני מדברת מאד לעניין, תסלח לי, אדוני.
נעמי בלומנטל: מאד לעניין, כי זה הבסיס, זאת המהות ואני נוגעת בו רק על קצה המזלג.
נעמי בלומנטל: כל נושא שתיגע בו – אתה תראה שיש בעצם קיפוח.
דליה איציק: איפה היו כל החברות שלך כשראש הממשלה ככה התנפל עלייך, גם בגלל שאת אישה?
גילה גמליאל: אני הראשונה שיצאתי להגנתה.
נעמי בלומנטל: נושא נוסף – אלימות נגד נשים.
נעמי בלומנטל: אז אומרים: מה, אין אלימות נגד גברים?
נעמי בלומנטל: נכון, יש גם אלימות נגד גברים.
נעמי בלומנטל: למשל, אולי אני מדברת עכשיו בצורה אלימה, אבל כמה יש?
נעמי בלומנטל: לפי כל הסטטיסטיקות, אולי 10%, כך שאפשר להבין שזה נושא מרכזי.
מל פולישוק-בלוך: לא 50%.
מל פולישוק-בלוך: צריכה להיות נציגות של שני המינים.
נעמי בלומנטל: רובי, זה מה שזה אומר.
נעמי בלומנטל: אלמלא הבג"ץ, אלמלא הוועדה לקידום מעמד האישה, אלמלא הנשים שפעילות כאן בכנסת – ואני מוכרחה לומר: כשאנחנו נכנסנו לכנסת ב- 92', זו היתה פעם ראשונה שכל הנשים יחד נאבקו וזה היה חוצה מחנות שנאבקנו למען נשים בכלל.
זהבה גלאון: מה הפלא שמאמן הכדורסל אומר:
זהבה גלאון: הבאתי את הזונות מהבית?
זהבה גלאון: זאת ההתייחסות.
נעמי בלומנטל: אנחנו באמת 50% ולכן לא סתם, זאת אחת הוועדות החשובות בכנסת.
נעמי בלומנטל: אני חושבת שהיא נוהלה במשך השנים בצורה באמת יוצאת מן הכלל – הרבה מאד חקיקה, הרבה נושאים שעלו על סדר היום – ונשות ישראל – בזכות הוועדה לקידום מעמד האישה, בזכות ארגוני הנשים, הארגונים שהציבו על מצעם לקדם את הנשים, אפילו בדברים הבסיסיים ביותר, השיגו לא מעט, אבל חייבים להמשיך את המאבק.
יולי יואל אדלשטיין: אדוני יושב-ראש הכנסת ויושב-ראש הוועדה וכל החברים, קודם כל אני חושב שמן הדיון כאן ברור – ואני דווקא מסכים עם הטענה הזאת – שמעבר לכל הרצון ברפורמה ובהתייעלות, יש גם חשיבות סמלית רבה לקיום הוועדה לקידום מעמד האישה, וכנראה מה שעדיין קשה לנו – אני מדבר גם על עצמי – להתרגל שעצם קיום מיניסטריון למעמד האישה או ועדה פרלמנטרית למעמד האישה מעידים דווקא לא על חולשה בתחום הזה במדינה פלונית-אלמונית, אלא דווקא על קדמה והתקדמות בתחום הזה, וכנראה כך הדברים צריכים להיות.
יולי יואל אדלשטיין: דבר נוסף שעלה כאן פעמיים-שלוש בדיון ועולה כל פעם ומרגיז מחדש זאת האשליה שאם נרכיב איזשהו לו"ז פלא לוועדות – אז אפשר יהיה להגיע לכל הוועדות.
יולי יואל אדלשטיין: בלי קיצוץ משמעותי במספר ועדות הכנסת אין שום נוסחת פלא, פרט לאותה תמונה ידועה לכולנו של חבר כנסת שנכנס לוועדה, אומר משפט, ויוצא משם בלי אפילו לשמוע את התשובה לצורך העניין של השר שהוזמן לשם, או מי שזה לא יהיה.
יולי יואל אדלשטיין: נקודה אחרונה – ואני מבקש לא לקבל אותה כצינית, אלא דווקא שנאמרת בהרבה כאב – מכיוון שכאן יש קונצנזוס נפלא וכולנו נלחמים למען הוועדה למעמד האישה, אדוני היושב-ראש, אני מציע שבשבוע הבא לצורך העניין נבדוק.
