GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
4402: אנחנו חושבים שעל מנת שהקריאה הראשונה תתנהל בצורה מסודרת ונוכל להביא את זה מחר במהלך הדיונים, אנחנו צריכים לגמור את זה מהר ככל האפשר, גם כדי להסביר לכל הנוגעים בדבר את מהות החוק ואת ההשפעה המסיבית והקריטית שיש לו על מעמדם של בתי הדין הרבניים במדינת ישראל, על הבאתם לעצמאות ועל שחרורם מכל השפעה פוליטית.
רוני בר-און: אני מבקש עכשיו לא יותר ממשפט אחד, רק לעניין הפרוצדורלי אם לקיים את זה עכשיו או להיענות לבקשתה של חברת הכנסת אברהם לדחות את זה לשעה 14:30.
נסים זאב: אולי אפשר לקיים הצבעה - -
רוני בר-און: לא לדבר בלי רשות דיבור, בבקשה.
רוני בר-און: זו פעם אחרונה שאתה עושה את זה היום.
נסים זאב: גם פעם ראשונה.
רוני בר-און: ודאי, אבל גם פעם אחרונה, חשוב לציין.
מאיר פרוש: אני מאוד שמח על הדרישה הזאת ואני רוצה לנמק מדוע לא לדון עכשיו.
מאיר פרוש: בואו ניקח את העובדות כמו שהן.
מאיר פרוש: מגישים לנו את הצעת החוק והדפים הכחולים מונחים כעת.
מאיר פרוש: מי שרצה לטרוח יכול היה לבוא אתמול בלילה לפה, לבקש צילום ולקבל צילום, אבל אני, שלקחתי אתמול בלילה את הצילום של החוק, עדיין לא למדתי את מה שיש בחוק העיקרי.
מאיר פרוש: איך מבקשים ממני, כרגע, שאני אחווה את דעתי על חוק, כשאני לא מכיר את החוק העיקרי?
רוני בר-און: הם מבקשים ממך רק התייחסות לעניין אחד: אם זה דחוף מספיק כדי לפטור את הצעת החוק מחובת הנחה.
מאיר פרוש: אבל אני לא יודע אם להצביע כן או לא, כאשר לא למדתי את החוק העיקרי.
מאיר פרוש: לכן אני מבקש:
מאיר פרוש: לפחות תנו לי כמה שעות ללמוד את זה.
רוני בר-און: אתה בעד הדחייה.
מאיר פרוש: אני רק אומר - במקרה יושב פה היועץ המשפטי לממשלה.
מאיר פרוש: כשהוא צריך לדון על הצעת חוק, הוא יכול לדון בצורה כזאת, בלי שהוא דן ומתעמק בזה כמה שעות?
מאיר פרוש: תנו לנו כמה שעות לדון בזה.
מאיר פרוש: לכן אני מבקש לחכות כמה שעות.
רוני בר-און: חבר הכנסת יתום אהוד.
אהוד יתום: כן.
אהוד יתום: אני מוכרח להודות שאני מבולבל היום.
אהוד יתום: יש דרישת ממשלה ויש דרישת קואליציה.
אהוד יתום: אני מודיע לכם שאם אין דחייה, אני נמנע בהצבעה הזאת.
אהוד יתום: אני לא רוצה לפגוע בקואליציה ואני לא רוצה לפגוע בממשלה.
רוני בר-און: תודה רבה, חבר הכנסת יהלום.
אהוד יתום: כדאי שיהיה סדר.
אהוד יתום: יש ממלא מקום ליושב ראש הקואליציה, שמענו אותה.
אהוד יתום: אי אפשר לבלבל את חברי הכנסת עם כל ההתנצחות הנוראית הזאת.
רוני בר-און: בבקשה, חבר הכנסת יתום דני.
דני יתום: אני מבקש לקיים את הדיון ואת ההצבעה עכשיו, מן הטעם הפשוט: יש לי לוח זמנים, לוח הזמנים שלי קבוע, אני לא רוצה להתחיל לברבר אותו ואני מבקש לדעת - במידה ולא אוכל להופיע לישיבה של 14:30, האם עדיין עומדת לי הזכות להצביע מכיוון שהתייצבתי כאן בשעה 09:00 בבוקר.
רוני בר-און: התשובה על השאלה היא, כמובן:
רוני בר-און: אם לא תופיע, איך תוכל להצביע?
דני יתום: למה שאני אופיע אם מבלבלים אותי בלוחות הזמנים?
רוני בר-און: הבנתי, אבל זאת שאלה אחרת.
רוני בר-און: לשאלה הקודמת שלך השבתי שלפי דעתי אם לא תופיע, לא תוכל להצביע.
מוחמד ברכה: הוא לא נושא באחריות לקלקולים של הקואליציה.
מוחמד ברכה: מה העניין?
אהוד יתום: מה שבטוח הוא שדני ואני מבולבלים.
רוני בר-און: חבר הכנסת ברכה, באמת.
רוני בר-און: חברים, אני עובר לשלב הקריאות לסדר על התפרצויות.
רוני בר-און: חבר הכנסת אלי אפללו.
אלי אפללו: אדוני היושב ראש, אני רוצה לדבר בקשר לשתי הצעות.
