GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רוני בר-און: בסעיף 4(3), בפרק הזה בהוראות, ייאמר מפורשות שבקטעים מוקלטים יוכנס תרגום לערבית כשמדברים בעברית ולהפך.
אתי בנדלר: בכל השידורים שאינם חיים?
אתי בנדלר: אנחנו מדברים אך ורק על שידורי הכנסת, כמובן, לא במוספים.
רוני בר-און: בשידורים אחרים – אם יש תרגום, הוא יוצג.
רוני בר-און: בדרך כלל יש תרגום.
ראובן ריבלין: בשיטה הדיגיטלית אין בעיה.
מיכל רפאלי-כדורי: לא, מישהו יצטרך לתרגם.
מיכל רפאלי-כדורי: אנחנו לא נתרגם.
אחמד טיבי: אני מבקש להוסיף עוד עניין: המתרגמים לא חייבים להיות יהודים יוצאי עירק.
אחמד טיבי: זה רק ברשות השידור.
1028: אתה גם רוצה לקבוע מי יהיו המתרגמים?
אתי בנדלר: האם מדברים רק על שידורי ועדות?
ראובן ריבלין: מדובר רק בשידורי ועדות שאינם בשידור חי.
אחמד טיבי: רבותיי, הלך לי חלק מדי.
רוני בר-און: אגב, בחלק מהנאומים שאני נואם, בכנסת ולא בכנסת, חשוב לי יותר התרגום לערבית.
שאול יהלום: אני מציע שצוות התיאום יקבע אילו תכניות ילוו בשפת הסימנים לאנשים כבדי שמיעה, ובלבד שזה לא יפחת מהאחוז שנקבע.
רוני בר-און: גם זה צריך להיות באותו סעיף, לדעתי.
ראובן ריבלין: החוק העצמאי מחייב בעניין זה.
אתי בנדלר: הוחל עליו דין רציפות בוועדה של חבר הכנסת יהלום, אבל הצעת החוק שם לא עוסקת במפורש בערוץ הזה.
רוני בר-און: גם זה ייכתב בסעיף 4(3), בקריטריונים.
רוני בר-און: אני מבהיר שכשנדון בקריטריונים – ונדון בהם בוועדה הזאת – עו"ד בנדלר תזכיר את העניין.
רוני בר-און: אם היא תשכח, אתה תזכור, חבר הכנסת יהלום.
רוני בר-און: אם אתה תשכח, אני אזכור.
רוני בר-און: זה לא צריך להיות בחוק, אלה הקריטריונים של השידור.
שאול יהלום: בכל זאת אני מציע שזה יהיה בחוק, כמו שזה כתוב בכל החוקים האחרים הנוגעים לשידור.
רוני בר-און: אבל כאן לא קובעים קריטריונים לשידור; בחוק הזה קובעים את הגוף שיקבע את הקריטריונים.
ראובן ריבלין: כאן עומד לחובתך ולזכותך דבר הפוך ממה שאמרת קודם: אנחנו כפופים לחוקי מדינת ישראל.
ראובן ריבלין: לא ייתכן שנעשה חוק ששייך לערוץ הכנסת שהוא אקס-חוקי לחוקים כלליים שקבענו.
ראובן ריבלין: חוק התקשורת, החלק שעוסק בחיוב במתן שירות למאזינים או צופים כבדי שמיעה או חירשים לחלוטין, עבר בוועדת הכנסת.
ראובן ריבלין: נדמה לי שהוא עדיין לא נכנס לתוקפו.
שאול יהלום: הוא בתהליך חקיקה.
שאול יהלום: זהו חוק מתחקק.
שאול יהלום: הבעיה היא שמשום שהחוק הוגש לפני הדיונים על הערוץ הזה, יכולה להיטען בעניין זה טענה של נושא חדש.
שאול יהלום: לכן אני מציע להוסיף את הדברים כאן.
אברהם בורג: העיקרון מקובל.
אברהם בורג: אם החוק ההוא יעבור קודם, הוא יחול ממילא.
אברהם בורג: אם הוא לא יחול, נכניס זאת כאן.
שאול יהלום: אני מבקש לשאול עוד שאלה, בלי לחייב זאת: מדוע מראש ויתרנו על האפשרות שאם פעם נחליט – יהיה גם רדיו?
שאול יהלום: למה קבענו במפורש רק שמדובר רק בטלוויזיה?
שאול יהלום: נכון, לא חייבים לעשות זאת, אבל אפשר להוסיף כאן גם את המילה "רדיו".
שאול יהלום: אולי אנשים שנוסעים באוטו רוצים לשמוע מה קורה בכנסת?
אברהם בורג: לא מספיק עם תאונות הדרכים?
רוני בר-און: אם נמשיך בקצב הזה תהיה טלוויזיה בכל מכונית עד שנסיים את החוק.
שאול יהלום: בואו נכניס זאת, ואחר כך נחליט.
אברהם בורג: אני מציע שנרשום את ההצעה.
אברהם בורג: כשנגיע לדיונים הטכניים נחשוב על כך.
ראובן ריבלין: כשיגיע הרדיו הדיגיטלי לא תהיה בעיה.
ראובן ריבלין: עד אז יש בעיה של תדרים.
ראובן ריבלין: כרגע התדרים הם משאב מוגבל.
ראובן ריבלין: כש"רדיו מורשת" קיבל רישיון הייתה חגיגה במחנה ישראל, חבר הכנסת יהלום יודע זאת.
