GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דידי לחמן-מסר: באים הגופים הירוקים ואומרים, כמו בנושא של חוק ההסדרים ובנושאים חברתיים אחרים: כנסת נכבדה, מונחת בפנייך כעת הצעת חוק שאנחנו, הגופים הירוקים, מתנגדים לה.
דידי לחמן-מסר: אתם צריכים להעביר אותה עכשיו בלב פתוח ונפש חפצה, לשמוע אותנו והנה ראו, הפלא ופלא, אתם מקבלים מימון מאותם גופים ממלכתיים שהממשלה יחד אתם פועלת נגד האינטרסים שלנו - -
דידי לחמן-מסר: לכן הוויכוח שקיים כאן הוא גם לגבי גופים ממלכתיים וציבוריים.
רוני בר-און: נראה לי רחוק כרחוק מזרח ממערב.
רוני בר-און: להוסיף פה גופים ממלכתיים או ממשלתיים, תעברי לנושא הבא.
דידי לחמן-מסר: צריך לזה הגדרה.
רוני בר-און: לא יודע, תגדירי גוף ממלכתי.
אתי בנדלר: ממלכתי כולל גם ממשלתי.
דידי לחמן-מסר: לא, תאגידים ציבוריים שמוקמים על פי דין.
דידי לחמן-מסר: החברות הממשלתיות - -
אברהם בורג: אל תתחילי.
אברהם בורג: עד פה.
רוני בר-און: אנחנו לא רוצים את זה, בסדר?
רוני בר-און: אם שר המשפטים רוצה את זה - - -
אברהם בורג: ממשלה היא לא - - - המדינה.
אברהם בורג: את חיה מהכסף שלי כאזרח, אז ממשלה יכולה לתת גם לארגונים ציבוריים לפעול.
דידי לחמן-מסר: מה אתה צועק?
אברהם בורג: מספיק, איזה מן עמדות אלה?
דידי לחמן-מסר: אני שואלת מה זה ממלכתי?
אברהם בורג: ממלכתי – זה יפורט בבית המשפט הגבוה לצדק כשזה יבוא למבחן.
רוני בר-און: הסעיף הבא, בבקשה.
דידי לחמן-מסר: נושא שני הוא השאלה האם בעלים של עיתון יכול - - -
רוני בר-און: תרשמי לך את זה, אתי, ברזרבה, שאנחנו צריכים להצביע על התיקון הזה, כי פתחנו את הוורסיה הקודמת.
רוני בר-און: להוסיף להגדרת שירות של גופים ממשלתיים וממלכתיים - -
אתי בנדלר: אני עוד לא הצעתי - - -
רוני בר-און: אז את הפרספציה, בסדר?
אתי בנדלר: אני אציג את זה.
דידי לחמן-מסר: הנקודה השנייה היא הנושא של בעלות צולבת שמתעורר גם כאן.
דידי לחמן-מסר: מדובר כאן בערוץ שידורים של הכנסת והלכה הוועדה הנכבדה ואמרה כך: מי שרשאי להשתתף במכרז הוא רק גוף שמשדר שידורי חדשות.
דידי לחמן-מסר: בדרך כלל, המגבלה בערוץ החדשות – שעוד לא כאן – שלא יהיה שם עיתון.
דידי לחמן-מסר: המגבלה בנושא בעלויות צולבות אומרת, היום, נכון למצב של חוקי הכנסת, שעיתון – גם העיתון הגדול וגם העיתון הקטן, זה נכון – יכול להחזיק בעוד פלטפורמה אחת ב-2005.
דידי לחמן-מסר: עד 2005 הם נמצאים גם פה וגם שם.
רוני בר-און: ומ-2005 גם זה מת, המגבלה הזאת.
דידי לחמן-מסר: לא, מ-2005 תחול המגבלה.
דידי לחמן-מסר: עכשיו, הכנסת, בערוץ הכנסת, מאפשרת לבעלים של עיתון להחזיק עד 49% בערוץ השידורים של הכנסת.
רוני בר-און: במודע.
דידי לחמן-מסר: במודע.
דידי לחמן-מסר: אז אני רוצה לבוא ולומר שלדעתי - -
רוני בר-און: אני אסביר לך למה.
רוני בר-און: משום שפה התפיסה שלנו – להבדיל מהמשנה הסדורה שלך שלפחות חלקינו הניכר מכירים אותה וחלקינו הניכר אפילו מצדיקים אותה – היא שבמקרה הספציפי הזה הרגולציה של הכנסת היא כל כך חזקה, שאין לנו בעיה עם הבעלות הצולבת הזאת, במיוחד שהאופק של פתרון הבעיות האלה כבר נראה מעבר לדלת.
דידי לחמן-מסר: מדובר פה בערוץ של הכנסת, במשדרים בנושא דמוקרטיה.
דידי לחמן-מסר: האם אתם סבורים שאנשים שעוסקים בביקורת על הכנסת במשדרים אחרים הם אלה שצריכים להחזיק בערוץ של הכנסת?
רוני בר-און: כפלטפורמה טכנית בלבד.
רוני בר-און: הם הפלטפורמה הטכנית בלבד.
רוני בר-און: הרגולציה נשארת פה, בבית.
רוני בר-און: אלה לא ערוצי חדשות שהם קובעים את התוכן, הם קובעים את הדעות.
דידי לחמן-מסר: אבל זה משדרים - -
רוני בר-און: אבל אני מסביר לך, בדיוק.