אלי אפללו: הצעה אחת היא להסדיר את מעמדם של הרבנים הראשיים - ולזה אני לא מתנגד - -
רוני בר-און: אלי, אנחנו מדברים על הדחייה לשעה 14:30.
אלי אפללו: שנייה.
אלי אפללו: אני מבקש להפריד בין שתי ההצעות.
אלי אפללו: אחת, להעביר את זה למשרד המשפטים - אני חושב שהרבנים הראשיים בעצמם מתנגדים ואני חושב שזה לא העיתוי.
אלי אפללו: אני מתפלא על חלק מחברי שחושבים בכלל כך.
אלי אפללו: הנה, יש לי פה מכתבים מהרבנים הראשיים שאומרים שהטעו אותנו כשהודיעו לנו שהרבנים הראשיים מסכימים לכך.
אלי אפללו: אז אני מבקש להפריד את שני הדברים.
רוני בר-און: אז אני מודיע לכם שבעניין הזה אני לא אתחשב בדעות של החברים.
רוני בר-און: שתי הבקשות יידונו ביחד.
רוני בר-און: בין שזה יהיה עכשיו, בין שזה יהיה אחר כך.
רוני בר-און: לא אפריד בין הבקשות.
רוני בר-און: לא אפריד.
רוני בר-און: אין לי סמכות להפריד.
רוני בר-און: זאת בקשת הממשלה.
רוני בר-און: יש לך סמכות לקבל הצעה אחת - לתת לה פטור מחובת הנחה - ולהצביע בשנייה נגד.
רוני בר-און: להפריד ביניהם אני לא אפריד.
אלי אפללו: אפשר לקבל הצעה להצביע בנפרד?
שאול יהלום: אתה לא צריך לבקש.
רוני בר-און: ודאי, אתה מצביע על שני חוקים.
רוני בר-און: כל חוק בנפרד מצביעים עליו.
רוני בר-און: אי אפשר לכרוך אחד בשני.
רוני בר-און: לעניין הדחייה, בבקשה.
רשף חן: נוצר פה מצב מאוד מוזר.
רשף חן: אני הייתי בישיבת הנהלת הקואליציה אתמול והנהלת הקואליציה החליטה לתמוך גם בבקשה הזאת וגם בחוקים.
רשף חן: זוהי עמדת הנהלת הקואליציה.
רוני בר-און: אין להודעה שלך שום כוח בחדר הזה, כמובן.
רשף חן: היא מתייחסת להודעת חבר הכנסת יהלום שאמר שהוא מבולבל - -
קריאות: יהלום לא מבולבל.
קריאות: מעולם לא היה מבולבל.
קריאות: זה היה אהוד יתום.
קריאות: אין היהלום יתום ואין היתום יהלום.
רוני בר-און: כמה אותיות שונות.
רשף חן: עמדת הנהלת הקואליציה בעניין הזה היא ברורה.
רשף חן: יש פה איזה מצב מאוד מוזר, שבו יש איזשהם כוחות שפועלים בתוך הליכוד ואני לא מצליח להבין אותם ומאד מצטער עליהם.
קריאה: אל תצטער, אנחנו דואגים לתורת ישראל.
קריאה: אל תצטער.
רשף חן: ודאי.
רשף חן: אני מבקש לקיים את ההצבעה הזאת עכשיו, אני מצפה מכל חברי הקואליציה להצביע בהתאם להחלטת הנהלת הקואליציה.
רוני בר-און: חבר הכנסת דהן, בבקשה.
נסים דהן: אדוני היושב ראש, אני מבין שהדיון הזה הוא דיון מקדמי לעצם - -
4402: - - -
מאיר פרוש: למנכ"ל משרד ראש הממשלה יש - -
רוני בר-און: חבר הכנסת פרוש.
מאיר פרוש: אבל יש לו קריאת ביניים.
רוני בר-און: לא שמעתי, אני קורא אותך לסדר בפעם הראשונה.
מאיר פרוש: בסדר, אבל תשים לב.
רוני בר-און: אני אשים לב.
מאיר פרוש: למרות שהוא מנכ"ל משרד ראש הממשלה.
מאיר פרוש: לא קרה כלום.
מאיר פרוש: שלא ייקרא קריאות ביניים.
רוני בר-און: חברת הכנסת רוחמה אברהם, הרי לא ראוי שאני אעיר לך, כיוון שאנחנו דנים בבקשה שלך.
רוני בר-און: אני מבקש, חברים, ככל שאתם יכולים, לא לשוב על דעה שאמרו חברים שלכם.
רוני בר-און: הרי לכל אחד יש דעה.
רוני בר-און: בסוף נצביע גם על זה.
נסים דהן: היות וכל הבקשה לדחיפות העניין היא יותר שלום בקואליציה ולא שום - אין לזה לגופו של עניין ולא כלום, כי ההבדל בין דחוף ולא דחוף הוא 48 שעות בסך הכול, 24 שעות, זה כל ההבדל בין דחיפות ללא-דחיפות.
נסים דהן: ממשלה יכולה להגיש חוק, להניח אותו ואחרי 48 שעות הוא נידון.
נסים דהן: כל הדחיפות עושה את זה 24 שעות בסך הכל.
נסים דהן: אבל, יש פה שלום-קואליציה והקואליציה מבקשת לאחרי הצהרים.
רוני בר-און: חבר הכנסת כבוד הרב מלכיאור, בבקשה.