ראובן ריבלין: היום ההצעה תאורטית לחלוטין.
ראובן ריבלין: כשתהיה שיטה דיגיטלית וכשהרדיו הדיגיטלי יהיה זול, לא תהיה בעיה.
שאול יהלום: בואו נכניס זאת בכוח; אחר כך נחשוב על המצב בפועל.
אחמד טיבי: לעניין ההערה שלי: כמובן זה כולל גם את השידורים המוספים.
רוני בר-און: ככל שהדבר ניתן, כמובן.
רוני בר-און: אני מניח שכן, אני לא רואה בכך בעיה.
רוני בר-און: אם קונים סרט שמוקלט כמו בטלוויזיה בכבלים, נניח "כן, אדוני השר", לא נפתח כאן מערכת כדי לתרגמו גם לערבית אם הוא מתורגם רק לעברית; הרי כך הוא מוצג גם בכבלים.
רוני בר-און: סרטים או שידורים מוספים שאנחנו לא היצרן שלהם – לא נוכל לפתוח בית חרושת ולתרגמם.
אחמד טיבי: במקרה הסדרה הזאת תורגמה לערבית.
אברהם בורג: למה זה לא משודר באמת?
מיכל רפאלי-כדורי: זה שייך לרשות השידור.
מיכל רפאלי-כדורי: הזכויות שלהם.
אתי בנדלר: אני מבקשת לשאול מה הוחלט בנוגע להקלות לחירש.
אתי בנדלר: הנושא יעוגן בהצעת החוק הדנה בהקלות לחירש או הוא יעוגן בחוק הזה?
רוני בר-און: נכניס זאת במסגרת הקריטריונים של ועדת הכנסת.
רוני בר-און: נעבור לסעיף 7.
אתי בנדלר: אני קוראת את סעיף 7(א).
אתי בנדלר: המנגנון המוצע כאן הוא שהכנסת תודיע מראש מה היא מקציבה לצורך העניין – נניח 15 מיליון ש"ח.
אתי בנדלר: אחר כך היא מפרסמת מכרז ומבקשת לדעת מה המשדרים יכולים לתת במסגרת התקציב הזה.
רוני בר-און: אך עדיין יהיו במכרז מרכיב של איכות ומרכיב של מחיר.
אתי בנדלר: אני משלימה את קריאת סעיף 7.
אתי בנדלר: לעניין סעיף קטן (ג): אנחנו בהחלט מצפים שוועדת המכרזים תיתן משקל נכבד להצעה של גוף משדר שתביא בחשבון גם את תדמית הכנסת, אופן החשיפה של כלל הציבור לעבודת הכנסת וכולי.
אתי בנדלר: אנחנו בהחלט סבורים שזה יהיה אחד מתפקידיו החשובים של הערוץ המשדר – להביא לידיעת הציבור את העבודה המעשית והרצינית שנעשית בוועדות הכנסת.
אתי בנדלר: כל מי שעובד בכנסת יודע שתדמית הכנסת מעוותת היום לא מעט בשל אי-היחשפות הציבור לעבודה הרצינית שנעשית כאן.
אתי בנדלר: חשוב לנו שהציבור יהיה חשוף לכך.
ראובן ריבלין: יש מכלול של דברים שתפקידם להיות החוטים המקשרים בין הציבור לכנסת: האינטרנט, ערוץ הכנסת וגם מרכז המבקרים שבכוונתנו להקים.
ראובן ריבלין: כולם יחד הם הצינורות שבאמצעותם אנחנו יכולים להביא לכך שהציבור יהיה נגיש יותר להליכים הדמוקרטיים או לעבודה הפרלמנטרית.
רוני בר-און: עו"ד בנדלר, אני מבקש לשאול – ואני אינני מומחה בדיני מכרזים אם כי עשיתי משהו בתחום זה: את הרחבת בסעיף קטן (ג), בסיפה שלו: "וכן תיוועץ בצוות התיאום בשאלות הנוגעות לתדמית הכנסת או לאופן נגישות הציבור לתהליכי העבודה הפרלמנטרית", ואני מבין את הדברים ומסכים להם.
רוני בר-און: אך כשכותבים זאת בחוק האם אין בכך ממד של הגבלה מבחינת השיקולים בדיני המכרזים?
רוני בר-און: כי כך מגבילים את השיקולים כדי לבחור.
רוני בר-און: בעצם אפשר יהיה לטעון שאנחנו קוראים ל"תדמית הכנסת" ול"נגישות הציבור לתהליכי העבודה הפרלמנטרית" שיקולי-על.
אתי בנדלר: בלי ספק זאת אמת מידה חשובה, שתקבל משקל רב.
רוני בר-און: אז למה לכתוב זאת כאן אם אפשר להכניס זאת למכרז?
רוני בר-און: אולי מישהו יטען שאלה שתי טענות-על כי הן מתוך החוק?
רוני בר-און: שאלה שני "בנים יקירים" כי הם מובאים מהחוק?
אתי בנדלר: חשבנו שלא להשאיר זאת לשיקול הדעת של המועצה.
רוני בר-און: זה נשאר לשיקול דעתה.
רוני בר-און: כתוב "וכן תיוועץ…".
שאול יהלום: אולי המועצה תיוועץ בזמן בניית המכרז?
שאול יהלום: זה לא כתוב.
רוני בר-און: זה המכרז.
מיכל רפאלי-כדורי: איך תדמית הכנסת היא פרמטר לבדוק שהזוכה במכרז מקיים את התנאים?