דידי לחמן-מסר: אבל מחר יבואו אותם בעלי עיתונים, בנושאים אחרים - -
רוני בר-און: יכולתי לענות לך בעניין הזה את התשובה הניצחת - -
דידי לחמן-מסר: אין מדינה בעולם - -
רוני בר-און: יכולתי לענות לך את התשובה הניצחת, הפורמלית - -
דן לנדאו: זה לא נכון.
רוני בר-און: רגע, אני מבקש לא לנהל ויכוחים עכשיו.
רוני בר-און: התשובה הניצחת, הפורמלית, שהעניין הזה כבר נדון.
רוני בר-און: זה בדיוק מה שדיברו עליו גם היועצת המשפטית וגם היושב ראש לשעבר, שלקחנו את זה מאיזשהו מקום שבו היינו, ששם זה הפריע, התנהלנו במשך שנה תוך כדי עבודה והליטוש של הדבר הזה, אנחנו יודעים שיש לנו את מה שאת רואה בו עקב אכילס של הבעלויות הצולבות, אנחנו יודעים שעקב אכילס עוד מעט עובר ככלל מן העולם - -
דידי לחמן-מסר: לא, הוא לא עובר.
רוני בר-און: אבל בכנסת אנחנו ערים לזה והרגולציה שלנו היא כל כך חזקה פה, מבחינת הניהול של התוכן, מבחינת הניהול של הפלטפורמה, שלנו זה לא מפריע.
רוני בר-און: לכם זה מפריע – תתנגד הממשלה.
רוני בר-און: אנחנו לא נשנה את זה.
רוני בר-און: נא לעבור לסעיף הבא.
קריאה: אני חושב שהיושב ראש הסביר את העובדה שלו מאד ברור.
רוני בר-און: זה פשוט סרט שלא נגמר.
רוני בר-און: אין לי טענה אלייך, דידי.
רוני בר-און: קיבלתי את ההסבר שלך שהייתם צריכים להעלות את זה בישיבת הממשלה – קיבלתי.
רוני בר-און: הנה, אני נותן לך.
דידי לחמן-מסר: היו מגבלות נוספות בנושא של חוק התקשורת – מי לא רשאי להשתתף במכרז, אלה דברים שוליים.
דידי לחמן-מסר: אני מציעה לכם לקבל אותם.
דידי לחמן-מסר: למשל, הנושא של: לא יינתן רישיון בנושאים שרוצים לקדם פעילות מפלגתית-פוליטית וכיוצא בזה.
רוני בר-און: מהנהנים לי פה בראש שקיבלנו את זה.
דידי לחמן-מסר: בסדר.
דידי לחמן-מסר: נושא נוסף זה הנושא של המכרז.
דידי לחמן-מסר: השאלה היחידה היא שבמשך השנתיים הקרובות, הכנסת רשאית להחליט שהיא לא רוצה מכרז.
דידי לחמן-מסר: ואז, איזה גוף היא בוחרת.
רוני בר-און: כתוב לך.
רוני בר-און: כתוב בהצעת החוק מה אנחנו עושים.
רוני בר-און: היה לנו ברור שעל זה יהיו דיונים ולא תרשו לנו פיילוט, ותצטרכו לעשות לנו מכרז על מכרז על מכרז על מכרז.
רוני בר-און: אין לנו סרט לעשות את זה.
רוני בר-און: החלטנו שאנחנו בוחרים בדרך המוצעת בהצעת החוק המונחת בפנייך - זאת הדרך שנראתה לנו – סליחה, אבל אף אחד מהאנשים שיושבים פה לא חשוד על זה שאנחנו נמרח את הכניסה של המציע בתקופת הניסיון.
דידי לחמן-מסר: יש עוד נושאים טכניים שאני מבקשת.
דידי לחמן-מסר: הנושא של שמירת העתקים אצל הכנסת.
דידי לחמן-מסר: הדיונים בכנסת הם חומר היסטורי ולכן בהצעה נאמר שרק הזכיין צריך לשמור אותם.
דידי לחמן-מסר: עכשיו, אם הזכיין נכנס לפשיטת רגל או אם קורה לו משהו אחר, אין היסטוריה של דיוני הכנסת.
רוני בר-און: יהיה קופי בכנסת?
רוני בר-און: אני זוכר שזה עלה.
אתי בנדלר: אני חושבת שזו הערה נכונה.
אתי בנדלר: נסמיך לקבוע את זה בתקנות.
רוני בר-און: תודה רבה על ההערה, דידי.
רוני בר-און: אנחנו נעשה את זה בתקנות, בחקיקת משנה.
רוני בר-און: אנחנו נשמור קופי בכנסת.
רוני בר-און: הערה נכונה.
דידי לחמן-מסר: נושא נוסף שאנחנו רוצים להעלות זה כל הזכויות – מדובר פה על עמוד שלם של הערות ואני לא רוצה להלאות אתכם כי אדוני הגביל אותי למספר הערות מצומצם.
דידי לחמן-מסר: הנושא של ביצוע תקנות.
דידי לחמן-מסר: אנחנו כן מציעים לתת איזשהו מעמד לשר התקשורת מעבר לסוגיית ההתייעצות.
דידי לחמן-מסר: יש פה בעיה של התדר.
דידי לחמן-מסר: איפה תשדר הכנסת?
דידי לחמן-מסר: אז נכון – ההצעה לא עוסקת בזה.