מיכאל מלכיאור: כבוד היושב ראש, קשה לי להבין את הבקשה.
מיכאל מלכיאור: ההחלטה הייתה כבר שלשום, אנחנו, בסיעת העבודה-מימד, דנו כמו שצריך בבקשה הזאת בישיבת הסיעה אתמול - היה מספיק זמן, גם בהנהלת הסיעה, גם בסיעה - אני מדבר רק לגופו של עניין.
מיכאל מלכיאור: יש לנו את הפריבילגיה להיות באופוזיציה ולדון לגופו של עניין בעניין הזה.
מיכאל מלכיאור: ואני לא חושב שבגלל כל מיני קלקולים או חילוקי דעות לגיטימיים בתוך הקואליציה, שצריכים לדחות.
מיכאל מלכיאור: היה מספיק זמן לדון בזה ולקבל החלטה.
מיכאל מלכיאור: על כן אני מבקש לדון בזה עכשיו.
רוני בר-און: חבר הכנסת נסים זאב, בקיצור ונא לא לחזור על דברים שנאמרו.
נסים זאב: יש מושג ידוע שהמהירות והבהילות הן מהשטן ואנחנו לא רוצים שהשטן פה ירקד בינינו.
נסים זאב: אדוני היושב ראש - רק אתמול בעצם אמרו לי שאני מחליף את מקומו של יאיר פרץ בימים האלה בכל הנושא של הדיונים ולכן, החומר העומד לרשותי קיבלתי אותו רק הבוקר.
נסים זאב: לכן יש צורך לעיין בו כי פה יש סתימת פיות, בדרך כלל.
נסים זאב: לכן החברים צריכים בעצם רק להצביע.
רוני בר-און: יש פה סתימת פיות בדרך כלל?
נסים זאב: וכדי להצביע - -
רוני בר-און: לא, אני רוצה להבין: פה יש סתימת פיות בדרך כלל?
נסים זאב: ככה אני חש.
נסים זאב: אתה מנהל פה את הישיבה, עם כל הכבוד - בדיוק מה שמיכאל איתן עושה לך בוועדת חוקה, אתה עושה בוועדת הכנסת.
רוני בר-און: הרבה יותר גרוע.
נסים זאב: הרבה יותר גרוע.
נסים זאב: לכן אנחנו חייבים להיות מוכנים פה לדיון מתוך הכתב, ללמוד את החומר, מעבר לזה שצריכה להיות פה החלטת סיעה.
רוני בר-און: בבקשה, חבר הכנסת וילן.
אבשלום וילן: אדוני היושב ראש, היה את כל הלילה לכל מורדי הליכוד לעשות סדר בביתם.
אבשלום וילן: ברגע שקבעת ישיבה והסעיף הוא על סדר היום ואנחנו במצב פרדוכסלי שדווקא אנשי האופוזיציה צריכים לגבות הצעה הגיונית - מה שלהגיד, נגיד עליה.
אבשלום וילן: אבל אם הודעתם מאתמול להיום שיש ישיבה, אני מבקש לקיים את זה - יש פה לוחות זמנים - בצורה מסודרת.
רוני בר-און: סגן יושב-ראש הכנסת, חבר הכנסת אדלשטיין, בבקשה.
יולי יואל אדלשטיין: אדוני היושב ראש, כנראה שהגודל כן קובע.
יולי יואל אדלשטיין: אני מקנא בחברי מהעבודה-מימד וסיעות נוספות שהן כנראה סיעות מאורגנות וקטנות ודנו בכל, תוך כדי ידיעת כל העובדות.
יולי יואל אדלשטיין: לי, לפחות, כמה מן העובדות לא היו ידועות והדברים שאני שומע מכל מיני כיוונים על כן תמיכה של הרבנים הראשיים, לא תמיכה של הרבנים הראשיים, בהחלט, כפי שאתה אומר, נשארים אצלי וצריך עיון.
יולי יואל אדלשטיין: אני חושב שקיום ההצבעה בשעה 14:30 לא יפגע בלוח זמנים של אף אחד, כי חברי כנסת אמורים בשעות העבודה להיות בכנסת, לא יקרה כלום.
רוני בר-און: סגן יושב-ראש הכנסת, חבר הכנסת ברכה.
מוחמד ברכה: אדוני היושב ראש, אני חושב שיש או מידה של הטעייה או של צביעות בעצם העובדה שחברי כנסת מבקשים ללמוד את הנושא.
מוחמד ברכה: מה ללמוד?
מוחמד ברכה: הרי כולם יודעים על מה מדובר ומה הם מצביעים בסופו של יום.
מוחמד ברכה: אני רוצה לומר שאנחנו, חברי האופוזיציה, או אני לפחות כחבר אופוזיציה, לא סטטיסט במשחק הזה.
מוחמד ברכה: אם יש בעיות בתוך הקואליציה שיסדרו אותן.
מוחמד ברכה: אם יש מאבק כוחות, או שיהיו ממושמעים לממשלה או שיפרקו את הממשלה, אבל זה לא עניין שלי.
מוחמד ברכה: אנחנו הוזמנו לכאן כדי לדון ולהכריע - נדון ונכריע.
רוני בר-און: אני רוצה להזכיר לכם, חברים.
רוני בר-און: אני מנסה למנוע מכם תקלה.