יולי יואל אדלשטיין: נעלה את הוועדה לסמים, או זכויות הילד, או עובדים זרים, או כל ועדה אחרת, ומשום-מה – ואני אומר שיש לי רושם כזה – יהיו פה עוד פעם נאומים נלהבים ואותו קונצנזוס למה אסור ולמה בשום פנים ואופן לא ניתן לבטל דווקא את הוועדה הזאת.
אחמד טיבי: מירב הדברים נאמרו, ואני מצטרף לדעת חבריי על כמעט חוסר קיום אפשרות לסגור את הוועדה, אדוני היושב-ראש, ואני אומר את זה לאו דווקא רק בשל הרקע המקצועי שלי.
אחמד טיבי: יושב ראש הכנסת ראובן ריבלין:
אחמד טיבי: אין ספק שהאווירה, הסביבה, האוהדת של הוועדה למעמד האישה דוחפת קדימה, מקדמת את החוק, תוך כדי שמיעת כל דעה – גם דעה אופוזיציונית להצעת החוק – ואני אומר זאת מניסיון אישי בהצעת חוק דומה של תרומת ביציות בקדנציה הקודמת.
אחמד טיבי: גם לפני חודש – דיון בהצעת האוצר לקצץ בטיפולי הפריה.
אחמד טיבי: אני מתייחס לדבריו של חבר הכנסת אדלשטיין - אני חושב שטוב שהנושא הזה עלה כאן בוועדת הכנסת.
אחמד טיבי: אני שייך לאלה שחושב שיש ועדות שצריך לסגור, וטוב עשה היושב-ראש שהעלה את הנושא.
אחמד טיבי: לא במקרה שיש הסכמה כללית נגד ההצעה לסגור את הוועדה לקידום מעמד האישה, שיכולה להיות משודרגת הרבה יותר.
אחמד טיבי: לכן, אני בהחלט מקבל את הצעתו של עמיתי, שצריך לדון בכך בין היושב-ראש לבין ראשי הסיעות ולצאת עם תוצאה שתוציא מההצעה הראשונית את האפשרות לסגור את הוועדה למעמד האישה.
מל פולישוק-בלוך: לא אחזור על דברים, אבל יש לי הרגשה שיושב-ראש הכנסת הביע מצב אוטופי.
מל פולישוק-בלוך: מה זה מצב אוטופי?
מל פולישוק-בלוך: במצב שבו משקלנו באוכלוסייה – 50% - - - יושב ראש הכנסת ראובן ריבלין:
מל פולישוק-בלוך: ידעתי שתגיד את זה, אז הנה אני מסבירה.
מל פולישוק-בלוך: יושב ראש הכנסת ראובן ריבלין:
מל פולישוק-בלוך: כאשר יהיו פה 60 חברות כנסת והן תהיינה משובצות בכל ישיבות ועדות הכנסת ותהיה לנו אישה יושבת-ראש ועדת הכספים, ואולי שרת האוצר תהיה אישה, אולי לפחות ליד שר האוצר תהיה איזושהי אישה – כי לא ראיתי שם בסביבה אישה, חוץ מהפקידות – אז אולי תהיה יותר מודעות לכל הדברים שהחברים והחברות פה העלו.
מל פולישוק-בלוך: המצב כרגע הוא שהיו דיוני תקציב – רק התחילו עכשיו, אבל אני מדברת על התקציב האחרון שהגישו לנו בסוף אפריל – והיה דיון.
מל פולישוק-בלוך: אני הייתי בדיון אצל שר האוצר, ואמרתי לו: אדוני, אתה פוגע קודם כל בנשים.
מל פולישוק-בלוך: השאלה שלו היתה: באמת?
מל פולישוק-בלוך: למה?
מל פולישוק-בלוך: הוא אפילו לא היה מודע לעובדה שהוא קודם כל פוגע בנשים, וחלק קטן מהנושאים כבר עלה פה ואני לא אחזור עליהם – טיפולי הפריה, קצבאות אמהות חד-הוריות, פיטורים בסקטור הציבורי שזה כמעט הכל נשים, שכר המורים, כשזה בעיקר מורות.
מל פולישוק-בלוך: יש מספיק נושאים שקודם כל פוגעים בנשים.
ראובן ריבלין: ברשותך.