דידי לחמן-מסר: יש הסתברות שזה 33, אני לא רוצה להיכנס לסוגיה כי ההצעה לא עוסקת בזה.
דידי לחמן-מסר: יחד עם זה, זה הגיוני שהכנסת לא תוכל ליטול לעצמה דבר שהוא לא שלה.
דידי לחמן-מסר: לכן אני מציעה שהנושא הזה של הקצאת התדר שבו ישודרו שידורי הערוץ, ייעשה בהסכמת שר התקשורת.
דידי לחמן-מסר: כי זה נכסי ציבור או זכיינים פרטיים בכבלים.
רוני בר-און: אנחנו לא נכתוב את זה, אבל מצוות אנשים מלומדה אנחנו לא עושים שום דבר בלי התייעצות עם שר התקשורת.
רוני בר-און: עם שרי התקשורת לדורותיהם.
דידי לחמן-מסר: התייעצות זה לא אותו דבר.
דידי לחמן-מסר: אני רוצה להסביר משהו, אדוני.
דידי לחמן-מסר: האם יכול להיות שבזק תקום בבוקר - -
רוני בר-און: אנחנו לא ניתן לשר התקשורת וטו ואנחנו לא ניקח לעצמנו חופש פעולה בלתי מוגבל.
דידי לחמן-מסר: אבל זה כך כתוב.
רוני בר-און: בסדר, כך כתוב.
רוני בר-און: כבדי את זה שאת רואה שאנחנו עומדים אתו בקשר ודחינו כל פעם שהוא ביקש לדחות, אני אומר לך באופן אישי שעבדתי מולו והנה אני אומר לך שגם אתמול בערב ביקשתי לשמוע את עמדתו.
דידי לחמן-מסר: נושא לפני אחרון שאני רוצה לדבר עליו הוא, האם אתם רוצים לשאול את עצמכם האם חלק מהשידורים בשעות מסוימות יתורגמו גם לשפה רשמית אחרת במדינת ישראל.
דידי לחמן-מסר: זאת שאלה שעלתה אצלנו.
אריה אלדד: דיברו על זה.
רוני בר-און: דיברנו על זה, זה מופיע.
רוני בר-און: היה על זה דיון שלם, שפת הסימנים וערבית נדמה לי.
דידי לחמן-מסר: לסיכום, יש שני נושאים, אחד מהם משפטי.
דידי לחמן-מסר: ועדת התיאום של הכנסת, מדובר – הוויכוח על תוכן - -
רוני בר-און: תעברי לסעיף הבא.
רוני בר-און: לא כדאי שתדברי על הסעיף הזה, אחרת אנחנו נדרוש ליישם את הסעיף הזה במשרד המשפטים.
קריאה: זה נראה לי טיפ-טיפה אישי.
רוני בר-און: אתה מוכרח?
רוני בר-און: לא נראה לך שאני עורך דין מספיק טוב?
רוני בר-און: אחרת אנחנו נדרוש את הסעיף הזה במשרד המשפטים.
רוני בר-און: את יודעת כמה אנשים הולכים הביתה היום במשרד המשפטים.
דידי לחמן-מסר: תלוי באיזה נושאים.
רוני בר-און: בכל הנושאים שאתם רוצים לדרוש את זה פה.
דני יתום: אתה מוכן להרחיב, אדוני היושב ראש?
רוחמה אברהם-בלילא: לפרט ולנמק?
דוד טל: אני לא הבנתי עדיין במה מדובר ואני אמור להצביע כאן ואני רוצה לדעת.
רוני בר-און: אנחנו נעשה את הדיון הזה מחר, על חשבון זמנך, מול המצלמות באולם ההרצאות.
רוני בר-און: דוד, אני יכול לבקש ממך בכל ישיבה בקשה אישית אחת?
רוני בר-און: לא להפריע.
רוני בר-און: עד סוף הכנסת ה-16.
דוד טל: אני יכול לבקש ממך בכל ישיבה בקשה אישית אחת?
דוד טל: לתת לי לדבר כמה שאני רוצה?
דידי לחמן-מסר: בסופו של דבר אנחנו חושבים שעתירה על הנושא הזה צריכה ללכת לבית משפט לעניינים מנהליים ולא לנושא של בג"צ.
דידי לחמן-מסר: אנחנו לא מתנגדים שזה ייאמר, אבל אל תגידו את זה - -
רוני בר-און: אז תני לכנסת את הכבוד הראוי לה.
רוני בר-און: אנחנו לא רוצים שענייני הכנסת יידונו בבית משפט מחוזי.
רוני בר-און: זכותנו, פעם בשנה, לבקש יום בבית משפט בכנסת, בבג"צ פה למעלה.
רוני בר-און: ולא שינערו אותנו לבית משפט מחוזי.
רוני בר-און: אנחנו בכל אופן הרשות המחוקקת במדינת ישראל.
דידי לחמן-מסר: אתם רשות משדרת.
רוני בר-און: אז בענייניה של הרשות המשדרת כרשות מחוקקת, יתכבד וידון בית המשפט הגבוה לצדק בשבתו בגבעת רם.
רוני בר-און: ולא בשבתו בסלאח א-דין.
דידי לחמן-מסר: אין לנו בעיה עם זה - -
רוני בר-און: בסדר, אז לא היית צריכה להעלות את זה.
דידי לחמן-מסר: רק לא צריך לכתוב את זה בחוק.
רוני בר-און: לא היית צריכה להעיר את זה.