רוני בר-און: יבדקו לפי מדד הכנסת, המכון לדמוקרטיה.
רוני בר-און: אם אחרי שנה לא תעלה התדמית, נעיף את הזכיין, כמובן.
רוני בר-און: אני מסכים שיש כאן טענה.
מיכל רפאלי-כדורי: יבדקו אם מצלמים את המליאה ריקה או מלאה?
מיכל רפאלי-כדורי: יבדקו אם עשו תקריב?
מיכל רפאלי-כדורי: איזה מין קריטריון זה?
ראובן ריבלין: ציינתי לפרוטוקול שאנו רואים זאת כשלב, פעולה מתוך פעולות רבות שאנו עושים, כדי לשפר את הנגישות של הציבור לכנסת וכתוצאה מזה גם את התדמית של הכנסת.
רוני בר-און: אני חושש שמישהו יטען שיש כאן משהו בניואנס של "פראבדה".
רוני בר-און: המשמעות היא שהמשדר יכול להיות מצוין, טוב וזול, אבל אם הוא לא מקבל עליו שיפור תדמית הכנסת, הוא בבעיה אתנו.
ראובן ריבלין: אני מציע שבמקום "לתדמית הכנסת", נכתוב "לדימוי הכנסת ולאופן נגישות הציבור לתהליכי העבודה".
ראובן ריבלין: או "לדימוי הכנסת בכל הנוגע לנגישות של הציבור לעבודה הפרלמנטרית".
רוני בר-און: צריך לעשות שילוב.
רוני בר-און: עו"ד בנדלר, אני מבקש שתימצא הגדרה אחרת.
אתי בנדלר: אולי נשאיר רק את "אופן נגישות…"?
רוני בר-און: אני גם חושש מתדמית הכנסת אם נכניס זאת לתהליך וגם חושש מדיני המכרזים.
אתי בנדלר: אולי: "לשאלות הנוגעות לאופן נגישות הציבור לתהליכי העבודה הפרלמנטרית"?
רוני בר-און: נחשוב על זה.
רוני בר-און: נעלה זאת שוב.
מיכל רפאלי-כדורי: נניח שהמדינה מוציאה מכרז לערוץ מוזיקה ישראלית.
מיכל רפאלי-כדורי: יש שם כותרת "ובלבד שהוא יבטא רק את היפה במדינה?".
יורם מוקדי: אני מבקש להסביר.
יורם מוקדי: הסעיף קובע שיש כאן עניין חריג, שבו מתייעצים עם צוות התיאום.
יורם מוקדי: בדר ך כלל לא מתייעצים עם צוות התיאום, אך בנושא הזה, בשאלה איך להביא את נגישות הכנסת לציבור, כן מתייעצים.
מיכל רפאלי-כדורי: "נגישות" זה לא "דימוי".
יורם מוקדי: אז נוריד את המילים "תדמית הכנסת".
ראובן ריבלין: אני מציע להוריד את המילים "בשאלות הנוגעות לתדמית הכנסת" ולכתוב: "בשאלות הנוגעות לאופן נגישות הציבור לתהליך העבודה הפרלמנטרית".
ראובן ריבלין: זאת הייתה הערה נכונה.
מיכל רפאלי-כדורי: ב"נגישות" יש רק עניין של מקצוענות – מי יודע להביא את הנגישות באופן הטוב ביותר.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לדעתי, לפי הניסוח כאן, התייעצות לא מספיקה.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: יש להגיע לכך שיהיה ביטוי לדברים בהכנה של המכרז.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לא רק שיתייעצו אתנו.
רוני בר-און: מחובת ההתייעצות כבר שתינו נחלים של דיו.
רוני בר-און: כל מי שעסקו בהקמה של רשויות יודעים זאת.
רוני בר-און: תמיד התוצאה היא: התייעצנו – תודה רבה.
רוני בר-און: צריך להיות משהו מעשי יותר, לא רק חובת התייעצות.
רוני בר-און: צריך קצת בשר.
יורם מוקדי: אבל בסוף שיקול הדעת הסופי הוא במכרז.
רוני בר-און: ודאי, צריך למצוא עוד משהו קטן שישים לנו רגל בין הדלת למשקוף.
אתי בנדלר: אולי: "ותעבוד בתיאום עם צוות התיאום בשאלות הנוגעות לאופן הנגישות"?
אתי בנדלר: כלומר חובת תיאום ממש.
רוני בר-און: אני מבקש לשאול: בסעיף קטן (ג) מדובר על החלטה או על פרסום?
אתי בנדלר: מדובר בשני השלבים.
רוני בר-און: אם כן, כדאי להפריד.
רוני בר-און: בשלב עריכת המכרז אנחנו יכולים להתערב יותר, לכפות עצמנו באופן רציני יותר.
רוני בר-און: נכון שההחלטה היא של המועצה, אבל אנחנו יכולים לבקש.
רוני בר-און: בשלב בחירת הזוכה אנחנו זזים אחורה ת"ק פרסה על ת"ק פרסה.
אתי בנדלר: גם בנוגע לשלב בחירת הזוכה סברנו, אולי בטעות, שהמועצה – ותהיה זו מקצועית ככל שתהיה – לא מכירה די את כל תהליכי העבודה בכנסת ולכן ראוי שגם בנושא הזה יהיה לנו מה לומר.
אתי בנדלר: נכון שהמועצה היא המחליטה, אך אנחנו נוכל להביע דעתנו בנוגע לרכיבים מסוימים בהצעות.
