GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מאיר פרוש: לקבל הצעת חוק הזו כמו ברוסיה שם לא נותנים לפתוח את הפה.
מאיר פרוש: אתה רוצה להביא לפה את הממלכה של רוסיה שלא נוכל לשבות?
מאיר פרוש: לסתום לנו את הפה?
מאיר פרוש: אני מתפלא על האיחוד הלאומי, במיוחד עליך, יורי שטרן.
מאיר פרוש: היו"ר רוני בר-און: תודה.
מאיר פרוש: חבר-הכנסת גדעון סער, בבקשה.
גדעון סער: אדוני היושב ראש, אני רוצה להסביר מדוע, ואתייחס, במיוחד, לשתי ההצעות.
גדעון סער: אני מניח שבמהלך החקיקה יהיו תיקונים כאלה ואחרים, אבל שתי ההצעות מצביעות על בעיה דחופה ואקוטית.
גדעון סער: מכיוון שאנחנו לא יכולים לסמוך על הגורמים שמשחקים היום במשחק - שיש להם איזה שהוא שיקול של אחריות לאומית - כאשר הם מנהלים סכסוך עבודה.
גדעון סער: ראינו את זה בשביתות פרועות שגרמו נזקים של מיליארדים למשק במצב קשה ביותר.
זהבה גלאון: ועליכם, אפשר לסמוך, עם התכנית הכלכלית שאתם מביאים?
זהבה גלאון: עשיתם מישאל עם לפני שהבאתם את התכנית הכלכלית?
מאיר פרוש: למה, על תכנית מפת הדרכים אפשר להגיד שהוא סומך.
מאיר פרוש: כמו שהוא סומך על מפת הדרכים כך הוא סומך על התכנית הכלכלית.
גדעון סער: גם חבר-הכנסת פרוש וגם חברת-הכנסת גלאון אמרו דברים קשים, לפעמים נתנו ציונים, אמרו זה מביש וזו חרפה, וזה כך וזה אחרת.
גדעון סער: גילינו מידה של הבלגה כלפי הביטויים האלה.
גדעון סער: אבל, לא יכול להיות שלא יאפשרו לדבר.
גדעון סער: אני מבקש להסביר שהדחיפות דרושה.
גדעון סער: אם היו כללי משחק והיית יודע שיש על מי לסמוך, ויחסי העבודה מתנהלים מתוך גישה שלוקחת בחשבון גם את טובת המשק, אז אפשר היה אולי אחרת.
גדעון סער: אבל ראינו שזה לא כך, ולא רק שראינו שזה לא כך, זה עדיין תלוי כחרב מתהפכת מעל לראשינו, מכיוון שהסדר הפנסיה לא נראה לפלוני, וחקיקת הכנסת מהשבוע שעבר לגבי חברת החשמל לא נראית לאלמוני.
גדעון סער: ומה הסנקציה?
גדעון סער: להוריד את השאלטר או לעשות כל מיני דברים כאלה שבלתי סביר שהם יוענקו לקבוצה מצומצמת של אנשים.
גדעון סער: אני חושב שאין פה פגיעה בזכות השביתה, נהפוך הוא, זה חוק שקיים גם במדינות מערביות אחרות ויש פה הגנה עליה.
זהבה גלאון: במדינות מערביות אחרות זו היתה חרב פיפיות.
זהבה גלאון: מי שחוקק את החוק הזה, העובדים היו יותר מיליטנטים מהוועדים וזה רק הגביר את מספר השביתות במשק, זו הצעה איומה, ואתם רוצים להוביל אותנו להצעות האיומות האלה.
זהבה גלאון: תמיד אפשר להיתלות במדינות מערביות, זה יישמע יותר נאור, אבל במקרה הזה זה יותר מחפיר.
זהבה גלאון: גדעון סער: אני לא מציע לך לומר על כל דבר מחפיר.
זהבה גלאון: אני רוצה לבקש מחברי הכנסת לשקול את העובדה שבמהלך הליכי החקיקה יהיו שינויים כאלה ואחרים בהצעות החוק, אני לא יודע אם זה צריך לחול על שירותים חיוניים או על כלל השירות הציבורי.
זהבה גלאון: צריך לשקול לגבי ההצעה של חבר-הכנסת שטרן, ואני מתייחס לשתי ההצעות שבאות להתמודד עם אותה בעיה לאומית, האם בוררות זה דבר שאתה יכול לכפות אותו על הממשלה או לא.
זהבה גלאון: הדבר הזה לא פשוט.
זהבה גלאון: אלה דברים שאנחנו נדון בהם לגופן של הצעות החוק.
זהבה גלאון: האמירה שלנו שאנחנו פוטרים מחובת הנחה היא אמירה נכונה במישור הערכי, כי אנחנו אומרים: יש לנו פה דבר שהוא פרוע ומזיק, ואנחנו, ככנסת, רוצים להתמודד אתו וזאת הדרך שלנו לומר שאנחנו מתמודדים.
זהבה גלאון: ערכי?
זהבה גלאון: אתה קצת נסחף.
רוני בר-און: חברת-הכנסת לבני, אינה נמצאת.
רוני בר-און: חבר-הכנסת דהן, בבקשה.
נסים דהן: אנחנו בעצם סוטים מהדיון כשאנחנו נכנסים למהות ולא נכנסים לגופו של עניי.