רוני בר-און: כי אנחנו מחר יכולים לחוקק חוק שכל הבג"צים של משרד המשפטים יידונו בסלאח א-דין.
דידי לחמן-מסר: אתם גם יכולים לחוקק חוק שמשרד המשפטים בטל.
דידי לחמן-מסר: גם עם זה אין לי בעיה.
רוני בר-און: דידי, תודה.
רוני בר-און: הדברים נרשמו, הכל ברור?
אתי בנדלר: כן, יש לי רק להציג לוועדה - - -
דידי לחמן-מסר: - - -
רוני בר-און: חברים, שמרתי על זה שלא יפריעו לך, דידי, בחירוף נפש, אז אל תפריעי עכשיו.
רוני בר-און: כן, אתי.
רוני בר-און: על מה אנחנו צריכים להצביע לאור ההסכמות שהגענו אליהן עם משרד המשפטים?
אתי בנדלר: אני מבקשת, קודם כל, המסמך שהונח בפני חברי הכנסת - - -
רוני בר-און: אתי, תלכי לפי הסדר שלי.
רוני בר-און: אני אומר לך מה אנחנו צריכים להצביע מול משרד המשפטים, את אומרת לי קודם כל המסמך.
אתי בנדלר: כי יש משהו שהוא משולב.
רוני בר-און: אתי, אני מבקש לגמור עם ההערות של משרד המשפטים, לאשר את מה שאני הבטחתי תוך כדי האינטראקציה עם גברת לחמן-מסר.
אתי בנדלר: בהגדרת תשדיר שירות שהיא הגדרה חדשה שנוספה לנוסח שמונח היום בפני חברי הכנסת ועל כן היא מסומנת בכחול, בהתאם להחלטת הוועדה בפעם הקודמת, משדר שמטרתו ...
אתי בנדלר: אחרי המילה "משדר" - בהתאם למוסכם כרגע – יתווספו המילים: "משדר מטעם גוף ממלכתי" ואחר כך הטקסט המופיע כאן בכחול, דהיינו: "משדר מטעם גוף ממלכתי, שמטרתו העברת מידע לציבור בנושא בריאות, בטיחות, ביטחון, איכות סביבה, רווחה וזכויות וחובות האזרח ובלבד שאין בהם כדי לקדם עניין מסחרי של גוף כלשהו או רכישה של מוצר או שירות כלשהו".
דני יתום: יש לי שאלה להבהרה.
דני יתום: האם לא נכון יהיה להוסיף נספח שמפרט את רשימת הגופים הממלכתיים?
רוני בר-און: אין לדברים סוף, דני.
רוני בר-און: חוק מהסוג הזה, אם אתה מתחיל אתו עם נספחים, אתה מתכוון לעזור ואתה גורם נזק.
רוני בר-און: האמן לי, מניסיון רב שנים בדברים.
רוני בר-און: מי בעד ההצעה הזאת, שהיא ההצעה שלנו וההצעה של משרד המשפטים?
רוני בר-און: אני קובע שגם העניין הזה עבר פה אחד.
רוני בר-און: הלאה, בבקשה.
אתי בנדלר: הנושא השני, שרשמתי אותו לעצמי רק בראשי פרקים הוא, שלא יכול להינתן רישיון להיות גוף משדר לגוף שבין מטרותיו עניין של קידום עניינים פוליטיים או מפלגתיים.
אתי בנדלר: זו היתה ההצעה שלך, נכון?
דידי לחמן-מסר: היום בחוק התקשורת - -
רוני בר-און: אוקי, אוקי.
רוני בר-און: מי בעד הכנסת ההתניה הזאת?
רוני בר-און: אני קובע שגם ההתניה הזאת עברה פה אחד.
אתי בנדלר: למיטב הבנתי אלה שני הנושאים היחידים שמחייבים תיקון בהתאם לדברים שנאמרו כאן.
אברהם בורג: אבל יש עוד כחולים.
רוני בר-און: אנחנו קודם כל עוברים על דרישות הממשלה.
רוני בר-און: דידי, עוד משהו שאנחנו החמצנו?
רוני בר-און: לא משהו שהכרחתי אותך לוותר.
דידי לחמן-מסר: רגע, רוני טלמור פשוט - - -
רוני בר-און: רוני קופצת שם, זה בסדר.
אברהם בורג: מבחינתה כל החוק זה החמצה.
דידי לחמן-מסר: טוב.
דידי לחמן-מסר: אני לא יודעת למה זה חשוב, אבל - -
רוני בר-און: לא, אז זה לא חשוב.
דידי לחמן-מסר: רגע, אני אסביר לך את הדילמה.
דידי לחמן-מסר: הדילמה היא שאם חברת חדשות משדרת בערוץ חדשות שהוא, והיא גם משדרת את ערוץ הכנסת, אז ברור שערוץ הכנסת ישודר באמצעות חברה נפרדת.
דידי לחמן-מסר: זה ברור.
רוני בר-און: זה לא ברור ועכשיו את יודעת למה זה לא חשוב.
רוני בר-און: אנחנו מודים לך על ההערות ומודים לך בעיקר על מה שוויתרת.
רוני בר-און: אנחנו עוברים לנושא העלות.
דידי לחמן-מסר: אני לא ויתרתי, אדוני, אתם - - -
רוני בר-און: אנחנו מאד מודים לכם.
רוני בר-און: איך את רוצה להתנהל, אתי?
הדס פלד: אני רוצה לומר משהו.