ראובן ריבלין: האם למשל בנושא פיטורי מורים צריך לא לדון בוועדת חינוך ובוועדת כספים, אלא לגבי מורות בוועדה לקידום מעמד האישה ולגבי מורים בוועדה אחרת?
מל פולישוק-בלוך: מה שאני אומרת – כל נושא שהוא בא לידי ביטוי בכל ועדה.
רשף חן: יש עיקר וטפל.
רשף חן: לפעמים הם דומים, בדרך כלל לא.
מל פולישוק-בלוך: מה שאני מנסה לומר, שאנחנו כנשים רואות דברים שאתם לא שמים לב אליהם – לא בגלל שלא חשוב לכם, אתם פשוט פחות מודעים לכך, לצערנו.
מל פולישוק-בלוך: יש גברים שכן – רוב הגברים לצערי לא.
מל פולישוק-בלוך: ואנחנו באות, עם ה- 15% המסכנים שיש לנו פה בכנסת, להציג אינטרסים של יותר מחצי מהאוכלוסייה במדינת ישראל – 52%.
מל פולישוק-בלוך: זה לא דבר של מה בכך.
מל פולישוק-בלוך: אז אם אתה תבוא ותגיד לי – בכל ישיבה, בכל ועדה, יהיה זרקור כזה – הלוואי.
מל פולישוק-בלוך: המצב העובדתי הוא שזה רחוק מלהיות כך.
מל פולישוק-בלוך: כמה נשים יש בוועדת הכספים של הכנסת?
מל פולישוק-בלוך: אני הייתי צריכה להילחם עם יושב-ראש המפלגה שלי כדי שלפחות חצי מהקדנציה אני אהיה בוועדת כספים.
מל פולישוק-בלוך: הוא לא הבין אפילו את החשיבות – ולא שהוא אדם לא מבין, אדוני יושב-ראש הכנסת, גם הוא לא נבער מדעת, תאמין לי, כמוך - כי הוא כועס עלי שאני אמרתי לסלק את הבערות בהקשר של ועדת מדע – ואינני רוצה להיכנס לכך.
מל פולישוק-בלוך: גם ועדת המדע היא חשובה, אבל זה דיון אחר.
מל פולישוק-בלוך: לכן, כל עוד המצב הוא לא כזה, הוועדה למעמד האישה צריכה להיות.
מל פולישוק-בלוך: הפתרון – לעשות דברים.
מל פולישוק-בלוך: זה לא לעשות דיונים כפולים, בוודאי שאפשר לקיים ישיבות משותפות – כמו שמצאו לנכון לקיים ישיבת תקצוב של הצבא עם ועדת הכספים ביחד עם ועדת החוץ והביטחון, למה?
מל פולישוק-בלוך: כי אלה שתי ועדות חזקות בכנסת, אף אחת לא רצתה לוותר, אמרו נעשה את זה ביחד.
מל פולישוק-בלוך: למה לא עושים את זה בתחומים אחרים?
מל פולישוק-בלוך: בוודאי שאפשר לעשות את זה היכן שהדברים נושקים אחד לשני ומאד מחוברים, ולא צריכים לעשות כפילות.
מל פולישוק-בלוך: למשל, רציתי להגיע עכשיו לוועדת הכספים, שם מדברים על בז"ן.
מל פולישוק-בלוך: אני חברה בוועדת הכלכלה וגם שם מדברים כל הזמן על בז"ן.
מל פולישוק-בלוך: אז איפה להיות?
מל פולישוק-בלוך: מי צריך לדון במה?
מל פולישוק-בלוך: אז יש נושאים שהם נופלים על כמה ועדות, ואני חושבת שיושבי-ראש הוועדות – אגב, אני שמחתי שאתה מדבר כנראה ביום רביעי על איך פועלים ואיך אנחנו כחברי כנסת יכולים לפעול – דיון קצת שונה, אבל קשור לענייננו.
מל פולישוק-בלוך: אדוני, מה כתוב על ועדת החינוך למשל?
מל פולישוק-בלוך: כתוב שהיא תעסוק בענייני חינוך, נקודה.
מל פולישוק-בלוך: לא כתוב שם מילה על אקדמיה, למשל, אז איך תפרש אקדמיה?
מל פולישוק-בלוך: האם אקדמיה זה חינוך?
יולי יואל אדלשטיין: חוזרים לקרב הענקים שהיה בקדנציה הקודמת בין ועדת המדע לוועדת החינוך.