נסים דהן: מה שמונח בפנינו כאן, זה פטור מחובת הנחה, ומשמעותו, שיש כאן משהו דחוף מאוד שלא יכול לחכות 45 יום שאחרת, בתוך הזמן הקצוב בחוק, תהיה פה מהפכה כזאת עולמית שהמדינה תתמוטט או שיחזירו את הגולן.
נסים דהן: את חוק הגולן חוקקו ביום אחד כי היה חשש שהגולן יוחזר, אז בגין חקק את חוק הגולן ביום אחד, ואת חוק ירושלים בחצי יום.
נסים דהן: מה הולך לקרות כאן?
נסים דהן: למדינת ישראל יש מספיק כלים להתמודד עם הבעיות של השביתות שעם חלק מהן אני לא מסכים, ומותר לי לומר שאני לא מסכים.
נסים דהן: אבל להפוך כל אי-הסכמה שלי לדיון ציבורי דחוף?
נסים דהן: אני זוכר את ההתמוטטות הגדולה של הבנקים, עד שהקימו את מ.י.
נסים דהן: ישראל שהיתה צריכה לתת את הפתרון לאלפי ישראלים שהשקיעו את כספם בבנקים, זה לא נעשה בדחיפות הזאת.
נסים דהן: אז הדחיפות מיותרת ולא נכונה.
נסים דהן: זה לגופו של עניין.
נסים דהן: ובאשר למהות.
נסים דהן: מה המשמעות של החוק הזה?
נסים דהן: דמוקרטיה זה שלטון העם.
נסים דהן: בדמוקרטיה אמיתית צריך ללכת ולשאול את העם על כל דבר קטן, זו הדמוקרטיה האמיתית.
נסים דהן: למה אנחנו לא עושים את זה?
נסים דהן: אנחנו אומרים שהעם נתן לנבחרים שלו את הסמכות, לתקופה מסוימת, לנהל את העניינים.
נסים דהן: אותו עם שנתן את הסמכות לממשלה שלא הלכה לבחירות עם האג'נדה הזאת של הגזירות הכלכליות ושל מפת הדרכים, אותו עם נתן לוועדי העובדים את אותה סמכות.
נסים דהן: למה העם שנתן לוועדי העובדים את הסמכות לנהל את העניינים עד כדי שביתה זה לא אותו עם שנתן לממשלה הזאת, שלא הלכה לבחירות על האג'נדה הזאת, לעשות אתה דבר הנורא ביותר, להרעיב אלפי ילדים, מאות משפחות ואנחנו בטוחים שהעם נתן את זה.
נסים דהן: למה לא הלכנו לעם לשאול על הגזירות הכלכליות?
נסים דהן: למה לא הלכנו לעם על מפת הדרכים?
נסים דהן: למה לא הלכנו לעם על השינויים שהממשלה עושה?
נסים דהן: החוק הזה זו תפישת עולם שאפשר להסכים אתה, אי-אפשר להסכים אתה, הדחיפות הזאת מיותרת ולא במקום.
נסים דהן: היו"ר רוני בר-און: תודה רבה.
נסים דהן: חבר-הכנסת אליעזר כהן,
נסים דהן: בבקשה.
אליעזר כהן: רבותי, העניין הוא שהמבנה של ההסתדרות כמו שהיה עד היום עבר והם צריכים לארגן מחדש את האיגודים המקצועיים.
אליעזר כהן: כל עוד לא מבינים את זה, חייבים לבוא חוקים כמו שמועלים כאן היום על ידי חברת-הכנסת רוחמה אברהם.
רוני בר-און: חברת-הכנסת אתי לבני, בבקשה.
אתי לבני: בהצעות חוק האלה יש הרבה מאוד שגיאות, ויש להכניס בהם הרבה תיקונים.
אתי לבני: צריך להגדיר את השירותים החיוניים.
אתי לבני: דובר על שירותים חיוניים, אני לא רואה פה שירותים חיוניים.
אתי לבני: צריכים להיות ארבעה, חמשה דברים - - -
רוני בר-און: אנחנו מדברים על פטור מחובת הנחה.
אתי לבני: איסור לשבות 30 יום לפני בחירות הוא בניגוד לאמנות בינלאומיות, הוא לא נכון.
אתי לבני: יש כאן נושאים שונים שצריכים בדיקה, למשל, איך יוצאים להחלטה על שביתה, האם גם זה על ידי משאל עובדים או באיזה צורה לצאת מהדברים האלה.
אתי לבני: לגבי הדחיפות.
אתי לבני: נכון, אפשר להגיד בסדר הרגיל של הדברים.
אתי לבני: אבל מכיוון שהעניין הזה נמצא היום במרכז סדר היום הציבורי, אולי זה הזמן למצות את כל ההליכים, את כל ההתנגדויות, את כל הבעד ולצאת עם איזה שהיא הצעת חוק שתענה על הדרישות.
אתי לבני: אני שומעת כאן חלק מהדוברים שגם הם נגד השביתות הפראיות בחלק מהמקומות.
אתי לבני: לכן, כל עוד הנושא הזה על סדר היום, אין שום בעיה להפוך אותו גם לדחוף, ואז לצאת במסגרת קריאה ראשונה שניה ושלישית את כל ההסתייגויות, תיקונים שוודאי ארצה להיות שותפה להם.
רוני בר-און: חבר-הכנסת יורי שטרן, בבקשה.
רוני בר-און: יורי שטרן: לגופו של החוק אנחנו נדון כשזה יעלה.