אתי בנדלר: שנוכל להסביר שמהניסיון שלנו אנחנו יודעים שהצעה מסוימת היא לא טובה.
רוני בר-און: נקרא לזה הליך שימוע לצוות התיאום לפני ועדת המכרזים.
אתי בנדלר: זאת בדיוק היוועצות.
רוני בר-און: אתם בטח מכירים זאת טוב יותר מהתקשורת.
ראובן ריבלין: כך הוקם הערוץ השני.
רוני בר-און: אז עוד שמרו על הכללים אבל מאז זה התמסמס.
רוני בר-און: פעם כשנועצו באגודת הסופרים גם בחרו את מה שהיא חשבה לנכון.
שאול יהלום: אני מבקש להבין את הכוונה: נניח שקובעים את המכרז, הוא מפורסם, ובאים גופים למכרז.
שאול יהלום: נניח שהאגודה לזכויות האזרח תרצה להיות הגוף המשדר, זאת זכותה, נכון?
אתי בנדלר: רק אם היא תענה על תנאי הסף.
שאול יהלום: אני חושב שכן.
שאול יהלום: אבל אז צוות התיאום יוכל לטעון שהאגודה לזכויות האזרח, שכל הזמן מוציאה לנו את הנשמה ומבקרת את הכנסת, תיצור תדמית גרועה לכנסת?
שאול יהלום: זה יהיה המצב?
שאול יהלום: אני מבקש לשמוע דוגמה מוחשית מתי מתייעצים עם צוות התיאום.
שאול יהלום: זאת אף-על-פי שהיושב-ראש מתנגד לדוגמאות.
שאול יהלום: מה הצוות יגיד?
רוני בר-און: חבר הכנסת יהלום, מחקנו את הגדרת התדמית.
רוני בר-און: תנאי ההגבלה הזה הוא בעל עצמה רבה יותר מתנאי המכרז האחרים משום שהוא בחוק.
רוני בר-און: אם יהיו 100 עמודים במכרז ובהם כל התנאים אך בחוק ייכתב רק "לדאוג לתדמית של הכנסת".
רוני בר-און: יטענו שאנחנו עושים כאן "פראבדה".
רוני בר-און: זה צריך להיכנס לתנאי המכרז.
רוני בר-און: צוות התיאום ידאג שהמועצה תכניס זאת לשם.
אברהם בורג: עם מספר מסוים של נקודות שווי.
ראובן ריבלין: האמת היא שאופן הנגישות של הציבור לתהליכים הפרלמנטריים הוא הדבר העיקרי.
אתי בנדלר: זה מה שיוצר את התדמית.
ראובן ריבלין: כשמצלמים את המליאה, התדמית היא כמו שהמליאה נראית.
ראובן ריבלין: אם יש שם אנשים שמשתדלים מאוד לעשות זאת, זאת בעיה.
שאול יהלום: יש היום טכניקות ממוחשבות לפתור בעיות כאלה.
רוני בר-און: נכון, הכנסת תהיה ריקה, אבל במסך ייראו אנשים יושבים בכיסאות.
אתי בנדלר: אני מבקשת להפנות את תשומת הלב לסעיף קטן (ה).
אתי בנדלר: אנחנו סוטים כאן מההוראות הכלליות בנוגע לסמכויות בתי המשפט.
אתי בנדלר: סברנו שיש לעשות זאת גם כדי להאיץ את ההליכים.
אתי בנדלר: עד עכשיו במכרזים שהמועצה פרסמה תמיד היה ערעור; סליחה, היו מקרה או שניים שלא הוגש ערעור.
אתי בנדלר: זה עיכב עלייה לאוויר של ערוצים כתוצאה מזה.
אתי בנדלר: קודם היה דיון בבית המשפט המחוזי ואחר כך בבית המשפט העליון.
רוני בר-און: נכון, וחוץ מזה העניין הזה צריך להידון בבג"ץ, ולא להיחתך בבית משפט מחוזי, בכל הכבוד.
שאול יהלום: אפשר לכתוב שבית המשפט העליון יכריע בנושא בתוך חודש, לטובתנו ובהתחשב בתדמיתנו.
יורם מוקדי: אקרא את סעיף 8.
יורם מוקדי: אני מסביר שיכולים להשתתף במכרז אחד משניים: מי שרשאי על-פי דין להפיק ולשדר תכניות חדשות בטלוויזיה בישראל: חברת החדשות של ערוץ 2, חברת החדשות של ערוץ 10, ערוץ ייעודי, אם יהיה, רשות השידור.
יורם מוקדי: אפשרות שנייה: תאגיד שמוקם לצורך המכרז הזה, ואז הוא צריך לענות על כל מיני דרישות.
ראובן ריבלין: JCS יכולה להשתתף?
אתי בנדלר: היום לא.
רמי בן נתן: זאת בדיוק ההערה שלנו.
רמי בן נתן: אני מפנה להסתייגות שלנו מסעיף 8(1).
רמי בן נתן: מסכים שמי שצריך להימנות עם הגופים בסעיף זה הם מי שעו"ד מוקדי הזכיר.
רמי בן נתן: ל-JCS יש רישיון להפקת חדשות מקומיות בכבלים, זה לא מספיק.
יורם מוקדי: אבל JCS יכולים לגשת על-פי פסקה (2).
רוני בר-און: גב' רפאלי-כדורי, הנוסח הזה עונה על הבקשה שלכם?