מל פולישוק-בלוך: אולי דווקא אקדמיה זה מדע?
מל פולישוק-בלוך: יש כל כך הרבה נושאים שלא נופלים בהגדרה, ואתה כעורך-דין יודע את זה, אחרת לא היו צריכים בתי משפט במדינת ישראל.
מל פולישוק-בלוך: הרבה מאד פעמים אני פונה לחבריי יושבי-ראש ועדות אחרים – כמו לגילה גמליאל, כמו לוועדה לאיכות הסביבה וועדת החינוך – ואני אומרת: בנושאים מסוימים בואו נקיים דיון משותף, למה לטרטר את אנשי המקצוע המומחים במדינת ישראל כל יום?
מל פולישוק-בלוך: למשל, בנושא רעידות אדמה יש אנשים שהופיעו בשלוש ועדות באתו בוקר, הרי זה אבסורד.
מל פולישוק-בלוך: אז אפשר קצת לשתף פעולה בין אנשים, זה לא פשע – גם בפוליטיקה.
מל פולישוק-בלוך: היו"ר רוני בר-און:
מל פולישוק-בלוך: אני יכולה להגיד לך שדווקא בעניין הזה אני מאמינה שאפשר לעשות את זה.
מל פולישוק-בלוך: אני לפחות עושה את זה, ככל שאני יכולה.
מל פולישוק-בלוך: תאמין לי, אני הייתי בסיפור הזה.
מל פולישוק-בלוך: לפחות חמש פעמים כבר קיימתי ישיבות משותפות עם יושבי-ראש אחרים – גברים דווקא – ולא היתה לנו בעיה, מצאנו את הדרך.
מל פולישוק-בלוך: כשרוצים – הכל אפשרי.
מל פולישוק-בלוך: אבל, יש הצעה נוספת שאני רוצה להציע וזה לצמצם את מספר חברי הוועדה – חברי הכנסת בכל ועדה.
מל פולישוק-בלוך: לא אסון אם יהיו שישה חברי ועדה.
מל פולישוק-בלוך: אפשר למצוא את הדרך.
מל פולישוק-בלוך: אז היא תהיה בחלק מהוועדות.
מל פולישוק-בלוך: דליה איציק: גם סיעה גדולה לא עומדת בכל הוועדות.
מל פולישוק-בלוך: היו"ר רוני בר-און: אדרבה, אז עוד לצמצם?
מל פולישוק-בלוך: בזה תם סדר הדוברים של חברי הכנסת, וכרגע אני מבקש לתת את זכות הדיבור לעורכת-הדין גב' הדס תגרי מהאגודה לזכויות האזרח.
מל פולישוק-בלוך: הדס תגרי: שלום.
מל פולישוק-בלוך: אני אשתדל לקצר כי דיברו ואמרו הרבה דברי טעם לגבי החשיבות של הוועדה לקידום מעמד האישה.
מל פולישוק-בלוך: אני אתייחס לדוגמה אחת לגבי הוועדה למעמד האישה, ואני ארחיב קצת לגבי שתי ועדות נוספות – הוועדה לעובדים זרים והוועדה לזכויות הילד.
מל פולישוק-בלוך: שלוש הוועדות האלה הן מהוועדות שעומדות היום על סדר היום לביטול.
מל פולישוק-בלוך: הדיון כיום הוא בוועדה לקידום מעמד האישה.
מל פולישוק-בלוך: אני מבקש להתמקד בזה.
הדס תגרי: אני אתמקד, ואני בכל זאת רוצה לומר מנקודת המבט שלנו – של האגודה לזכויות האזרח – מדובר בשלושה תחומים שעוסקים בהיבטים מאד חשובים של זכויות אדם:
הדס תגרי: הוועדה למעמד האישה שעוסקת בשוויון של נשים; הוועדה לזכויות הילד שעוסקת בזכויות ילדים; והוועדה לעובדים זרים, שזה אולי הגורם הממשלתי היחיד שדן גם בהיבט של זכויות העובדים הזרים ולא רק בהיבט של האכיפה.
הדס תגרי: הדברים קשורים זה בזה.
הדס תגרי: דיברו פה על הדחוף והחשוב, ורק דוגמה מהשבוע האחרון.
הדס תגרי: דיברו על הנושא של חיילות קרביות, וזו ממש דוגמה מובהקת, כי מתי דנה ועדת החוץ והביטחון בנושא של שירות נשים בצבא, בפתיחת תפקידים חדשים לנשים ובשוויון לנשים בצבא?