רוני בר-און: לגבי רוסיה, אני רוצה להגיד לידידי חבר-הכנסת פרוש, ברוב מדינות המערב, החקיקה בנושא שביתות היא חקיקה מגבילה.
רוני בר-און: לגבי דחיפות, אמר גדעון סער דברי טעם.
רוני בר-און: המפעלים נסגרו בגלל שביתה במכס ומאות עובדים איבדו את מקומות העבודה.
רוני בר-און: המובטלים לא קיבלו את הקצבאות שלהם כי ביטוח לאמי ולשכות התעסוקה היו סגורים.
רוני בר-און: הדברים האלה הם דחופים ביותר ולכן אנחנו מבקשים לפטור מחובת הנחה.
זהבה גלאון: אני מבקשת התייעצות סיעתית לפני ההצבעה.
רוני בר-און: כמה זמן אתם רוצים?
זהבה גלאון: חמש דקות.
רוני בר-און: אני מציע שתתייעצו גם על ההצעה של רוחמה כי היא לא ממש שונה.
רוני בר-און: (הישיבה הופסקה בשעה 10:50) (הישיבה חודשה בשעה 11:00)
רוני בר-און: אני מודיע על חידוש הישיבה.
רוני בר-און: אני מבקש לשבת.
רוני בר-און: שיניתם את דעתכם, אתם תתמכו בהצעה?
רוני בר-און: רבותי, ההצבעה התחילה.
זהבה גלאון: אדוני היושב ראש, אין לך שליש, אתה לא יכול לקיים את ההצבעה.
רוני בר-און: כמה חברי ועדה קבועים יש פה?
רוני בר-און: אין פה שליש.
רוני בר-און: הודעתי על התחלת ההצבעה, ואז חברי האופוזיציה נדברו ביניהם, קמו ועזבו.
רוני בר-און: באולם נוכחים כעת, חברי-הכנסת: סער, גבריאלי, בנלולו, רשף חן ואנוכי, חמשה מתוך עשרים ואחד חבריה הקבועים של הוועדה, ומספר זה אינו מהווה שליש מכלל חברי הוועדה, ובהתאם להוראות סעיף 135ב.
רוני בר-און: לתקנון לא ניתן לקיים את ההצבעה היום.
גדעון סער: אני מבקש לקיים את ההצבעה מחר.
גדעון סער: 4.
גדעון סער: הצעת חוק יישוב סכסוכי עבודה (תיקון – הצבעה על עריכת שביתה בשירות הציבורי ודין שביתה בתקופת בחירות), התשס"ג-2003 – של חה"כ רוחמה אברהם
רוני בר-און: אנחנו עוברים לסעיף הבא בסדר היום: הצעת חוק יישוב סכסוכי עבודה (תיקון – הצבעה על עריכת שביתה בשירות הציבורי ודין שביתה בתקופת בחירות), התשס"ג-2003, של חברת-הכנסת רוחמה אברהם.
רוני בר-און: נקיים את הדיון, ההצבעה תתקיים מחר.
גדעון סער: למה נקיים מחר את ההצבעה?
רוני בר-און: יש לך שליש?
גדעון סער: יהיה לי.
גדעון סער: אני מבקש דיון בהצעה.
רוני בר-און: חברת-הכנסת רוחמה אברהם, בבקשה, תעלי את הצעתך.
רוחמה אברהם-בלילא: צר לי שחבריי מהאופוזיציה, החל מהתקציב שהיה בשבוע שעבר, היום - ואני מניחה שזו תהיה דרכם בקודש גם בהמשך – בורחים בעת הצבעות, משום שקשה להם לקבל את הסיטואציה שאין להם רוב.
רוחמה אברהם-בלילא: לגופו של עניין, שמעתי את טענות החברים ואני חושבת שאם היו קוראים את כל הצעת החוק - - -
רוני בר-און: לא דנו בהצעת החוק שלך, דנו בהצעת החוק של יורי שטרן.
רוחמה אברהם-בלילא: היתה התייחסות גם להצעה שלי.
רוחמה אברהם-בלילא: לחוק שלי שתי נקודות.
רוחמה אברהם-בלילא: ברמה העקרונית, אין לי שום התנגדות, להיפך, אני בעד פרוץ שביתות, אבל, לכל שביתה חייב להיות הגיון מסוים.
רוחמה אברהם-בלילא: חבר-הכנסת פרץ, יושב ראש ההסתדרות, פנו אלי מאות מקרב עובדי ציבור בטענה שאין להם הסכמה לגבי פרוץ השביתה הזו, הם לא מוכנים להורדה המשמעותית בשכרם עבור ימי השביתה, וחלק גדול מהם לא ידעו על מה השביתה.
רוחמה אברהם-בלילא: בהצעת החוק שלי אני באה לחזק את ארגוני העובדים ואומרת שאם יש רוב ליציאה לשביתה, אז כל ממשל, כל ישות שמנגד ואתם כמובן, תיראו הרבה יותר חזקים ולא ככאלה שמייצגים רק את עצמם או עושים צעדים פופוליסטיים כאלה ואחרים.
רוחמה אברהם-בלילא: הנקודה השניה אומרת דבר חשוב מאוד.
רוחמה אברהם-בלילא: 30 יום לפחות, לפני כל מערכת בחירות, כל ממשל, בין אם ממשל מוניציפלי, בין אם הממשלה עצמה, הוא ממשל סחיט, ועל מנת שלא לעשות את אקט של קיום כלכלת בחירות, אני חושבת שמחובתנו לקבל את הנושא הזה.