אתי בנדלר: הייתי מציעה לאדוני, אם אפשר, לגמור קודם את נוסח החוק, משום שברור שהעלות זה נושא נפרד.
רוני בר-און: אנחנו צריכים בעצם רק להצביע על הכחולים, נכון?
אתי בנדלר: יש דברים שמחייבים הצבעה ויש דברים שהתבקשתי לתת הבהרה.
אתי בנדלר: ברשותך, אני אשתדל לקצר מאד.
רוני בר-און: בספיד.
רוני בר-און: תעברי על הכחולים בבקשה.
רוני בר-און: – אני אתן לך, גברתי.
רוני בר-און: תאמיני לי, גם אם אני רוצה אני לא אשכח אותך.
רוני בר-און: מי הגברת?
הדס פלד: עורכת דין הדס פלד, מייצגת את "רשת", ערוץ 2.
רוני בר-און: ברגע שנעבור על סעיף שיש לך לגביו הערה, תעמדי.
רוני בר-און: ואז אני אדע שבאמת הגיעו מים עד נפש.
אתי בנדלר: ברשותך, אדוני היושב ראש, ההדגש הראשון הוא למילה "ממלכתי" בהגדרה של שידורי הכנסת.
אתי בנדלר: התבקשתי לבדוק האם ניתן לוותר על המילה הזאת, משום ש – מה המשמעות, בעצם, של אירועים ממלכתיים?
אתי בנדלר: בדקתי קצת בחקיקה והסתבר לי שהמילה ממלכתי שזורה בחקיקה במדינת ישראל ללא שהיא מוגדרת, החל מחוק חינוך ממלכתי או חוק ביטוח בריאות ממלכתי, טקסים ממלכתיים, בתקנון הכנסת יש לנו פרוטוקולים לגופים ממלכתיים, יש תאגיד או מוסד ממלכתי ושוב מאגרי מידע ממלכתיים, תאגיד ממלכתי וכן הלאה.
אתי בנדלר: אפילו רשות השידור מקיימת את השידורים כשירות ממלכתי.
אתי בנדלר: המונח הזה איננו מוגדר, אבל יש לו משמעות מאד ברורה.
אתי בנדלר: זה לא מטעם הכתר אלא מטעם המדינה.
אתי בנדלר: זו המשמעות של זה, ולכן זה רלוונטי ולכן אני חושבת שיש מקום להשאיר את המילה הזאת גם בהגדרה "שידורי הכנסת".
אתי בנדלר: השינוי השני – ברשות
אתי בנדלר: כם, סימנתי בכחול את כל התוספות מאז הישיבה הקודמת, תוספות שנוצרו כתוצאה מדיוני ועדת הכנסת.
רוני בר-און: אלה דברים שדיברנו עליהם.
רוני בר-און: זה לא משהו שלא עלה על השולחן.
רוני בר-און: הכל דברים שעלו על השולחן.
אתי בנדלר: דיברנו עליהם.
אתי בנדלר: הכל דברים שעלו על השולחן, הכל בהתאם להנחיות הכנסת ובאדום סימנתי את הדברים שהוועדה החליטה למחוק.
רשף חן: מה זה מועדי ישראל?
רשף חן: מועדי ישראל כולל, למשל, את חנוכה?
רשף חן: נר שלישי של חנוכה?
אברהם בורג: אין לך שום בעיה עם זה.
אברהם בורג: מועדי ישראל זה דברים שעל פי ההלכה.
רוני בר-און: אנחנו מקיימים כנסת במועדי ישראל, אז לא תהיה טלוויזיה?
רשף חן: זה מה שכתוב פה.
רוני בר-און: מה כתוב פה?
רשף חן: כתוב שלא יהיו שידורים בשבת ובמועדי ישראל.
רוני בר-און: חנוכה זה לא מועד.
רוני בר-און: כמו שהריון זה לא מחלה, חנוכה זה לא מועד.
רוני בר-און: אמרתי את זה אתמול, אני אגיד את זה עוד פעם.
רוני בר-און: מועד – צריך להשבית, איסור עבודה, איסור מלאכה.
רוני בר-און: עזוב אותך.
רשף חן: ההגדרה צריכה להיות – אין לי בעיה עם המהות.
רוני בר-און: זאת ההגדרה החוקית בחוק למועדים.
אתי בנדלר: אני מחפשת אותה.
אתי בנדלר: נדמה לי שהיא מופיעה בפקודת סדרי שלטון ומשפט.
אתי בנדלר: אתה רוצה שאני אקריא לך את זה?
רוני בר-און: הוא ויתר.
רוני בר-און: תהיי איתי.
רשף חן: אם תגידי לי שאין בעיה.
אתי בנדלר: בימי חג פרופר, לא חול המועד.
רשף חן: בקיצור, ימי שבתון?
אתי בנדלר: הפסקאות 2 ו-7 בסעיף 4 הוספו בהתאם להנחיית הוועדה.
אתי בנדלר: אני הוספתי בסעיף 8 - -
אברהם בורג: איפה ההסתייגות של טיבי?
אתי בנדלר: ההסתייגויות בסוף.
אתי בנדלר: סעיף 8 – אני מפנה אתכם לדף 3 – דן בשאלה מי יהיה רשאי להשתתף במכרז לצורך קבלת רישיון לשדר בכנסת.