הדס תגרי: יושב ראש הכנסת ראובן ריבלין: השבוע אישרנו שתי הצעות לדיון מהיר.
הדס תגרי: הדס תגרי: השבוע, לצערנו – כשקרה אסון, כפי שקרה – אז נושא דחוף עלה לסדר-היום.
הדס תגרי: היו"ר רוני בר-און: לא.
הדס תגרי: זה נקבע בשבוע שעבר – לבקשת חברת הכנסת זהבה גלאון.
הדס תגרי: רשף חן: זה נקבע ככה אחרי שהצעה שלי נשלחה לוועדה לקידום מעמד האישה.
הדס תגרי: יש שתי הצעות זהות – אחת נשלחה למעמד האישה.
הדס תגרי: יושב ראש הכנסת ראובן ריבלין: אתה ביקשת.
הדס תגרי: רשף חן: נכון, כי אני ביקשתי.
הדס תגרי: הדס תגרי: אבל בשגרה – מניסיון שהיה לנו כארגונים של נושאי זכויות האדם - אם הנושא של שוויון של נשים בצבא צריך לחכות למועד לדיון בוועדת החוץ והביטחון, ואם הנושא של אלימות כלפי נשים, סחר בנשים, או הטרדה מינית, או נושא של ביטוח בריאות לילדי עובדים זרים, או נושא של חינוך חינם בגיל הרך – אם כל אחד מהנושאים האלה צריך לחכות למועד לדיון בוועדת העבודה והרווחה, זה פשוט לא קורה.
הדס תגרי: אז מגיע דיון אולי אחת לשנה, אולי פעמיים בשנה, קמצוץ מהנושאים האלה – שהם נושאים קריטיים מבחינת החשיבות שלהם גם לנושא של טובת הילדים, זכויות ילדים וחינוך ילדים.
ראובן ריבלין: צריך לדאוג שזה לא יהיה כך.
ראובן ריבלין: הדס תגרי:
ראובן ריבלין: יושב ראש הכנסת ראובן ריבלין: לא.
ראובן ריבלין: המציאות היא לא מחויבת להיות כך.
ראובן ריבלין: הדס תגרי: המציאות היא שהוועדות מתכנסות כך וכך פעמים ויש להן כך וכך נושאים על סדר היום, וועדת העבודה והרווחה עמוסה לעייפה במגוון אדיר של נושאים, וכל אחת מהוועדות – והנושאים האלה הם לא בראש סדר העדיפויות שלהם.
ראובן ריבלין: לעומת זאת, בוועדות הספציפיות האלה יושבים חברי כנסת שהנושאים האלה הם בראש סדר העדיפויות שלהם, כשזמנה של הוועדה מוקדש לכך, כשנוצר קשר עם הגורמים המקצועיים ועם הארגונים.
ראובן ריבלין: ועובדה – נמנו החוקים שקידמה הוועדה לקידום מעמד האישה: חוק למניעת הטרדה מינית – שהוא היום דוגמה בכל העולם לחקיקה מתקדמת בתחום של מניעת הטרדה מינית.
ראובן ריבלין: והזכירו פה – ואני לא רוצה להעלות זאת כי אני לא חושבת שזה הנושא המרכזי – היוקרה שדברים כאלה מביאים לישראל בעולם, וההפך – מה קורה אם הנושאים האלה לא תופסים מקום; וחוק למניעת הטרדה מאיימת; חוק למניעת אלימות במשפחה; החוק בנושא הרשות למעמד האישה – רק קמצוץ של דברים שלא היו קורים אלמלא הוועדה לקידום מעמד האישה.
ראובן ריבלין: אני שוב רוצה להזהיר – למרות שזה לא הנושא המרכזי – בנושא של הוועדה לזכויות הילד ובנושא של הוועדה לעובדים זרים, כי אולי בכל זאת הדיון הזה מוכיח שנושא של נשים, בכל זאת יש לו לובי קצת יותר חזק מאשר זכויות ילדים ומאשר זכויות של עובדים זרים – והנושאים האלה לא מקבלים ביטוי בוועדות אחרות, ולא יכולים לקבל ביטוי, ולכן מאד-מאד חשוב שהוועדות האלה ימשיכו לפעול.
ראובן ריבלין: רינה בר-טל: תודה רבה.