רוחמה אברהם-בלילא: לגבי דחיפות ההצעה.
רוחמה אברהם-בלילא: כחברה בוועדת הכספים, אני רואה את המצב של היום ואני חושבת שאנחנו נמצאים בתקופת חירום, המשק מתדרדר ושביתות פורצות מכאן ועד להודעה חדשה.
רוחמה אברהם-בלילא: כיושבת ראש ועדת משנה לעסקים קטנים ובינוניים, אני רוצה להעביר את התחושה שקיימת בקרב אותם בעלי עסקים שתלויים ביציאה וכניסה של סחורות בנמלים.
רוחמה אברהם-בלילא: יש שבירה.
רוחמה אברהם-בלילא: אותם אנשים שגם כך עוברים זמנים קשים, נאלצו להתמודד עם משבר עוד יותר קשה שקוראים לו נשק השביתה, ואני חושבת שמחובתנו לעשות זאת.
רוחמה אברהם-בלילא: כידוע לכולנו הצעות חוק דומות נדחו בכנסות הקודמות, ובתקופת הזמן הקצרה שאני משמשת כחברת כנסת, נוכחתי לדעת שאם לא מביאים את הדברים לאישור דחוף, לטיפול דחוף, הדברים מתמוססים.
רוחמה אברהם-בלילא: יש עוד כמה נקודות קריטיות בדרך שמשפיעות על המצב במדינה ובמשק.
רוחמה אברהם-בלילא: נושא קרנות הפנסיה שאני עדיין לא רואה שזה הסתיים, ומשתמשים בנשק השביתה.
רוחמה אברהם-בלילא: ההיפך, רוצים לשבות - צריכים רוב, אין לי שום בעיה עם זה.
רוחמה אברהם-בלילא: נושא חברת החשמל, כן נוריד את השאלטר לא נוריד את השאלטר, הגיע הזמן שבמדינה שלנו יפנימו עובדה פשוטה אחת ששום גורם לא יכול להיות פופוליסטי ולקחת את המשק של מדינת ישראל ולעשות בו כראות עיניו.
רוחמה אברהם-בלילא: אני מבקשת מחבריי לוועדה לאשר את ההצעה.
עמיר פרץ: מצאתי צורך להתייחס שנית למרות שההתייחסות היא לא לגופה של ההצעה אלא לדחיפות הנדרשת.
עמיר פרץ: כפי שאמרתי, אין לי שום בעיה בענין שוני בתפישות עולם, בגלל זה כל אחד משתייך למפלגה שהוא מחליט להשתייך אליה, לגישת החיים שלו.
עמיר פרץ: חברת-הכנסת רוחמה אברהם יכולה להציע כל הצעה, זו זכותה המלאה, בשביל זה היא נבחרה.
עמיר פרץ: אני רק אומר שהעניין של הדחיפות יוצר מצב בלתי סביר.
גדעון סער: אדוני היושב ראש, אני מסכים שההצבעה על שתי ההצעות תתקיים מחר.
רוני בר-און: חבר-הכנסת פרץ, תמשיך בבקשה.
עמיר פרץ: אני שוב מדגיש, אין לי שום בעיה עם העובדה שאנשים בנויים מתפישות עולם שונות, זכותם המלאה, זו המהות של הדמוקרטיה.
עמיר פרץ: אני חושב שמעת לעת שלטון צריך להיזהר משימוש גורף ובוטה ברוב - גם ברוב שנמצא כרגע - כי הרוב הזה יש לו תכונה להשתנות.
עמיר פרץ: והדבר החמור ביותר, באמת, אין שום סיבה לדחיפות.
עמיר פרץ: ברור לי לחלוטין שההצעה במהותה, לא משנה דבר.
עמיר פרץ: להיפך, הבעיה בשביתות היא איך מחזירים את האנשים לא איך מוציאים אותם.
עמיר פרץ: תמיד, לפני שביתה כולם בטוחים שהם צודקים במאה אחוז, והבעיה היא להביא לפשרה שהרי אין סיום שביתה בלי פשרה.
עמיר פרץ: הבעיה המרכזית תמיד תהיה, איך מסיימים שביתות?
עמיר פרץ: מנהיגות עובדים וועדי עובדים הם לא כלי ריק שנבחר בהליכים פחות חמורים מההליכים לפיהם נבחרים בכנסת.
עמיר פרץ: אני חושב שלאור הדיון שמתקיים היום סביב מפת הדרכים, הרבה מאוד מצביעי ליכוד יכולים לבוא ולשאול את ראש הממשלה באיזה זכות הלכת למפת הדרכים?
עמיר פרץ: אנחנו הצבענו בשבילך כי היינו בטוחים שלעולם לא תרים ידך למדינה פלסטינית.
עמיר פרץ: אבל זו חובתה של מנהיגות, לשאול את שיקוליה בשעה מסוימת.
עמיר פרץ: אני בטוח שחבריי מהאיחוד הלאומי רוצים שראש הממשלה יביא למשאל עם את כל הנושא המדיני שעומד היום על הפרק.
עמיר פרץ: עובדה שהממשלה מחליטה בלי משאל, כי זה טבעו של מבנה דמוקרטי.