מיכל רפאלי-כדורי: אנחנו מבקשים שייכתב "חדשות ארציות".
ראובן ריבלין: מידיעה אישית ידוע לי שהכבלים הקימו היום ערוץ חדשות מקומי כאשר היו פעם ערוצי חדשות מקומיים בכל עיר.
ראובן ריבלין: מותר להם בסינדיקציה.
ראובן ריבלין: לדעתי בשלב זה ערוץ החדשות המקומיות עדיין לא יכול לעשות זאת,
מיכל רפאלי-כדורי: מותר להם לעסוק רק בענייני האזור, אסור להם לעסוק בחדשות ארציות.
ראובן ריבלין: אני יודע שמועצת הכבלים תשקול את האפשרות לתת להם לפעול בסינדיקציה, אחרי שהורידו אותם לשמונה אזורים במקום 16.
מיכל רפאלי-כדורי: יש הבדל בין סינדיקציה לנושאים שאינם אזוריים.
מיכל רפאלי-כדורי: סינדיקציה זו הטכניקה.
רוני בר-און: קיבלנו, אני מבקש שתתקנו בהתאם.
שאול יהלום: אבל לפי פסקה (2) פתחנו את האפשרויות לגמרי.
שאול יהלום: למה להגביל בפסקה (1)?
שאול יהלום: הרי רוצים יעילות ואובייקטיביות.
שאול יהלום: נניח שיש גוף ירושלמי שמפיק חדשות ברמה האובייקטיבית ביותר.
שאול יהלום: למה הוא פחות טוב מחברת חדשות של ערוץ 10?
יורם מוקדי: כל הגופים בפסקה (1) כבר מפוקחים.
יורם מוקדי: לא צריך לעשות כלום בעניינם.
ראובן ריבלין: העניין העיקרי הוא הפיקוח הציבורי; שם הוא לא קיים.
רמי בן נתן: שיגישו מכוח פסקה (2), איננו מתנגדים לכך.
אתי בנדלר: יש גם עניין של בעלויות צולבות, שבא לידי ביטוי בפסקה (2).
יורם מוקדי: מי שניגש על-פי פסקה (2) – צריך לבדוק בעניינו עניינים שונים, כמו קשר פוליטי, בעלויות צולבות ועוד.
יורם מוקדי: מי שניגש על-פי הפסקה הקודמת בעצם נכנס באופן אוטומטי.
יורם מוקדי: אני קורא את סעיף 8(א)-(ה).
יורם מוקדי: רמי בן נתן בסעיף קטן (ה) צריך לתקן "במשתתף".
יורם מוקדי: הרישה של הסעיף היא: "מי מהמפורטים להלן אינו בעל שליטה במשתתף:".
יורם מוקדי: אני משלים את קריאת סעיף 8.
רוני בר-און: בסעיף קטן (ז) יש לכתוב: "מהותה או חומרתה או נסיבותיה".
רוני בר-און: וָלא, אלה תנאים מצטברים.
יורם מוקדי: אנחנו אוהבים את המצטברים דווקא.
אתי בנדלר: אבדוק זאת בחקיקה הקיימת, ברשותכם.
רוני בר-און: זה ייבדק.
רוני בר-און: נשמע את ההצעה של עו"ד מוקדי בכל מקרה.
אורי שוורץ: אני יועץ משפטי של טלעד.
אורי שוורץ: אני מבקש להציג את ההסתייגות של טלעד לסעיף הבעלויות הצולבות לבעלי זיכיון בערוץ 2, סעיף 8(2)(ה)(2):
אורי שוורץ: על-פי מיטב הבנתנו הערוץ הזה לא אמור להיות ערוץ חדשות במובן הרגיל של המילה; הוא לא אמור להפיק תכניות חדשות, הוא אמור להביא את הכנסת לציבור.
אורי שוורץ: אם כן, למה לחסום את הדרך בפני זכייני ערוץ 2, שהם גופים שפועלים בתחום התקשורת?
אורי שוורץ: מה החשש?
אורי שוורץ: החוק אוסר בצורה הברורה ביותר על כל התערבות שהיא בשידורים.
אורי שוורץ: היום זכיין בערוץ 2 יכול להיות, בהגבלות מסוימות, משדר ערוצים בכבלים ובלוויין.
ראובן ריבלין: המגבלה תחול אם וכאשר חוק התקשורת ישונה ויגביל את הבעלויות הצולבות לגופים משדרים ביותר מפלטפורמה אחת.
ראובן ריבלין: יכולתם של זכייני ערוץ 2 כפי שהם היום לשמש זכיינים כפי שהם היום תלויה ברצון שלהם או בעובדה שהם נמצאים ביותר מפלטפורמה אחת.
ראובן ריבלין: הכוונה של הממשלה, כפי שהיא באה לידי ביטוי בהצהרת הכוונות שהובאה לפני ועדת הכלכלה, היא שמשנת 2005 – נובמבר או תאריך אחר – בעל שליטה בעיתון לא יוכל לשמש ביותר מפלטפורמה אחת בשידורים האחרים.
ראובן ריבלין: יש ויכוח: למשל שר הפנים היום מתנגד לכל הרעיון; אולי בכלל תהיה רוויזיה בהחלטת הממשלה.
ראובן ריבלין: כיום ברור שזכייני ערוץ 2 הם הזכיינים וככאלה הם נמצאים גם בערוץ החדשות.