רוני בר-און: אני לא אשתמש בסמכותי נוכח חילופי הדעות שהיו כאן.
רוני בר-און: מכיוון שגם מועד ההצבעה לכאורה הופך במידה כזאת או אחרת לעניין מהותי, לא אשתמש בסמכותי להכריע בעניין הזה מכוח סמכותי כיושב ראש, ואני אעמיד להצבעה את בקשתה של חברת הכנסת אברהם לדחות את ההצבעה לשעה 14:30.
רוני בר-און: אני מזכיר לכם - -
שאול יהלום: יש הצבעה שמית?
רוני בר-און: תהיה הצבעה שמית ואני אסביר גם למה.
רוני בר-און: יש לנו פה היום, לצורך הדיון בנושא הסרת החסינות, הרכב מיוחד.
רוני בר-און: היו החלפות בסיעות.
רוני בר-און: כרגע, בשאלה הזאת, מצביעה ועדת הכנסת, אבל כמובן שאלה שבאו גם לצורך הדיון בחסינות - אם חבר הכנסת שהוא חבר אורגינלי בוועדה איננו נוכח, הם יכולים להצביע במקומו.
רוני בר-און: כך או כך - אה, לא.
רוני בר-און: בשאלת המועד אין חובת קוורום.
רוני בר-און: בשאלת הפטור מחובת הנחה יש קוורום של חברים קבועים.
רוני בר-און: אני עובר, אפוא, להצבעה: רוני בר-און - בעד הדחייה לשעה 14:30.
רוני בר-און: את גדעון סער מחליפה רוחמה אברהם.
רוחמה אברהם-בלילא: בעד הדחייה, כמובן.
רוני בר-און: מיכאל איתן.
רוני בר-און: מיכאל איתן בעד.
רוני בר-און: את עמרי שרון מחליף אהוד יתום.
רוני בר-און: אהוד יתום, אהוד יתום, אתה מדבר בטלפון.
אהוד יתום: נכון.
רוני בר-און: אז אני נאלץ להוציא אותך, בבקשה.
רוני בר-און: אני נאלץ להוציא אותך.
רוני בר-און: תישאר להצבעה ואחר כך אתה צריך לצאת.
רוני בר-און: אין לי שיקול דעת.
אהוד יתום: מצוין, זה מתאים לי, כי אני צריך להיות בתל-אביב.
אהוד יתום: מצוין, זה מתאים לי.
אהוד יתום: אפשר גם להזהיר.
אהוד יתום: מה זה "להוציא אותך"?
אהוד יתום: אין לך שיקול דעת.
רוני בר-און: לא, אין לי שיקול דעת.
קריאות: אהוד, אין לו שיקול דעת.
אהוד יתום: מה זה הדבר הזה?
אהוד יתום: אני הייתי צריך להיות בבוקר בתל-אביב.
אהוד יתום: ביקשו ממני להיות פה.
אהוד יתום: יש לי דברים יותר חשובים בתל-אביב.
אהוד יתום: אז באמת, אז מה קרה?
אהוד יתום: עבירה נוראית - דיברתי בפלאפון.
אהוד יתום: תוציא אותי, זה בסדר.
אהוד יתום: זה מתאים לי.
אהוד יתום: פשוט מתאים לי, אז מה אכפת לי?
רוני בר-און: תשמע, אתה לא מוסיף כבוד, לא לוועדה וגם לא לך, בדרך הדיבור הזאת.
אהוד יתום: גם לא לך.
רוני בר-און: אני מסביר לך שאין לי שיקול דעת.
אהוד יתום: בסדר גמור.
רוני בר-און: אתה יושב בוועדה, מדבר בטלפון, כשאני קורא לך שלוש פעמים להצביע ואתה מספר לי שיש לך דברים יותר חשובים בתל-אביב.
אהוד יתום: כנראה שהאזנתי לפלאפון.
רוני בר-און: מה אני אגיד?
רוני בר-און: אהוד יתום, בעד לדחות או נגד לדחות?
אהוד יתום: בעד.
רוני בר-און: ענבל גבריאלי, מי מחליף את ענבל?
מרינה סולודקין: אני.
מרינה סולודקין: נגד.
רוני בר-און: נגד לדחות.
יולי יואל אדלשטיין: בעד הדחייה.
רוני בר-און: אלי אפללו מחליף את גורלובסקי.
אלי אפללו: בעד לדחות.
רוני בר-און: דניאל בנלולו?
רוני בר-און: אינו נוכח.
רוני בר-און: יש לו מחליף?
קריאה: אין לו מחליף, הוא בדרך.
רוני בר-און: דליה איציק.
רוני בר-און: מי המחליף שלה?
רוני בר-און: מלכיאור.
מיכאל מלכיאור: אני נגד הדחייה.
רוני בר-און: נגד הדחייה.
רוני בר-און: דני יתום?
דני יתום: נגד.
רוני בר-און: שלום שמחון?
איתן כבל: איתן כבל מחליף אותו.
איתן כבל: נגד.
רוני בריזון: נגד.
רוני בר-און: רשף חן.
רשף חן: נגד.
רוני בר-און: יאיר פרץ - נסים זאב.
רוני בר-און: בעד הדחייה.
רוני בר-און: יצחק כהן - נסים דהן.
נסים דהן: בעד.