ראובן ריבלין: אני רוצה להתייחס בדבריי בעיקר לאדוני יושב-ראש הכנסת, שכיבדת אותנו בנוכחותך באחת מהישיבות החשובות ביותר שהתקיימו בוועדה לקידום מעמד האישה לפני מספר חודשים, כאשר הנושא על הפרק היה הנושא של ייצוג הולם.
ראובן ריבלין: אני חושבת שאתה נהנית מדברינו המקצועיים – ואנחנו הערכנו ביותר גם את נוכחותך, גם את מעורבותך, וגם את ההתחייבות שלך.
ראובן ריבלין: אינך יודע להעריך את גודל ההערכה שרחשנו.
ראובן ריבלין: יצאנו מן הכנסת חזרה למקומותינו ואמרנו - אחרי כל המאבקים וכל המלחמות – ובעצם זה מה שאני רוצה לומר כאן כרגע גם ליושב-ראש הוועדה.
ראובן ריבלין: סביב השולחן הזה ישבו – ועדיין יושבות –מספר נשים שנלחמו שנים רבות להגיע לאן שהגענו, בכל הנושאים שאני לא אחזור אפילו על אחד מהם, והדיון היום בעצם מחזיר אותנו אחורה, ושוב – אני לא אכנס לשום נושא.
ראובן ריבלין: נכון נאמר, שפנינו הן גם כלפי פנים וגם כלפי חוץ, והמדינה הזו – יש לה כל כך הרבה בעיות היום, שגם כיצד אנו נראים בעיני הגויים ויהודים במקומות אחרים בעולם – יש לכך חשיבות גדולה, ונושא של נשים היום בכל העולם הוא נושא עקרוני וחשוב בהיבט של חברה אזרחית.
ראובן ריבלין: אני מציעה לשקול גם את הנקודה הקטנה הזו, שהיא לאו דווקא קשורה לפוליטיקה בכלל, וגם לא לחקיקה.
ראובן ריבלין: היא קשורה באמת לחברה אזרחית דמוקרטית ושוויונית.
ראובן ריבלין: יושב ראש הכנסת ראובן ריבלין: אני רוצה להאיר את תשומת לבך – ודרך אגב, אני הייתי בישיבות הוועדה לקידום מעמד האישה יותר מכל חברות הכנסת, למעט יושבות-ראש הוועדה לדורותיהן – נושא הייצוג ההולם בחברות הועלה בהארה וכזרקור על-ידי הוועדה לקידום מעמד האישה, ונחקק בוועדת החוקה, חוק ומשפט, ובצדק.
ראובן ריבלין: רינה בר-טל: אז תרשה לי להמשיך ולסיים, שבחרתי את הדוגמה הזאת כי אתה יושב כאן, לומר שהדברים האלה עולים כזרקור בוועדה.
ראובן ריבלין: הוועדה – ואני לא מדברת בשם היושבת-ראש, אני מדברת בשמי – הוועדה תפקידה להעלות את הנושאים האלה על סדר היום, ודברים מסוימים שהיא יכולה לעסוק בהם – היא תעסוק בהם בהיבטים המשפטיים, ציבוריים, וכו', ובנושאים אחרים – כבוד יושב-ראש הכנסת ואנשים אחרים.
ראובן ריבלין: .. יושב ראש הכנסת ראובן ריבלין: אני חשבתי שאת רוצה לומר יושב-ראש כנסת - בתקופתך כחבר כנסת וכחבר ועדה, הבאת לידי הארה של כל כך הרבה נושאים, תדאג עכשיו שכל ועדה בכנסת – לא יירד מסדר-יומה כל נושא ונושא המתייחס לכך.
ראובן ריבלין: זו גם אפשרות.
ראובן ריבלין: זהבה גלאון:
ראובן ריבלין: יושב ראש הכנסת ראובן ריבלין:
רינה בר-טל: אדוני יושב-ראש הכנסת, אני מבקשת לסיים את דבריי, ואני מבקשת שדבריי יהיו מאד ברורים.
רינה בר-טל: אני מבקשת לומר שלקחתי את הדוגמה הזו כי היא דוגמה טובה, היא דוגמה נכונה.
רינה בר-טל: ההתגייסות שלך, כיושב-ראש כנסת, לנושא הזה שאומר: אני כיושב-ראש כנסת רוצה לדאוג לייצוג הולם של נשים במגזר הציבורי, ואחר כך אולי במגזר הפרטי...