ראובן ריבלין: לפי החוק הזה אין מגבלה לקיימים בערוץ 2, כל עוד החוק אינו מונע מהם לשמש זכיינים בערוץ 2.
ראובן ריבלין: אנחנו מתייחסים לגוף המשדר חדשות כאל גוף שקיים היום ומותר על-פי החוק.
ראובן ריבלין: נכון שבשנת 2005 עלול להיווצר מצב שבו לא זכייני ערוץ 2 אלא המרכיבים של הזכיינים האלה יוכלו להיתקל בבעיה; אבל היא לא נובעת מהסעיף הזה שלפנינו, היא נובעת מהרצון ומהכוונה לשנות את החוק.
ראובן ריבלין: כרגע אין שום מגבלה.
אורי שוורץ: ודאי שיש כרגע מגבלה.
אורי שוורץ: איני יכול להתמודד במכרז.
יורם מוקדי: לא רק אתה, גם בעלי המניות שלך.
יורם מוקדי: ייתכן שצריך לשנות את הסיפה לפחות בנוגע ל"בעל עניין".
שאול יהלום: למה חברת החדשות כן והם לא?
ראובן ריבלין: אם זאת הכוונה, היועץ המשפטי של טלעד צודק.
ראובן ריבלין: אי-אפשר להטיל על טלעד מגבלה שלא קיימת עליה היום בנוגע לערוץ החדשות בערוץ 2.
ראובן ריבלין: הרי גוף החדשות של ערוץ 2 מורכב מכל הזכיינים וממועצה ציבורית כזאת או אחרת.
ראובן ריבלין: כל עוד הוא רשאי להיות שם הוא רשאי להיות כאן.
רוני בר-און: הוא יחליט באיזה כובע הוא הולך.
אתי בנדלר: לא, מאפשרים לו ללכת בשניהם.
אתי בנדלר: זאת השאלה של הבעלויות הצולבות.
אתי בנדלר: האם גוף שגם כך יש לו השפעה משמעותית בשוק התקשורת הישראלי – בהנחה שיש לו החזקות מהותיות בעיתון והוא גם בעל זיכיון בערוץ 2 – יכול להיות גם הגוף המשדר מהכנסת?
ראובן ריבלין: אהבתי לעיתונות ידועה.
ראובן ריבלין: אני אפילו לא יודע מה אמר עליי חבר הכנסת בורג בעיתון, כי אני לא קורא עיתונים, מלבד שניים.
שאול יהלום: "הצופה" הוא אחד מהם.
ראובן ריבלין: לא נראה בעיניי שקבוצות שונות במשק הישראלי יהיו רשאיות לקיים גוף חוקי כלשהו כל עוד הוא חוקי אך אנחנו נמנע ממנו להשתתף במכרז שלנו.
ראובן ריבלין: ממה אנחנו מפחדים?
ראובן ריבלין: אנחנו מפחדים מסימביוזה בין ההשפעה של ערוץ החדשות והעיתון.
ראובן ריבלין: בשנות חלדי, והן רבות, לא ראיתי עוד סימביוזה כזאת.
ראובן ריבלין: ראיתי סימביוזות אחרות, אך לא את זאת.
ראובן ריבלין: ערוץ החדשות הוא ערוץ נפרד לחלוטין מבעלי המניות בערוץ 2.
ראובן ריבלין: טוענים שאנחנו צריכים לטפל בעניין גם מבחינת מראית העין וגם מבחינת החשש לסימביוזה בדברים האלה, והסכמתי לכך כשר התקשורת.
ראובן ריבלין: נאמר שעלינו לטפל בבעלויות צולבות, קבענו שתהיה מגבלה, והיא תיכנס לתוקף מתאריך מסוים.
ראובן ריבלין: על-פי המגבלה הזאת עיתון יוכל להיות בעל שליטה או בעל שליטה מסוימת בערוץ תקשורת אחד נוסף.
ראובן ריבלין: אי-אפשר להיות גם בכבלים, גם ברשות השנייה וגם בעיתון.
ראובן ריבלין: זה ייכנס לתוקף ב-2005, אם בכלל, כי יש בממשלה מי שחושבים שבכלל לא צריך להטיל מגבלה כי הכסף יברח.
ראובן ריבלין: זאת תפיסה מסוימת.
ראובן ריבלין: אני ועו"ד לחמן-מסר הסכמנו לעיקרון הזה.
ראובן ריבלין: העיקרון הזה יחול בלאו הכי על ערוץ החדשות של הערוץ השני כשהוא ייכנס לתוקף.
ראובן ריבלין: כל עוד הוא לא חל, למה להגביל את ערוץ החדשות של ערוץ 2 כאן?
אברהם בורג: אני מבקש להבין, איני בקי בכל המבנים; למשל "מעריב" הם בעלים בטלעד.
אברהם בורג: אבל חברת החדשות שקמה, עצם קיום החברה כאישיות מביא לניתוק טלעד מהעניין החדשותי.
אורי שוורץ: בהחלט.
אורי שוורץ: אני מבקש להבהיר.
אברהם בורג: רגע, קודם אבין מה אני אומר.
אברהם בורג: בסעיף קודם התרתי לחברת חדשות, בגלל המחיצה הזאת, בין השאר, להתמודד על ערוץ שיש בו ציבוריות מוחלטת.
אברהם בורג: כעת מבקשים להסיר את המחיצה ולתת ל"מעריב", לצורך העניין, נגישות מידית לערוץ הכנסת, בלי הפילטר.