רוני בר-און: אליעזר כהן - מיכאל נודלמן.
מיכאל נודלמן: נגד.
רוני בר-און: שאול יהלום.
שאול יהלום: נגד.
רוני בר-און: זהבה גלאון - אבשלום וילן.
אבשלום וילן: נגד הדחייה.
רוני בר-און: מאיר פרוש.
מאיר פרוש: בעד.
רוני בר-און: טיבי - ברכה.
מוחמד ברכה: נגד הדחייה.
רוני בר-און: עמיר פרץ - אינו נוכח.
רוני בר-און: מה תוצאות ההצבעה?
אתי בן-יוסף: תשעה בעד, עשרה נגד.
רוני בר-און: תשעה בעד, עשרה נגד, הדיון יתקיים עכשיו.
רוני בר-און: אני מתנצל שוב בפניכם, זה ייקח עוד מספר דקות.
רוני בר-און: מי מציג את הבקשה לפטור מחובת הנחה?
רוני בר-און: אביגדור?
רוני בר-און: נא להציג.
רוני בר-און: נא לדבר רק על עניין הדחיפות.
רוני בר-און: ההצעה - הצעה.
רוני בר-און: כבודה במקומה מונח, מי שמבין מבין, מי שלא מבין לא מבין.
רוני בר-און: נא לדבר רק בעניין הדחיפות.
4402: הדחיפות היא בזאת שמאחר שאנחנו נמצאים 14 יום או שבועיים לפני סוף השנה, ומאחר שעל פי החלטת הממשלה - כולל החלטת הממשלה שהייתה השבוע, לגבי שני החוקים האלה, בוועדת שרים לחקיקה - חשוב מאוד להעביר את החקיקה הזאת לפני ה-31 בדצמבר, מאחר שחג החנוכה בא עלינו לטובה ועבודת הכנסת מקוצרת ומאחר שאנחנו רוצים שיהיה דיון רציני ועמוק לגבי מה שאנחנו חושבים שנכון לגבי בתי הדין הרבניים של מדינת ישראל - במגמה שלא לאפשר שהדברים יגלשו מעבר ל-31 בדצמבר - אנחנו חושבים שהנושא הוא מאוד דחוף, על מנת לאפשר לוועדת חוקה, חוק ומשפט לקיים את כל הדיונים הנדרשים ולהביא את כל הדברים הדרושים על מנת לסכם את הדברים.
4402: במידה והדבר יתבטל הוא יידחה ליום שני, עבודת הוועדה לא תתקיים כסדרה, צריך לדעת שגם חברי הוועדה עסוקים בנושאים אחרים דחופים שצריך לסיים עד 31 בדצמבר כמו תקציב המדינה, ולכן היינו רוצים שדיוני הוועדה יתחילו מוקדם ככל האפשר, כבר ביום ראשון, על מנת למצות גם את הדיון וגם את ההצבעה.
רוני בר-און: תודה רבה למנכ"ל משרד ראש הממשלה.
רוני בר-און: חברים שמבקשים לדבר ידברו, אני מבקש, רק לעניין הדחיפות.
רוני בר-און: אני מבקש - אנחנו בפיגור גדול מול לוח הזמנים, אני לא אוכל להיות נדיב בהקצאת הזמן לדיבור.
רוני בר-און: בבקשה, חבר הכנסת אפללו, אחריו נסים דהן.
אלי אפללו: אדוני, אני מבקש, בעניין של הדחיפות, להסביר את העניין.
אלי אפללו: אני לא רואה מה הדחיפות.
אלי אפללו: הרב הראשי בחוץ לארץ, הוא שלח לי מכתב מחוץ לארץ לכאן שהוא מתנגד להעברה, למרות שחלק מן האנשים הודיעו - כולל שרים במפד"ל - שיש הסכמה מהרבנים הראשיים.
אלי אפללו: ואני אומר לך: זה לא דברי אמת.
אלי אפללו: הנה פה, המכתב של הרב הראשי, שאומר: אין הסכמה והכל - אני אומר בעדינות - אלה לא דברי אמת.
אלי אפללו: אני מבקש לתת, עד שיגיע הרב הראשי לכאן, לישראל, שיגיע הראשון לציון, שיגיד את עמדתו.
אלי אפללו: לא שישתמשו בשמו ויגידו דברים לא נכונים.
אלי אפללו: ואני מתפלא שהמפד"ל, בכזאת קלות - -
מוחמד ברכה: אלה דברים למהות החוק.
אלי אפללו: מוכנים למכור את הדת או את הנושא הזה, שהוא חשוב מאוד ללבנו.
אלי אפללו: הנה, בבקשה, פה, אדוני.
שאול יהלום: תקריא את המכתב.
אלי אפללו: אני אתן לך לקרוא אותו.
אלי אפללו: אני אתן לך.
אלי אפללו: אתה יודע שזה לא בהסכמה, אתם אומרים שזה בהסכמה.
נסים דהן: אתם יודעים שזה לא בהסכמה.
רוני בר-און: חבר הכנסת דהן.
נסים דהן: - - -
רוני בר-און: חבר הכנסת דהן, אני נאלץ לקרוא לך לסדר.
אלי אפללו: מה קיבלו.
אלי אפללו: מה קיבלו המפד"ל, זה מה שהייתי רוצה לדעת.