עמיר פרץ: אני לא מוטרד מההצעה עצמה, היא לא מעלה ולא מורידה, אבל היא פוגמת ועושה כתם גדול על מדינת ישראל באשר למעמדה בקרב אומות העולם.
עמיר פרץ: אנחנו יודעים איך מתייחס האו"ם לשאלות כאלה, ומה מעמדה של ישראל בארגון העבודה הבינלאומי, גם כך אנחנו מותקפים בוועידות בינלאומיות, ומוצאים את עצמנו כמדינה שמתוארת כאחרונת הדמוקרטיות, בגלל השאלה של מצב הביטחון והשימוש הבוטה שעושים אויבי ישראל בהיערכות הביטחונית, כביכול כאקט פוגע בדמוקרטיה.
עמיר פרץ: אני לא מציע שתוסיפו שמן למדורה, אני לא מציע שנהיה במצב שנשקול ללכת לתביעה במוסדות בג'נבה כנגד חקיקה בלתי הגיונית, בלתי לגיטימית - - -
גדעון סער: סליחה, אדוני היושב ראש, אני מודיע שמחר לא תהיה הצבעה.
רוני בר-און: אנחנו לא מודיעים שום דבר, אתה יכול להודיע מה שאתה רוצה לחברי הסיעה כשנגיע להצבעה, ואם תהיה פה כניסה של אנשי האופוזיציה - - -
גדעון סער: אז אנחנו נצא, אתה רוצה לשחק?
רוני בר-און: אבל גם אין ישיבה, אני לא יכול לקבל החלטות כל עוד יש דיבור.
רוני בר-און: בבקשה חבר-הכנסת פרץ.
עמיר פרץ: חבר-הכנסת גדעון סער, אני מציע לך, לא לחלק את האחריות הלאומית בין גורמים שונים שנבחרו כדין.
עמיר פרץ: גם אני לא אשתמש כלפיך כשאתה נוהג בחוסר אחריות לאומית כל עוד אתה פועל כחוק.
גדעון סער: ואם אני משנה את החוק?
עמיר פרץ: כשתשנה אותו תפנה אלי, כרגע אנחנו פועלים במסגרת החוק.
עמיר פרץ: כשתשנה אותו, ואדבר, ואתה תמנע ממני גם את הזכות לדבר, תאמר שאני נוהג בחוסר אחריות לאומית.
עמיר פרץ: אבל כרגע אני עדיין פועל במסגרת החוק: השאלה המרכזית שאתה צריך לשאול את עצמך, מדוע ממשלת ישראל לא מצאה צורך לבקש צווי מניעה בבית המשפט?
עמיר פרץ: מכיוון שברור לממשלת ישראל שמבחינת החוק, ציבורי העובדים נהגו כדין וציבורי העובדים נוהגים באחריות.
עמיר פרץ: אדוני היושב ראש, צריך לקחת בחשבון שגם אם ממשלת ישראל קיבלה החלטה, על-פי חוק שעת חירום, להוציא צווי ריתוק, היא השתמשה בהם במינון מאוד קטן, כי היא ידעה יפה מאוד שהעובדים מוגנים לחלוטין, מכל היבט שהוא, ואסור לכנות שימוש בכלים דמוקרטיים לפי נוחות, מתי זה אחריות, ומתי זה חוסר אחריות.
עמיר פרץ: אני מציע לך חברי גדעון סער, תשקול היטב לפני שאתה מתבטא בביטויים כאלה, לפחות בכל מה שנוגע אלי.
עמיר פרץ: אתה יודע יפה מאוד שאם ההצעות האלה יעברו – ורמזת על כך - מי שיתנגד לבוררות חובה זו דווקא הממשלה, היא בוודאי לא תרצה להיות במצב שאיזה שהוא גוף אובייקטיבי ישפוט אותה, כמו את העובדים.
עמיר פרץ: הממשלה לעולם לא תסכים להתחייב מראש לקבל החלטה של בורר כלשהו, אתה אומר זאת בעצמך.
עמיר פרץ: כלומר, אתה מראש מניח שבסופו של דבר הכנסת תיתן לממשלה כלים עודפים על פני אזרחיה, מכל סוג שהוא, גם אם הם אזרחים שמישהו לא אוהב כאן.
עמיר פרץ: אלה הצעות מורכבות מאוד, יש להן השלכות בינלאומיות, יש להן השלכות מהותיות לגבי הדמוקרטיה, ואין שום סיבה לנהוג בהן בחופזה, בדרך שיכולה להסתבר כדרך לא אחראית.
רוני בר-און: גברת קלעי, עמדת הממשלה, בבקשה.
אריאלה קלעי: הממשלה לא מתנגדת לנושא של פטור מחובת הנחה.
רוני בר-און: עוד מישהו רוצה לדבר בנושא?
רוני בר-און: הדיון בנושא נעול.
רוני בר-און: מכיוון שאין בחדר אלא 6 חברי ועדה, ההצבעה בשתי ההצעות תתקיים מחר, ולא יתקיים דיון נוסף.
רוני בר-און: גדעון, הנושא הבא על סדר היום, זו הצעה שלך לתיקון תקנון הכנסת, אתה רוצה שנדון בה עכשיו או שנעבור קודם לבקשות של חברי-הכנסת סנה ואייכלר?
גדעון סער: אני מוכן שלא לדון בה היום, זה לא דחוף.
רוני בר-און: 5. א.
רוני בר-און: שכירות לשכה פרלמנטרית – בקשת חה"כ אפרים סנה ב.