אתי בנדלר: גם חברת החדשות לא הייתה יכולה לגשת למכרז אלולא פסקה (1).
אתי בנדלר: אך חברת החדשות רשאית לגשת אף-על-פי שיש לה בעל מניות שהוא בעל עניין בערוץ השני.
ראובן ריבלין: אני לא בטוח שהדברים מנוסחים כך.
רוני בר-און: אם בשרשור, בקצה, זאת חברת החדשות – אז כן.
רוני בר-און: אבל אם אלה מרכיבי חברת החדשות – אנחנו לא מעוניינים.
ראובן ריבלין: הייתי רק מוסיף זאת.
יורם מוקדי: סעיף קטן (ו) הוא הסעיף שמחריג עיתונים.
אברהם בורג: זה קל, זה ברור מאליו.
יורם מוקדי: שנית, סעיף קטן (ה) מגביל שליטה במשתתף.
יורם מוקדי: טלעד יכולה להיות חלק מקבוצה כל עוד היא לא בעלת שליטה.
יורם מוקדי: ייתכן שהסיפה קיצונית מדי וכדאי להורידה.
יורם מוקדי: כוונתי לסיפה בסעיף ה(2).
יורם מוקדי: בעל עניין בקשת למשל, אם הוא מחזיק 8%, זה לא סיבה לפסול אותו.
יורם מוקדי: כל עוד הוא לא בעל שליטה, אין סיבה.
יורם מוקדי: בעל עניין מוגדר כבעל 5%.
אתי בנדלר: בסדר, נוריד את המילים "או בבעל עניין".
אתי בנדלר: אגב, לעניין סעיף קטן (ז) והשאלה שעלתה קודם "מהותה, חומרתה ונסיבותיה" – צריך לכתוב כאן "או".
אתי בנדלר: בדקנו זאת בחוק הרשות השנייה.
רוני בר-און: איפה אפשר למצוא מישהו שעונה על כל הדרישות יחד?
אברהם בורג: בוועדת האתיקה של הכנסת.
שאול יהלום: בסעיף 8(2)(ד)(4) אחרי המילים "או שהיה כזה" אני מציע להוסיף "בעשר השנים האחרונות".
ראובן ריבלין: זה צינון מספיק.
אברהם בורג: זאת כבר הקפאה.
רוני בר-און: נעבור לסעיף 9.
רוני בר-און: אני מבהיר שהדיון היום הוא עד 12:00 אבל נקבע ישיבה נוספת לעניין זה.
אתי בנדלר: אני מתחילה לקרוא את סעיף 9.
אברהם בורג: מה שכתוב בפסקה (1) זה לא פק"ל של מכרזים?
אתי בנדלר: זה קיים גם בחוקים אחרים ולכן סברנו שלמען הסר ספק ראוי לכתוב זאת.
אתי בנדלר: זה רישיון.
רוני בר-און: בסטנסיל של החוק, שמקבלים כחלק מהצעת המכרז שצריך לחתום עליה, יופיעו כל הדברים האלה.
אתי בנדלר: אני ממשיכה לקרוא את סעיף 9.
אתי בנדלר: כדאי אולי להוסיף בפסקה (7) מקרה של צו הקפאת הליכים נגדו או של מינוי נאמן.
רוני בר-און: מה בנוגע למפרק מפעיל ונאמן מפעיל?
יורם מוקדי: לא בטוח שצריך לבטל רישיון.
רוני בר-און: כל הנשמות הטובות שלא זכו יקפצו.
רוני בר-און: ממנים מפרק מפעיל או נאמן ואז מבקשים לבטל רישיון.
רוני בר-און: אבל כתוב למעלה "רשאי", אז זה בסדר.
יורם מוקדי: עוד לא מצאנו המועצות שיבטלו רישיון.
יורם מוקדי: אך יש דווקא מי שנכנס לפירוק: ערוץ 10, תבל.
אתי בנדלר: בצד הסנקצייה החריפה מאוד של ביטול רישיון לפי הסעיף הזה יש סנקצייה אחרת, אפקטיבית יותר אולי, סנקצייה מנהלית של עיצומים כספיים.
רוני בר-און: כאן אין מחלוקות, זאת מצוות אנשים מלומדה.
אתי בנדלר: אני קוראת את סעיף 10(א)-(ב).
ראובן ריבלין: בסעיף קטן (א) צריך אולי להוסיף "במישרין ובעקיפין, במידה אחת או בכמה מידות", או משהו דומה.
אתי בנדלר: אם זה לא בבת אחת עוברים לסעיף קטן (ב).
ראובן ריבלין: בסדר, הבנתי.
רוני בר-און: אם האחוזים יצטברו לשליטה, נופלים לסעיף קטן (ב).
אתי בנדלר: אני קוראת את סעיף 10(ג).
רוני בר-און: זה אומר שבסעיפים קטנים (א)-(ב) לא צריכים לעמוד ברשת של סעיף 8?
רוני בר-און: אם מוסיפים את סעיף קטן (ג), המשמעות היא שלא רוצים להכניס אחרי הזכייה את מי שהיו אסורים מלהיכנס מלכתחילה לפי סעיף 8.
רוני בר-און: אבל למה שמים את זה רק כאן?
רוני בר-און: אם אסור להעביר 10%, גם סעיף קטן (ג) תופס.
יורם מוקדי: אבל אפילו אחוז אחד אסור להעביר מאמצעי השליטה.
רוני בר-און: בסדר, זה ברור.
אתי בנדלר: אני משלימה את קריאת סעיף 10.