רוני בר-און: הרב נסים דהן במקום חבר הכנסת יצחק כהן.
רוני בר-און: החלטתם מי יוצא עכשיו?
יצחק כהן: אתה לא רוצה אותנו, אנחנו נצא.
רוני בר-און: הרב נסים דהן, אחריו סגן יושב-ראש הכנסת יולי אדלשטיין.
נסים דהן: רק לעצם הדחיפות.
רוני בר-און: רק לעצם הדחיפות, בוודאי.
נסים דהן: אדוני היושב ראש, חברי חברי הכנסת.
נסים דהן: אין שום סיבה לדחיפות שהממשלה מבקשת.
נסים דהן: מהסיבה הפשוטה: זה לא רק העברת סמכויות, אלא זה שינוי סדרי שלטון במדינה.
נסים דהן: שינוי סדרי שלטון חייבים שייעשו מתוך כובד ראש.
נסים דהן: כשמניחים חוק כיום והיום רוצים לדון בו, אין את הכובד ראש הראוי לחברי הכנסת ללמוד את החוק ולדון בו.
נסים דהן: לכן הרציונל המקורי, בחוק המקורי, זה 48 שעות לפחות, כדי שכשמצביעים זאת לא תהיה הצבעה אוטומטית של קואליציה-אופוזיציה, אלא מתוך שיקול אמיתי של לימוד החוק.
נסים דהן: בשעות הספורות שנשארו אי אפשר ללמוד את החוק.
רוני בר-און: סגן יושב-ראש הכנסת, חבר הכנסת אדלשטיין, אחריו חבר הכנסת וילן.
שאול יהלום: מה אתה מסתיר?
שאול יהלום: תראה.
שאול יהלום: נו.
רוני בר-און: חבר הכנסת יהלום, אני מבקש ממך.
יולי יואל אדלשטיין: אדוני היושב-ראש, לגבי מהות החוק יש הרבה מה לומר, אבל נגיד את זה בוועדת חוקה.
יולי יואל אדלשטיין: לגבי הדחיפות - אני רק תוהה קצת.
יולי יואל אדלשטיין: מדובר במחסום של 48 שעות בפני הממשלה.
יולי יואל אדלשטיין: כחבר ועדת חוקה, חוק ומשפט - הוא נמצא כאן?
יולי יואל אדלשטיין: לא, קודם ראיתי את יושב-ראש הוועדה - אני חייב לומר שסדר היום לשבוע הזה עמוס, סגור, ואני לא חושב שבצורה רצינית אפשר להכניס נושא לדיון.
יולי יואל אדלשטיין: כך שלפי הודעת מנכ"ל משרד ראש הממשלה - - -
שאול יהלום: מי קבע שזה לוועדת חוקה?
שאול יהלום: לא, אבל מי קבע ועדת חוקה?
שאול יהלום: אולי תהיה ועדה מיוחדת?
רוני בר-און: נא לאפשר לו לסיים, חבר הכנסת יהלום.
יולי יואל אדלשטיין: אני באמת מודה לחבר הכנסת יהלום, שהוא חבר כנסת מנוסה, על העזרה.
יולי יואל אדלשטיין: אם נתחיל להקים ועדה מיוחדת, בכלל נסתבך עם העניין.
יולי יואל אדלשטיין: לכן, אדוני היושב ראש, אני באמת לא רואה שום הבדל ושום צורך במקרה זה לאיזושהי דחיפות שגורמת כאן לסערת הרוחות.
יולי יואל אדלשטיין: גם אם תתקיים ההצבעה ביום שני, כפי שאמר מנכ"ל משרד ראש הממשלה, זה לא יפגע כלל בהליכי החקיקה.
רוני בר-און: חבר הכנסת וילן.
רוני בר-און: לא, חבר הכנסת זאב, אתה לא יכול לדבר, כי מדברים שני נציגי ש"ס.
נסים זאב: לא, אני במקום יאיר פרץ.
רוני בר-און: סליחה, תודה רבה.
רוני בר-און: דיבר נסים דהן, ביקש יצחק כהן, לש"ס יש שני חברים בוועדה, לא יתקבלו שלושה - - -
נסים זאב: תסלח לי, אתה עוין אותי.
נסים זאב: אני אומר לך את זה.
רוני בר-און: אני מבקש ממך - - -
נסים זאב: אתה מתנהג לא יפה אתי, לכל אורך הדרך.
רוני בר-און: אני מבקש ממך לא לדבר באצבע, אתה לא תדבר.
יצחק כהן: אני יכול לוותר לו?
רוני בר-און: איזו שאלה.
יצחק כהן: אני מוותר לו.
אבשלום וילן: אדוני היושב ראש, כמקובל במקרים כאלה יש לי רק שאלה אחת בנושא הדחיפות, למנכ"ל משרד ראש הממשלה: האם זה נכון - רצות שמועות - שהובטחו לרבנים הראשיים משכורות של נשיא בית המשפט העליון.
אבשלום וילן: לא מופיע בחקיקה.
אבשלום וילן: אני רוצה לדעת אם היו התחייבויות נוספות מעבר למה שקראנו פה, כדי שנוכל להצביע.
רוני בר-און: זה לעניין הדחיפות?
אבשלום וילן: ודאי.
אבשלום וילן: זה כל-כך דחוף, שהבטיחו כנראה דברים.