רינה בר-טל: יושב ראש הכנסת ראובן ריבלין:
רינה בר-טל: ובכל אתר ואתר – זה בדיוק הנושא, ודוגמאות נוספות כאלה צריכות להיות, ולכן רק הוועדה הזאת – רק הוועדה הזו – יכולה להיות הבית, המקום, ההיכל, החדר, האינסטנציה, ואני אסיים ואני אומר:
רינה בר-טל: גם להפוך את הוועדה הזאת לוועדה סטטוטורית – ידידיי, שניכם יושבי-הראש – היה מאבק קשה ביותר.
רינה בר-טל: קשה.
רינה בר-טל: היו"ר רוני בר-און:
רינה בר-טל: אני רק לא מצליח להבין – אולי גברתי תוכל להסביר - למה כאשר עולה נושא לדיון מסוג האמירה של יושב-ראש הכנסת, שפורשה כפי שפורשה – לפחות על-ידי חברת הכנסת זהבה גלאון, שהיא אמונה עלי לפחות בתור רגישה לזכויות הנשים לא פחות מכל מישהו אחר שהיה אי-פעם בחדר הזה – והיא מבקשת לקיים דיון דחוף בוועדת הכנסת, והיא מגדירה כנושא לסדר-היום: "כוונתו של יושב-ראש הכנסת לבטל את הוועדה לקידום מעמד האישה" – ומכונס הדיון הזה, כאשר הדיון הזה נפתח – דיברו פה לפחות מספר דוברים שאינם חברי הוועדה כמספרם של חברי הוועדה, שכמעט כולם נכחו פה, הדיון הזה מתקיים, ואת רואה בזה הליכה לאחור.
רינה בר-טל: את אמרת שעצם קיום הדיון כאן היום הוא הליכה לאחור.
רינה בר-טל: למה זו הליכה לאחור?
רינה בר-טל: רינה בר-טל: אני מכבדת את חברתי הטובה, זהבה גלאון, אני חושבת ששיקולי הדעת שלה וההחלטות שלה בעניין הזה היו נכונים וטובים, וטוב ומצוין שהנושא עולה לדיון, נקודה.
רינה בר-טל: אלא שאני לא הייתי צריך להעלות את זה לסדר-היום.
רינה בר-טל: רינה בר-טל: החשיבה, האפשרות, הסבירות, האחוזון, שמא מישהו בחדר הזה או במקומות אחרים חושב שיש מקום לבטל את הוועדה הזו – זו מבחינתי ההליכה לאחור.
רינה בר-טל: אז עכשיו השאלה שלי מתעצמת כפליים.
רינה בר-טל: הרי אמרת את הדברים אחרי ששמעת את כל הדוברים – את יושב-ראש הכנסת ואת כל הדוברים – ואף אחד אפילו לא התקרב לכיוון הזה.
רינה בר-טל: אז איפה הדיון הזה מוליך את הוועדה, או את מעמדה של הוועדה לקידום מעמד האישה, לאחור?
רינה בר-טל: רשף חן: הדיון לא התחיל בדברים של חברת הכנסת זהבה גלאון, הוא התחיל בדברים של יושב-ראש הכנסת.
רינה בר-טל: זה הדיון שמפריע לה.
רינה בר-טל: היו"ר רוני בר-און: אני, מכל מקום, בפעם הבאה כנראה אשקול אם בכלל צריך להעלות את זה לדיון, כי אני בוודאי לא רוצה לגרום זילות לוועדה בעצם קיום דיון בכנסת.
רינה בר-טל: אני מניח שהדיון תם, ואני חושב שניתן להסתפק בהודעתו של יושב-ראש הכנסת ובעצם קיום הדיון.
רינה בר-טל: זהבה גלאון:
רינה בר-טל: היו"ר רוני בר-און: סליחה.
רינה בר-טל: הניחו לי כאן פתק, תוך כדי שאני מסכם, שגם הגב' עורכת-הדין טליה לבני, יושבת-ראש נעמ"ת, מבקשת לומר דברים, וזה בסדר, אבל בפעם הבאה אני מבקש להקדים את זה כדי לא להימצא במצב שאני מסכם, ויש עדיין דוברים.
רינה בר-טל: בבקשה.
רינה בר-טל: טליה לבני: כנסת ישראל אומרת את אמירותיה לא רק בחקיקה.