רוני בר-און: שכירות לשכה פרלמנטרית – בקשת חה"כ ישראל אייכלר
רוני בר-און: הנושא הבא, פנייתו של חבר-הכנסת אפרים סנה בעניין אישור חריג לתשלום רטרואקטיבי של הוצאות שכר הדירה ללשכתו הפרלמנטרית בתל אביב, וזאת עקב תקלה שארעה אצלו.
רוני בר-און: ברשותכם, הוא יפרט וינמק.
אפרים סנה: הבקשה היא לאישור תשלום רטרואקטיבי עבור לשכתי הפרלמנטרית.
אפרים סנה: למה רטרואקטיבי?
אפרים סנה: כי איחרתי בהגשת החוזה, ורק במהלך הפגרה ביקשתי את אישור הוועדה.
אפרים סנה: זה נבע מכך שחידוש החוזה התעכב, חלק בגללי.
אפרים סנה: מיום התפטרות הממשלה היינו תקועים בשלוש מערכות בחירות, זו אחר זו, ובשלושתן הייתי מעורב אישית.
אפרים סנה: אחר כך זה התעכב בגלל התכתשות חשבים או אי-הבנה בין חשבים עקב תקלות טכניות.
אפרים סנה: החוזה הוא חוזה סטנדרטי של הכנסת, בתעריף מקובל.
אפרים סנה: אין בעיה עם החוזה עצמו, הבעיה היא שאיחרתי בהגשתו.
אפרים סנה: לכן, לפי התקנון, צריך את אישור הוועדה.
אפרים סנה: זה כל הענין.
אנה שניידר: אדוני היושב ראש, אני רוצה להבהיר את המסגרת המשפטית.
אנה שניידר: ישנה החלטה בדבר שכר חברי הכנסת (הענקות ותשלום).
אנה שניידר: סעיף 31 בה דן בשכירת לשכה פרלמנטרית, והסעיף קובע שחבר כנסת לא ישכור לשכה פרלמנטרית אלא אם אישרה ועדה מיוחדת של הכנסת את החוזה, ואז, בסעיף 31 (ה) נאמר כך: "נכנס חבר הכנסת למושכר בטרם אושר חוזה השכירות על ידי הוועדה לבדיקת חוזים, לא יקבל מימון עבור התקופה שקדמה למועד במועד מתן האישור אלא אם כן אישרה ועדת הכנסת, במקרים מיוחדים ומנימוקים שיפורטו בהחלטתה, מימון עבור התקופה האמורה, כולה או חלקה".
רוני בר-און: המקרה המיוחד לו טוען חבר-הכנסת סנה שבעת ההתקשרות שלו, ותוך כדי המשא ומתן המשפטי, נפלו עליו כמה דברים: נפילת הממשלה והליכה לבחירות; פריימריס פנימיים לקביעת הרשימה לכנסת; ופריימריס לקביעת יו"ר המפלגה שלו, וכשעשן "הצרות" הפוליטיות הפרטיות האלה התפזר, הוא גילה שהחוזה שלו לא הושלם.
רוני בר-און: הוא אכן פנה אלי בפגרה ולא ניתן היה לקיים את הדיון בפגרה.
רוני בר-און: הבטחתי לו שבישיבה הראשונה של ועדת הכנסת הענין יובא לפניה.
רוני בר-און: בישיבה הראשונה של הוועדה עסקנו בענייני התכנית הכלכלית, וכך נגררנו לעוד שבוע.
רוני בר-און: אני בהחלט רואה בזה טעמים מיוחדים ונסיבות יוצאות דופן.
רוני בר-און: חבר-הכנסת ישראל אייכלר פנה בבקשה - שלא מתקרבת להיות דומה לזו של חבר-הכנסת סנה – לא הטריח את עצמו לבוא ולנמק את הבקשה - - -
מאיר פרוש: הוא ביקש ממני להופיע במקומו, ולכן אני כאן.
מאיר פרוש: היו"ר רוני בר-און: אם כן, סליחה.
מאיר פרוש: בכל אופן, מיד עם השבעתו של חבר-הכנסת אייכלר כחבר כנסת, ב-17 לפברואר, הוא בנה לו לשכה פרלמנטרית, והיום הוא מגיע הנה כדי לבקש מאתנו לאשר את זה אחורה.
מאיר פרוש: אומר כך: זו תהיה הפעם האחרונה שאנחנו שומעים טענות כמו: לא שמעתי, לא הבנתי, לא ידעתי.
מאיר פרוש: בכנות מבלי שאני אומר מלה על איכות הטענות, לא עולה על דעתי שחבר כנסת, במקרה של אייכלר, נזכר אחרי שלושה חודשים.
מאיר פרוש: הוא ישב לידי בתדרוך לחברי הכנסת החדשים.
מאיר פרוש: אז אם אני שמכיר קצת את התקנון ואת החוק ואת עבודת הכנסת באתי וישבתי לשמוע את הדברים האלה.
מאיר פרוש: יחד עם זה, כדי ליישר קו אדום, אצביע בעד אישור שני המקרים החריגים האלה, ואני מזמין את הוועדה גם כן, לקבוע בהחלטתה שאנחנו לא נישנה על התופעה הזאת, זה לא יחזור.
מאיר פרוש: אני רוצה להיות סנגור של חבר-הכנסת אייכלר.