קריאה: זה דחוף לו לדעת.
רוני בר-און: אתה רוצה להשיב על זה?
4402: לא יעלה על הדעת.
רוני בר-און: קיבלת תשובה, תודה רבה.
רוני בר-און: חבר הכנסת נסים זאב.
נסים זאב: אני רוצה להזכיר לחברים, בעניין הדחיפות - - -
4402: לא יעלה על הדעת שהבטחנו.
4402: סליחה.
אבשלום וילן: אדוני המנכ"ל, אני מזכיר לך: זה פרוטוקול רשום, אני לא רוצה כמו תמיד - - - במליאה אחרי זה.
אבשלום וילן: תיזהר.
רוני בר-און: אני מבקש לא לאיים.
אבשלום וילן: אני מאיים?
4402: אני חוזר על זה: לא יעלה על הדעת שהבטחנו.
רוני בר-און: נערים היינו וגם זקנו וותיק מכולנו בדברים האלה הוא מנכ"ל משרד ראש הממשלה.
רוני בר-און: הוא יודע שיש פרוטוקול רשום, הוא יודע ששאלת, הוא יודע את תשובתו ונא לא לעשות לו תיאטרון, בבקשה.
נסים זאב: אני רוצה להזכיר לחברים שכל נושא הדחיפות מוזכר במגילת אסתר.
נסים זאב: הרצים יצאו דחופים בדבר המלך.
נסים זאב: ובסופו של דבר, המן נדחף אל ביתו אבל וחפוי ראש.
נסים זאב: לכן צריכים לזכור שהדחיפות - לא תמיד מי שדוחף מצליח לדחוף את מי שהוא חושב החוצה.
רוני בר-און: שואל חבר הכנסת בריזון, אם זכרונו לא מטעה אותו - זה נאמר על המן שהיה מלא חימה?
נסים זאב: הוא מכיר אותו טוב.
נסים זאב: חבר הוא לאיש משחית.
רוני בר-און: לפטור מחובת הנחה.
שאול יהלום: רבותי, אני קודם כל מוחה על כל קריאות הביניים שיש כאן צביעות מכאן ועד הודעה חדשה, שיש אנשים שחושבים - היום הם גילו את הרבנות הראשית לישראל ופתאום מגינים על כבודה.
שאול יהלום: הנקודה שאנחנו צריכים להבין זה סד הזמן.
שאול יהלום: שלא תהיה אכסניה - וזה חברים לא מבינים - לבית הדין הרבני ולרבנות הראשית באחד בינואר.
שאול יהלום: זאת הבעיה העיקרית.
שאול יהלום: השאלה היא: כולל מכתבו של הראשון לציון שאני מאוד מכבד אותו, שנמצא כאן - האם ידונו לגופו של עניין, בחוק, במשך זמן סביר כדי להגיע לפתרונות הנכונים, או שיעשו אותו באישון לילה ולמחטף.
שאול יהלום: תראו מה הפרוצדורה שעוד צריכה להיות: צריכים להביא את זה למליאה, במליאה אין ספק שיהיה ויכוח לאיזו ועדה זה עובר, צריך להביא את זה עוד לוועדת הכנסת, צריך להחליט על הוועדה ואולי על ועדה מיוחדת, ואז צריכים להתחיל לדון.
שאול יהלום: מה החברים מבקשים?
שאול יהלום: שכל זה יהיה עד סוף השבוע הבא במקום עד סוף השבוע הזה.
שאול יהלום: זאת אומרת - מפסידים שבוע של דיונים לגופו של עניין - - -
אלי אפללו: כשהרב יהיה פה בארץ.
רוני בר-און: הרב מלכיאור, אחריו רשף חן.
רוני בר-און: אני מבקש מכם להפסיק עם זה.
רוני בר-און: הרב מלכיאור, בבקשה.
מיכאל מלכיאור: אני באמת מתפלא על דרך ההתנהלות בשאלה כל כך קרדינלית.
מיכאל מלכיאור: זה לא דבר חדש, העניין של פירוק משרד הדתות זה דבר שהוסכם עליו בתחילת ימות הקואליציה הזאת, באים בצורה כזאת וכן אמר ולא אמר, ההוא יודע וההוא לא יודע - אני חושב שקודם כל זה דבר לא ראוי מצד הממשלה, מצד הקואליציה.
מיכאל מלכיאור: אני מבין שקשה להביא את שינוי והמפד"ל ביחד ויש עניין של כסאות והרבה דברים שהם לא לגופו של עניין - - -
רוני בר-און: חבר הכנסת מלכיאור, לעניין הדחיפות.
מיכאל מלכיאור: אני מדבר על הדחיפות, כי בכל זאת - דבר שהיה קיים תשעה חודשים, מביאים פה אותו לדחיפות של 48 שעות ואני חושב שזה דבר לא ראוי.
מיכאל מלכיאור: יחד עם זאת אנחנו בהחלט נשקול בכל זאת לתמוך בזה, לפי איך שנשמע מהחברים, כי אנחנו חושבים שחשוב לעזור לממשלה לעשות דבר נכון כשלעצמו.
מיכאל מלכיאור: הייתי מאוד רוצה לשמוע את דעת הראשון לציון, ראיתי עכשיו מכתב ואני חושב שכן נאמרו דברים בהטיה בשמו ואני חושב שזה חשוב לדעת את כל הנתונים כשאנחנו נקבל את ההחלטה לגופו של עניין.