אתי בנדלר: בסעיף קטן (ד) נאמר: "המשתתף אינו אחד מאלה- - -" זאת אומרת, אחד מאלה המנויים שם אינו יכול להיות המשתתף וכאן, בהתאם להחלטת הוועדה, הוספתי את פסקה (2) שבה נאמר: "נציג או שלוח של מפלגה - - -" – והחלטת הוועדה הייתה: "לרבות מי שהיה נציג או שלוח כאמור ב-10 השנים שקדמו למועד פרסום המכרז".
אתי בנדלר: ברשותך, אדוני היושב ראש, אני מבקשת שהוועדה תדון בזה מחדש, כי כשאני כתבתי את זה וחשבתי על כך, הגעתי למסקנה שההגבלה הזאת של פסילה עשר שנים רטרואקטיבית, איננה מידתית, היא פוגעת בצורה בלתי סבירה בחופש העיסוק של אדם ולא ראוי לקבוע תקופת צינון של עשר שנים, אלא תקופה קצרה יותר.
אתי בנדלר: יתרה מזו, אני חושבת שהתנאי הזה - -
אריה אלדד: רגע, אם את אומרת קצרה יותר, אולי תציעי תקופה אחרת.
אתי בנדלר: אני אציע מיד.
אתי בנדלר: יתרה מזאת, נדמה לי שתנאי הצינון הוא רלוונטי גם לאמור בפסקאות (3) ו-(4), דהיינו, לגבי גוף הקשור לסיעה וגוף אחר הקשור למפלגה או סיעה שבפסקאות (3) ו-(4).
אתי בנדלר: לכן הצעתי היא, במקום התוספת המסומנת בכחול, בפסקה (2), להוסיף פסקה חדשה, פסקה (5), שייאמר בה כדלקמן: "מי שהתקיימו בו אחד התנאים האמורים בפסקאות (1) עד(4) בשנתיים שקדמו למועד הגשת ההצעות במכרז".
רוחמה אברהם-בלילא: שנתיים?
רוחמה אברהם-בלילא: מעשר לשנתיים?
רוני בר-און: שנתיים?
רוני בר-און: אמרתי חמש או קדנציה.
רוני בר-און: שנתיים זה קצר מדי.
אברהם בורג: אני רוצה להציע משהו.
אברהם בורג: אני מקבל את הביקורות הדרקוניות של אתי.
אברהם בורג: אני חושב שזה צריך להיות או חמש שנים או קדנציה.
אברהם בורג: זאת אומרת שעברה קדנציה - - -
רשף חן: אבל מה זה בן אדם?
רשף חן: זה תאגיד.
אברהם בורג: מדובר על היחיד.
אברהם בורג: בסעיף ד(2) זה על היחיד.
רוני בר-און: נציג או שלוח של מפלגה.
אברהם בורג: לצורך העניין בני בגין או דן מרידור, שמייצג מישהו, הוא לא יכול להיות.
רשף חן: יש לכם פה בעיית ניסוח.
רשף חן: סעיף 2 מדבר על תאגיד וכל ההמשך שלו זה התנאים בתאגיד.
רשף חן: סעיף ד' אומר:
רשף חן: המשתתף אינו אחד מאלה – כלומר: המשתתף הוא התאגיד.
רשף חן: אתם רוצים להגיד "המשתתף"?
אברהם בורג: על כל פנים, אני בעד או חמש שנים או קדנציה, בהנחה שקדנציה תהיה ארבע שנים.
רוני בר-און: דידי, מה דעתך בעניין הזה?
רוני בר-און: זה גם נראה לך דרקוני מדי עשר שנים?
רוחמה אברהם-בלילא: לאור התופעה האחרונה, שבחירות יוצאות תוך שנתיים, אז מה זה חמש שנים?
דידי לחמן-מסר: אני רוצה להגיד שוב, אם יורשה לי.
דידי לחמן-מסר: בעלים של עיתון יכול להחזיק 49% אבל מי שהיה – אני אחזור לזה, אדוני.
דידי לחמן-מסר: אני אחזור לזה.
רוני בר-און: מאה אחוז, אז אני לא אפנה אלייך יותר.
דידי לחמן-מסר: אבל מי שהיה פוליטיקאי – שזה דבר חשוב, אנחנו רוצים שאנשים יהיו בפוליטיקה – ויוצא מהפוליטיקה ורוצה להקים תאגיד - - -
רוני בר-און: לאחר ההרצאה הזאת, איזה מספר את רוצה שיהיה בין המילים "כאמור" ל"שנים"?
דידי לחמן-מסר: אני חושבת שבין אם זה שנתיים, בין אם זה קדנציה – שתי התקופות הן סבירות.
דידי לחמן-מסר: אדם שהיה חבר כנסת וחדל להיות, יכול יום אחרי חדילתו להיות לוביסט בכנסת?
דידי לחמן-מסר: הוא יכול.
דידי לחמן-מסר: מותר לו לעסוק בדיוק בדברים שאתה לא רוצה שהוא יעסוק.
דידי לחמן-מסר: אז שנתיים נראה לי סביר לחלוטין.
רוני בר-און: עוד הצעות?
רוני בר-און: אז יש פה הצעה של שנתיים או קדנציה והצעה של חמש שנים או קדנציה.
רשף חן: קדנציה זה דבר שמוגדר?
רוני בר-און: לא, זה לא מוגדר.
אתי בנדלר: תלוי מה זה קדנציה.
אתי בנדלר: קדנציה יכולה להיות גם חצי שנה.
רוני בר-און: מתפשרים על ארבע?