מאיר פרוש: כבר שבע שנים אני חבר כנסת ועד היום אני לא יודע בדיוק מה הם החוקים.
מאיר פרוש: אז חבר כנסת חדש שישב לידך כשהוא ידע שהוא הולך להיות חבר כנסת, אתה יודע כמה מרוגש הוא היה באותו יום?
מאיר פרוש: עד היום הוא מרוגש על זה שהוא חבר כנסת.
מאיר פרוש: אז הוא לא זכר.
מאיר פרוש: אבל אם הגברת חכמיאן רוצה להסביר את הענין של הרב אייכלר, היא תעשה את זה יותר טוב ממני.
טובי חכמיאן: לא, הוא הגיש מכתב לווועדה.
רוני בר-און: אני אציע הצעת החלטה שתתחשב בשני המקרים החריגים האלה, לאחר ששמענו אותם, נאשר את הבקשות - - -
דוד לב: אני מציע שתוציא מכתב לחברי הכנסת שזה יהיה תוכנו.
רוני בר-און: בוודאי אנחנו מודיעים, כוועדת הכנסת, שלא נשמע יותר את הדברים האלה.
דליה איציק: אדוני היושב ראש, תוך כדי זה שאתה מדבר, אני שואלת את עצמי, אני חצי שנה בכנסת, ואני מודה ומתוודה שאני לא זזה בלעדי הבחורה המקסימה הזאת, אבל זה יכול לקרות לי.
רוני בר-און: לא, אם את לא זזה בלעדיה זה לא יכול לקרות לך.
רוני בר-און: דליה איציק: היא לוקחת אותי בצד ומסבירה לי על משהו שלא ידעתי.
רוני בר-און: אם יהיה מצב כזה, אני אקבל ממך ואאמין לך שנזקקת למנגנון והמנגנון הטעה אותך.
דליה איציק: בחיים לא אגיד שהמנגנון הטעה אותי, אבל אני רוצה להגיד משהו אחר, אני מפחדת קצת מהאמירה הגורפת שלך.
דליה איציק: צריך לאשר את מה שהם אומרים, אבל מחר יכול להיות - - -
רוני בר-און: ההחלטה תהיה שאנחנו קוראים לכל חברי הכנסת לבדוק את עצמם, ולשוב ולהיוועץ במנגנון ובייעוץ המשפטי, כדי לא להיות בבחינת מניחים תקלה לפני עיוור.
דליה איציק: זה בסדר.
רוני בר-און: אז הצעת ההחלטה היא אפוא: 1.
רוני בר-און: לאשר לחבר-הכנסת סנה, כפי בקשתו.
רוני בר-און: ולאשר לחבר-הכנסת אייכלר, כפי בקשתו.
רוני בר-און: ועדת הכנסת קוראת לכל חברי הכנסת – והעתק מהחלטה זו יועבר אליהם – לבדוק את עצמם בכל המחויבויות העולות כתוצאה מהחלטות המנגנון, להיוועד שוב עם אנשי המנגנון ומחלקת הייעוץ המשפטי של הכנסת, כדי שלא ישובו ויישנו תקלות מהסוג שבהן טיפלנו גם היום.
רוני בר-און: מי בעד הצעת החלטה זאת?
רוני בר-און: הצבעה בעד רוב נגד – אין נמנעים – אין ההצעה התקבלה.
רוני בר-און: תודה רבה, אני קובע שההחלטה נתקבלה פה אחד.
מאיר פרוש: יש לי בקשה, אבל תקבל אותה ברוח טובה, אני מאוד פעיל במערכת הבחירות, ואני חושב שמחר משבע בבוקר עד ארבע לפנות בוקר - - - היו"ר רוני בר-און: כל המדיה, כל המדיה, כל הדרגים של המדיה.
גדעון סער: אבל הקלפיות נסגרות בשעה עשר.
מאיר פרוש: אני מבקש שההצבעה לא תהיה מחר, בשיא הרצינות, תעשה לי טובה, אני לא חושב שאוכל לבוא מחר לכנסת.
דליה איציק: באמת, אם אפשר שזה יידחה, מחר יום נורא קשה, גם אני לא עובדת מחר.
רוני בר-און: בסדר, בכל מקרה, מחר יש לנו ישיבה.
גדעון סער: - - - באמצע הצבעה - - -
רוני בר-און: גדעון, שמעתי.
רוני בר-און: ביום רביעי, ב-11:00 יש לנו מליאה?
גדעון סער: אם אדע שזה יכול לעלות במליאה ביום רביעי, גם אם זה עולה בוועדה ביום רביעי, לא איכפת לי.
רוני בר-און: יש בעיה לאשר את זה ביום רביעי ולקיים את הדיון במליאה באותו יום?
דוד לב: אם פוטרים – אפשר.
אנה שניידר: אם תפטרו.
אנה שניידר: היו"ר רוני בר-און:
אנה שניידר: אם ביום רביעי נפטור מחובת הנחה, כפי בקשתם, זה יועלה באותו יום לדיון במליאה?
אנה שניידר: צריך לבדוק זאת עם נשיאות הכנסת, היום בשעה 12:00 יושבת נשיאות הכנסת.
רוני בר-און: בנשיאות הכנסת ידעו לעשות זאת.
רוני בר-און: יושב ראש הקואליציה, יושב ראש האופוזיציה, כל אחד יודיע לצאן מרעיתו שביום רביעי בשעה 10:00 נקיים פה את ההצבעה על הפטור מחובת הנחה של שתי הצעות החוק.