רינה בר-טל: חלק מהאמירות זה פשוט קביעת סדרי נושאים – איזה נושאים עומדים על סדר-יומה באופן קבוע או בוועדות אחרות.
רינה בר-טל: שמות הוועדה ושמות הוועדות הם גם נושאים שהחליטה הכנסת שבאופן קבוע היא תבחן את הדברים על-פי הנושאים האלה.
רינה בר-טל: השם של הוועדה הוא קידום מעמד האישה - לא מעמד האישה ולא הוועדה למען האישה ולא הוועדה למשפחה, אלא קידום מעמד האישה.
רינה בר-טל: זאת אומרת, החליטה כנסת ישראל – יחד עם ארגוני הנשים וחברות הכנסת – שהנושא של קידום מעמד האישה הוא נושא שהיא תיתן את דעתה עליו וחבריה יפעלו למענו, בוועדה ובמליאה.
רינה בר-טל: אני חושבת שהוועדה נותנת הזדמנות לבחינה אינטרדיסציפלינרית של הנושאים הנוגעים לקידום מעמד האישה.
רינה בר-טל: זוהי במה לכל הארגונים.
רינה בר-טל: הוועדה נותנת הזדמנות לכל הארגונים לקיים דיון ציבורי בכנסת, וזה לכבודה של הכנסת שהנושאים נבחנים בהליך החקיקה ובעבודת גיבוש מדיניות לקראת חקיקה.
רינה בר-טל: אני חושבת שאם מהדיון הזה היתה יוצאת החלטה – אפילו הודעה של יושב-ראש הכנסת עצמו – שמתוך פועלו, או פעילותו בעבר למען קידום הוועדה למעמד האישה וקידום מעמד האישה בישראל, הוא מצטער שהדברים הובנו כך, כי באמת זה כאילו מתוך כוונות טובות יצא דבר שהתפרש בדיוק הפוך, אני חושבת שלכבודה של כנסת ישראל שהרעיון יירד מסדר-היום.
רינה בר-טל: היו"ר רוני בר-און: תודה רבה.
רינה בר-טל: הדיון בנושא הזה תם.
רינה בר-טל: 3.
רינה בר-טל: פגיעה במעמדם של העוזרים הפרלמנטריים – פניות חברי הכנסת זהבה גלאון, שאול יהלום, יורי שטרן
רוני בר-און: הנושא הבא על סדר-היום הוא פגיעה במעמדם של העוזרים הפרלמנטריים.
רוני בר-און: היו פניות של חברי הכנסת זהבה גלאון, שאול יהלום ויורי שטרן – כולם ביקשו להסיר זאת מסדר-היום.
רוני בר-און: אני מבין שהנושא נפתר והוסדר.
רוני בר-און: אקרא בפניכם את הסיכום, כפי שהועבר אלי: "לכבוד העוזרים הפרלמנטריים" – כותב ראש לשכת היושב-ראש, עורך-דין דן לנדאו, אל העוזרים הפרלמנטריים - "הודעה על סדרי חניה לעוזרים הפרלמנטריים.
רוני בר-און: בהמשך לישיבות שהתקיימו בעניין שבנדון, ובהמשך לאישורי החניה שכבר חולקו לעוזרים הראשונים בכל לשכה, הוחלט כי בשלב זה תוקצה חניה מיוחדת לעוזרים הפרלמנטריים הראשונים (אחד בכל לשכה), בחניון ב' (החניון הפנימי הבלתי מקורה).
רוני בר-און: בימים הקרובים יוגדר ויסומן אזור החניה האמור באמצעות מחסום בצדו האחד, ומחסום דוקרנים חד-כיווני בצדו השני.
רוני בר-און: באזור זה תותר חניה לעוזרים פרלמנטריים בלבד, באמצעות פתיחת המחסום על-ידי שימוש באישור הכניסה המגנטי ו/או באמצעי אחר.
רוני בר-און: אזור החניה המוגדר מכיל, במצבו הנוכחי, כ- 55 מקומות חניה.
רוני בר-און: אישורים אלו יאפשרו להם חניה בחניון ג' – החניון החיצוני הסמוך למנחת המסוקים).
רוני בר-און: על פי ההסדר שנקבע, עוזר פרלמנטרי ראשון, שמצא כי אזור החניה המוגדר, בחניון ב', מלא, יפנה לחניון ג' ויחנה שם.