רוני בר-און: כולם תהנהנו בראש.
רוני בר-און: ארבע זה בסדר.
רוני בר-און: מי בעד ארבע להרים את ידו, תודה.
רוני בר-און: תשני את זה לארבע, בבקשה.
רוני בר-און: ותתקני בבקשה את מה שהעיר לך בצדק חבר הכנסת רשף חן בעניין הנוסח הזה.
רוני בר-און: תצאי מה"לופ" הזה של תאגיד יחיד, תאגיד יחיד.
אתי בנדלר: "המשתתף או בעל שליטה בו".
אתי בנדלר: וזה יתייחס, אם כך, לכל הפסקאות.
רוני בר-און: הגענו לנקודה שבה הבטחתי שנשמע את עורכת הדין הדס פלד, נציגת "רשת" בעניין הזה.
הדס פלד: אדוני, בסעיף 8 (ה)(2) כתוב: "בעל זיכיון לשידורי טלוויזיה לפי חוק הרשות השנייה .
הדס פלד: . ".
הדס פלד: רשאי להיות עד אחזקה של שליטה.
הדס פלד: להחזיק אמצעי שליטה במשתתף.
הדס פלד: בסעיף (ו) כתוב שעיתון יומי אשר נמנה על שני העיתונים היומיים הנפוצים ביותר בישראל, אינו בעל עניין במשתתף.
הדס פלד: יש פה איזושהי סתירה.
הדס פלד: שני בעלי הזיכיונות בערוץ 2 יש בהם שני עיתונים, אחד בכל אחד, שהם הנפוצים ביותר בישראל, כנראה, כרגע.
הדס פלד: לפי ההגבלה הזו בסעיף קטן (ו), בעצם כמעט - - - שלב שמאפשר לבעל זיכיון שידורי טלוויזיה להיות בעל שליטה במשתתף.
הדס פלד: - - - הדברים מקבלים משנה תוקף כששני העיתונים האלה בסוף 2005 ממילא יצטרכו לבחור בפלטפורמה אחת וככל הנראה ייבחרו להישאר בכבלים.
רוני בר-און: מה שהיא אומרת זה, תראו איפה אתם מייצרים לעצמכם ולנו בעיה.
רוני בר-און: יש שנה שבה חל תנאי הפסלות הזה, שממילא כולם יודעים שבעוד שנה הוא כבר לא יחול.
רוני בר-און: אז בשביל השנה הזאת, אתם לא יכולים – למרות שלמעלה אמרתם שאתם כן רוצים לערבב אותנו בעשייה הזאת, אתם לא יכולים.
רוני בר-און: איך אנחנו יכולים לפתור את זה?
רוני בר-און: קודם כל השאלה היא אם רעיונית אנחנו רוצים לפתור את זה.
אברהם בורג: תקופת הניסיון שלנו היא שנתיים, אז היא עוברת ממילא את הזמן הזה.
רוני בר-און: אבל היא לא יכולה להיכנס לניסיון.
אתי בנדלר: היא יכולה.
אתי בנדלר: אני לא מבינה את הטענה הזו.
אתי בנדלר: אני לא יכולה לקבל אותה.
אברהם בורג: הניסיון זה תהליך אקס-טריטוריאלי.
אברהם בורג: זה תהליך אחר לגמרי, הניסיון.
אתי בנדלר: את מדברת על המכרז בתקופת המעבר?
הדס פלד: אני קודם כל מדברת על המכרז.
אתי בנדלר: המכרז יהיה בעוד יותר משנתיים.
רוני בר-און: אוקי, נכון.
דידי לחמן-מסר: אבל אדוני, אתם רוצים שבעלים של עיתון יחזיק גם בערוץ 2, גם בכבלים וגם בערוץ הכנסת?
הדס פלד: אבל את יודעת שהוא לא יהיה בערוץ 2.
הדס פלד: - - -
רוני בר-און: בקושי יש לנו כוח למריבות ההווה והעתיד.
רוני בר-און: את רוצה שנריב פה את מריבות העבר?
הדס פלד: היא מעירה לי.
רוני בר-און: אז היא לא תעיר לך.
רוני בר-און: גם אני אעיר לך.
רוני בר-און: עו"ד לנדאו, אני מבקש שתסביר את הפתרון.
דן לנדאו: בשלב הביניים, במילא אנחנו פונים רק – מבחינת ערוץ 2 – לחברת החדשות.
דן לנדאו: זה נכון שגם בחברת החדשות של ערוץ 2, שמוחזקת על ידי שלושת בעלי הזיכיון, בסופו של דבר יש בעל עיתון, אז יש שם בעל עניין.
דן לנדאו: אבל בתקופת הביניים – יש לנו פרק שעוסק בתקופת הביניים.
דן לנדאו: לכן אנחנו לא נתעקש על זה.
רוני בר-און: מה שאומר לך דן לנדאו הוא דבר פשוט מאד.
רוני בר-און: מכיוון שהעניין הזה ממילא יהיה פרקטי בכלל לבעל זיכיון רק בעוד שנתיים, ומניה וביה הבעיה שלכם נפתרת כתוצאה מעניינים שלא תלויים בנו ושלא לנו להחליט בהם היום, אומר לך: כשנגיע לנושא של תקופת הביניים, בואי נראה אם יש לך בעיה.
רוני בר-און: אני לא בטוח שיש לך בעיה.
רוני בר-און: לכן אני לא רוצה לעורר את הסערה הזאת פה.