רשף חן: זה במקום הישיבה מחר?
רוני בר-און: זה בנוסף.
רוני בר-און: הישיבה מחר תתקיים כרגיל.
רוני בר-און: בוקר טוב חברים, אני פותח את ישיבה מס' 19 של ועדת הכנסת, על סדר היום שלנו נושא אחד: סדרי ההצבעה, בקריאה שניה ושלישית: הצעת חוק התכנית הכלכלית להבראת כלכלת ישראל (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנות הכספים 2003 ו-2004), התשס"ג 2003.
רוני בר-און: ובהצעת חוק יסוד: משק המדינה (תיקון מס' 11).
רוני בר-און: אני מבקש מהחברים בוועדה וכל אלה שיושבים בשורה האחורית, לשמור על שקט ולשמור על דיון מסודר משום שלוח הזמנים מבחינת תהליך קבלת ההחלטות שלנו הוא מוגבל.
רוני בר-און: אולי אינסוף לדיון של המליאה ולהצבעות אבל מן הראוי שתהיה לפחות התחלה.
רוני בר-און: אני מתנצל מראש, אין לי שום כוונה היום, בישיבה הזאת ובדיון הזה, לגלות איזשהו רפיון בדרך שבה אנהל את הישיבה.
רוני בר-און: אני מתנצל מראש אבל אני מבקש את שיתוף הפעולה שלכם.
רוני בר-און: בבקשה, חבר הכנסת אברום בורג.
אברהם בורג: אדוני היושב ראש, בוקר טוב, אני מודה לך על חוסר הרפיון, אני רוצה להמשיך באותה עמדה שהייתה לנו בראשית השבוע לגבי הדיון.
אברהם בורג: יש סדרי הצבעה מאוד ברורים בתקנון הכנסת.
אברהם בורג: אני חושב שמה שהכנסת צריכה לעשות, לאמוד על ההצבעה שלה, תבוא ותגיד לי, יש הסתייגויות יותר חשובות, פחות חשובות, אני אגיד לך מה אני חושב דבר ראוי מבחינת הציבוריות של ההצבעה.
אברהם בורג: אני רוצה שציבור בוחריי יידע כיצד אני מצביע על כל נושא ונושא, על כל סעיף וסעיף.
רוני בר-און: דף לבוחר.
אברהם בורג: אין רקורד באף מקום.
אברהם בורג: אני רוצה שדברי ימי הכנסת יתעדו את אופן הצבעתי.
אברהם בורג: אני רוצה שהצופה בבית יידע כיצד אני מצביע.
אברהם בורג: אם הוועדה מקיימת דיון שהוא מעבר למה שקבוע בפרוטוקול ולזכויות המוקנות לחברי כנסת על פי הפרוטוקול להביע את הצבעתם, כל הצעה שתבוא בפני הוועדה, אני מבקש שזאת תהיה הצעה שתאפשר את הנתונים האלה שמייחסים שקיפות לציבור כיצד הצבעתי בזמן אמת, שיציגו את הפרוטוקול.
רוני בר-און: לעניין הזה, כדי שחברים ידעו בפני מה אנחנו עומדים, אני רוצה לומר מספר דברים.
רוני בר-און: כשבאנו הנה ביום שני בבוקר וזיהינו, שלא בהפתעה גדולה, את היערכות חמ"ל האופוזיציה בראשותך, היה ברור לחלוטין שאתם הולכים לשחק פה על זמן, ודי בצדק מבחינתכם.
רוני בר-און: ואז הגענו לאיזשהו עמק שווה ואמרנו, אנחנו לא נשתמש בכוח האצבעות שלנו כדי ליטול מכם את הזכות האלמנטרית, זכות הזעקה, זכות המחאה, זכות ההפגנה, ונתנו לכם 50 שעות, עמדתם בגבורה ב-50 השעות האלה, מחיתם, זעקתם, והפגנתם – בפנים ובחוץ, והזמנתם להפגנות, מבפנים החוצה וזה בסדר גמור.
רוני בר-און: אבל הזכרנו לכם, ונשוב ונזכיר לכם עכשיו, שעל בסיס העיקרון של "צ'קינג בלנסס", כנגד הזכות המוקנית, המובנית, המקודשת שלכם למחות ככל שיש בידכם וככל שיש ברצונכם, עומדת החובה שלנו, של הכנסת, לקדם את מעשה החקיקה.
רוני בר-און: הנחתם משהו כמו 8,000-10,000 הסתייגויות.
רוני בר-און: ואם אתם מבקשים על כל הסתייגות כזאת להצביע כפי שמתיר לכם התקנון, החשבון הוא מאוד פשוט.
רוני בר-און: בהצבעה שמית, גם אם אנחנו לא עושים סיבוב נוסף בזה שאברום יצא החוצה ואז מבקשים ממזכיר הכנסת לקרוא לאברום ולהקריא את כל השמות שוב, תוך עשר דקות, עשיתי את ההנחה הכי גדולה האפשרית.
אברהם בורג: אתה טועה, לא פחות מרבע שעה.
רוני בר-און: רבע שעה.
רוני בר-און: אתה בקיא ומנוסה ממני.
רוני בר-און: רבע שעה כפול 8,000 הסתייגויות = 120,000 דקות.
רוני בר-און: 120,000 דקות שווים לאלפיים שעות.