ראובן ריבלין: סעיף קטן (ב) מטריד אותי.
ראובן ריבלין: סעיף קטן (א) אומר שלא יועברו יותר מ-10%.
ראובן ריבלין: בסעיף קטן (ב) יש לכתוב שאם כבר הועברו יותר מ-10%, הם צריכים להגיע לכדי אמצעי שליטה.
יורם מוקדי: לא, גם ב-5% אם זה שליטה – צריך אישור.
ראובן ריבלין: בסעיף קטן (ב) מביאים בחשבון שניתנו כבר 10% או לא?
ראובן ריבלין: הרי אפשר לתת עוד 10% בלי שהדברים יגיעו לידי האמור בסעיף קטן (ב).
ראובן ריבלין: אפשר להעביר היום 10% ומחרתיים עוד 10%.
יורם מוקדי: בתנאי הרישיונות אנחנו קובעים הסדרים מפורטים בנוגע להעברת אמצעי שליטה – זה גם עניין ה"במישרין או בעקיפין" שדובר כאן, וגם העניין המצטבר.
ראובן ריבלין: לפי הניסוח כאן סעיף קטן (א) מחייב את אישור המועצה רק בנוגע ל-10% הראשונים.
ראובן ריבלין: אחר כך רק אם זה ייפול בסעיף קטן (ב) יהיה צורך באישור המועצה.
יורם מוקדי: זה נוגע לכל עסקה מהותית של 10% או יותר, כי יש עסקאות כאלה שאינן מהותיות.
רוני בר-און: בסעיף אחד מדובר על 10% או יותר ובסעיף אחר מדובר על כל אמצעי שליטה.
ראובן ריבלין: נכון, כתוב בסעיף קטן (א) "או יותר", בסדר.
ראובן ריבלין: לפי סעיף קטן (א) הוא יכול להעביר 24% במכה אחת.
שאול יהלום: האם יכול להיות מצב שלפי סעיף 10 הוא אפשרי אך המגיש לא היה זוכה במכרז בתנאים אלה?
רוני בר-און: אין בעיה, מי שלא היה כשר אתנו בסעיף 8 לא יוכל להיכנס בדלת האחורית באמצעות החלפות.
רוני בר-און: הפסלות לפי סעיף 8 חיה לאורך כל תנאי הרישיון ולא רק במכרז.
עמרי בץ: אני משידורי קשת.
עמרי בץ: בסעיף 10, ואחר כך גם בסעיפים 11-12 ואולי גם הלאה, הביטוי "בגוף המשדר" נוגע רק לגוף שנבחר במכרז.
עמרי בץ: כלומר כל ההגבלות האלה לא חלות בשידורי ניסיון.
עמרי בץ: למה לא להגביל בתקופת הניסיון?
רוני בר-און: אם נחיל על שידורי הניסיון את כל הכללים של הגוף המשדר נגיע ל-2011.
מיכל רפאלי-כדורי: אפשר להגביל את תקופת הניסיון?
רוני בר-און: זה עולה בהמשך.
רוני בר-און: אני מציע שתרשום לפניך את ההערה הזאת, עו"ד בץ.
רוני בר-און: כשנגיע לדון בכך, נעסוק בה.
עמרי בץ: אפשר לעבור סעיף סעיף.
רוני בר-און: זה לא המקום להסתייגות הזאת.
רוני בר-און: הטענה היא שלא החלנו את כל הסייגים גם על ערוץ הניסיון.
עמרי בץ: מניסיון אנחנו יודעים ששידורי ניסיון בסוף נעשים הדבר הקבוע ביותר.
עמרי בץ: אנחנו רוצים להכפיף גם אותם להגבלות.
רוני בר-און: נראה.
רוני בר-און: מי שיראה את החוק וידע שהוא לא יכול לעבור את המכרז, לא יתרוצץ ויגיע לשידורי הניסיון.
ראובן ריבלין: אני רואה שרשת לא שלחו נציג לדיון, יש כאן נציגים לקשת ולטלעד.
רוני בר-און: גם רשות השידור השתעממה והלכה.
אורי שלוש: אני מחברת החדשות.
אתי בנדלר: אני חושבת שעו"ד בץ צודק בהערותיו במידה מסוימת.
אתי בנדלר: נדון בזה אחר כך.
אתי בנדלר: נכין זאת לישיבה הבאה.
רוני בר-און: בסדר, אבל כרגע לא נדלג לשידורי הניסיון.
אתי בנדלר: אני קוראת את סעיפים 11-12.
אתי בנדלר: בעצם מדובר בסוג של כללי אתיקה.
אתי בנדלר: אך חשבנו שההוראה מהותית מאוד ולכן מצאנו לנכון לעגנה בחוק.
עמרי בץ: כדי לחזק את מה שאמרתי קודם:
עמרי בץ: סעיף כזה ודאי צריך לחול גם על שידורי הניסיון.
אתי בנדלר: נכון, לכן אמרתי שבמחשבה שנייה לדעתנו אתה צודק ולכן נבדוק זאת.
אתי בנדלר: אני קוראת את סעיף 13.
אתי בנדלר: זה לדיון מחדש.
ראובן ריבלין: כפוף להסתייגות.
אתי בנדלר: כפוף לדיון.
רוני בר-און: לא נקיים עכשיו דיון.
רוני בר-און: בעוד חמש דקות אנחנו מסיימים.
אתי בנדלר: אני קוראת את סעיף 14.