מאיה אלון: אפשר?
רוני בר-און: אוצר?
מאיה אלון: אנחנו רוצים להוסיף לסעיף 8 (1), במשפט "למעט - - -".
מאיה אלון: כשהכוונה לרשות השידור.
רוני בר-און: את לא ב-8(1), סליחה.
מאיה אלון: הזכות להשתתף במכרז.
מאיה אלון: עמוד 3.
רוני בר-און: יש לי 8(1) והיא לא קוראת משם.
מאיה אלון: יכול להיות שיש לי נוסח ישן.
מאיה אלון: זה לגבי הזכות להשתתף במכרז.
מאיה אלון: אנחנו מבקשים שרשות השידור לא תוכל לגשת למכרז, אני אסביר למה.
אברהם בורג: סוף סוף הגענו לדיון.
רוני בר-און: סוף סוף איזו מריבה שאנחנו יכולים גם ליהנות ממנה.
מאיה אלון: הסיבה היא כזאת: ברגע שהקונספציה שגובשה בחוק שגופים פרטיים, חברות הפקה פרטיות, זכייניות של החדשות, יירצו ויוכלו לגשת למכרז מסוג זה, זאת אומרת שיש פה כשל-שוק.
מאיה אלון: ולכן אנחנו לא רואים סיבה שרשות השידור תפעל בתחום הזה ולא יושקעו כספי ציבור למטרה זאת.
מאיה אלון: וכך אנחנו יכולים לפתח את המגזר העסקי, את חברות ההפקה הפרטיות ולא - - - רשות השידור.
רוני בר-און: אני יכול להבין למה נזכרתם כל כך מאוחר?
רוני בר-און: למה הרעיון – אני מבין, אבל למה נזכרתם כל כך מאוחר?
מאיה אלון: היום גיבשנו מהלך.
מאיה אלון: הגענו למסקנה הזאת במהלך הדיונים של ועדת דינור שמתקיימת במקביל.
מאיה אלון: יכול להיות שזה קצת מאוחר, אבל לדעתנו זה חשוב.
אברהם בורג: אני לא מבין.
אברהם בורג: רשות השידור היא זרוע ארוכה של הממשלה.
אברהם בורג: נכון?
אברהם בורג: לממשלה יש איזשהו אינטרס בשכלול השוק, בשכלול תחרויות וכולי.
אברהם בורג: תחליטו שאתם רוצים שהיא תתחרה, היא תתחרה.
אברהם בורג: תחליטו שאתם לא רוצים שהיא תתחרה, היא לא תתחרה.
אברהם בורג: אני, יש לי אינטרס ככנסת, שהגופים הכי טובים בשידורי חדשות יבואו, ידחפו את העסק הזה כמה שיותר קדימה, ואתם לא רוצים שהם יהיו חלק מהתחרות הזאת – תעזבו, אני לא בעסק.
רוני בר-און: אל תשתמשו בנו, באמת.
אברהם בורג: אני מאפשר לכם.
אברהם בורג: תחליטו "פוליסי" אם אתם רוצים או לא.
רוני בר-און: אנחנו לא נכניס את הסעיף הזה כי אני לא חושב שהמקום שבו משרד האוצר מנהל את ענייניו מול רשות השידור זה בחוק הספציפי הזה.
רוני בר-און: עם כל הכבוד.
רוני בר-און: זה מופיע, הם רשאים להשתתף, אתם בדרככם הטובה והנאותה, באמצעות השליטה שלכם בתקציב שלהם, יכולים להכתיב להם דברים הרבה יותר מורכבים מן הדבר הזה.
רוני בר-און: את רצית עוד להעיר בעניין הזה?
הדס פלד: כן.
הדס פלד: התשובה של תקופת הביניים לא פותרת לנו את הבעיה, כי ככל שהמכרז יתקיים, במהלך תקופת הביניים – גם אם היא לקראת סופה - --
אתי בנדלר: - - - אני לא מבינה.
רוני בר-און: אתי או יורם.
רוני בר-און: מי משיב?
יורם מוקדי: ברשותך, חברת החדשות יכולה לגשת גם למכרז הביניים - - -
הדס פלד: אני מדברת על "רשת", לא על חברת החדשות.
יורם מוקדי: אוקי.
יורם מוקדי: זה חברת החדשות.
יורם מוקדי: רשת לא יכולה לגשת למכרז אם הוא יפורסם בשנתיים הקרובות – וסביר להניח שיפורסם זה צריך להיות ברור – זה נוסח החוק.
רוני בר-און: תראה, זו נקודה שמטרידה אותי.
רוני בר-און: אם בתום השנתיים היא תוכל לגשת כתוצאה ממה שיהיה באחזקות של העיתונים – נכון?
רוני בר-און: היא תוכל לגשת?
יורם מוקדי: היא תוכל לגשת.
יורם מוקדי: אם ידיעות אחרונות באמת תצא וההליך הזה באמת יקרה, אז יכול להיות.
אברהם בורג: אז למה חצי שנה לפני לא?
רוני בר-און: זו בדיוק הנקודה.
רוני בר-און: אני לא יודע אם זה יקרה.
רוני בר-און: לו יתואר שהכל מתנהל כפי שאנחנו צופים, הערוצים זורמים עכשיו, לא תהיינה הפרעות באפיקים, לא יהיו פיצולים ולא כלום.
רוני בר-און: וידיעות – אני לא רוצה לנקוב בשמות.