מאיר פרוש: לי יש שאלה לזה שמבקש לדון על כך בדחיפות: התיקון בחוק הדיינים סעיף 3 ב מדבר על סעיף קטן (ד), שבסופו יבוא: "אשר ביניהם יהיו שני הרבנים הראשיים לישראל" ובדברי ההסבר נאמר שמבקשים שבקבוצת השישה יהיו שני הרבנים הראשיים לישראל.
מאיר פרוש: אני רוצה לדעת מה היה ההרכב קודם ומה השינוי שמבקשים עכשיו לעשות.
רוני בר-און: וזה חשוב לך לפטור מחובת הנחה.
רוני בר-און: זה דיון בפטור מחובת הנחה.
מאיר פרוש: אבל אני רוצה לדעת.
מאיר פרוש: אתה מבקש ממני לעזור לממשלה לקדם חוק.
מאיר פרוש: אולי אני לא צריך לעזור?
מאיר פרוש: אולי זה הרגע לעצור?
מאיר פרוש: אם מישהו מבקש, לפחות שיסביר.
רוני בר-און: טוב, בסדר.
מאיר פרוש: השאלה השנייה שיש לי - טוב גם שאתה, כיושב ראש ועדה, גם עורך דין.
מאיר פרוש: אני רוצה שתסביר לי את סעיף 7 בחוק הדיינים שמוצע כאן.
מאיר פרוש: כתוב: "בסעיף 13א במקום האמור יבוא - - -".
מאיר פרוש: מה כתוב בסעיף 13 א אני לא יודע.
רוני בר-און: תבדוק אותו.
מאיר פרוש: אין לי את החוק העיקרי.
מאיר פרוש: הרי זה מה שאמרתי קודם.
מאיר פרוש: אין לי אותו.
רוני בר-און: בהתחלת הדיון יהיה לך את החוק.
מאיר פרוש: אבל אולי כרגע אני צריך לעכב אותו כי הולכים לעשות פה משהו - - -
מאיר פרוש: דבר שלישי שאני רוצה לדעת: בעצם מהות החוק זה לבטל את מדינת ישראל ושהרבנים הראשיים יהיו בעלי הבתים?
מאיר פרוש: כי אני מבין שעד עכשיו היה מעמד בחוק לשרים - שר הדתות - מעכשיו אין יותר שר אלא הרבנים הראשיים הם הקובעים?
מאיר פרוש: זאת המשמעות של הצעת החוק כאן?
רוני בר-און: בערך, בערך.
מאיר פרוש: לבטל את העוצמה שיש לשרים ולתת אותה לרבנים הראשיים?
רוני בר-און: בערך.
רוני בר-און: הבנו את השאלה.
מאיר פרוש: שינוי מבקשת את זה.
רוני בר-און: חבר הכנסת יהלום, אי אפשר ככה.
רוני בר-און: אין דובר שאתה לא משיב לו.
רוני בר-און: תודה רבה, חבר הכנסת רשף חן, בבקשה.
רוני בר-און: הדובר האחרון ומיד אנחנו עוברים להצבעה.
דוד טל: לא, אני הצבעתי, אדוני, לא צעקתי ולא הרמתי את קולי.
רוני בר-און: אה, לא ראיתי.
רוני בר-און: סלח לי, למה אתה לא יושב עמנו?
רוני בר-און: אני מבקש ממך לשבת בשולחן.
רשף חן: התאריך היום הוא ה-16 בדצמבר.
רשף חן: התהליך הזה חייב להיגמר עד 31 בדצמבר, יש לנו שבועיים, מכאן הדחיפות.
רשף חן: הדחיפות הזאת נובעת מכך שהתקיים משא ומתן ארוך, מייגע, חשוב מאוד, בין הגורמים החילוניים בממשלה והגורמים הדתיים בממשלה כדי להגיע להבנה והסכמה - והגיעו להבנה והסכמה.
רשף חן: והדבר המטריד והמצער הוא שאותם אנשים שמדברים גבוהה גבוהה על הצורך במניעת פילוג ובאחדות העם ובחשיבות של הבנה בין דתיים וחילוניים, ברגע שהם רואים את ההבנה הזאת מתגבשת, היא הופכת לצנינים פוליטיים בעיניהם.
רשף חן: ואז מפלגה כמו הליכוד הולכת ומתייצבת חוצץ נגד העניין הזה, כדי לא לפגוע בחלקים מסוימים מהליכוד - חלק מסוים בליכוד, וחבל מאוד שכך.
רשף חן: זה לא פלא שאלה שמתנגדים למועד החוק הם אלה שמתנגדים לחוק בעצמו.
רשף חן: והיא הנותנת, כי הם יודעים שהדחייה תביא לבעיה ביישום החוק.
רוני בר-און: חבר הכנסת דוד טל.
דוד טל: אדוני היושב ראש, שמעתי את הנימוקים שהעלו כאן חברי שמבקשים בעצם לאשר את זה - אני עדיין לא מבין מאין החיפזון.
דוד טל: אני גם אומר לך מדוע: מפני שלוועדה המכובדת הזאת יש מסורת עתיקת יומין, שהיא לא מאשרת כל דבר כדבר מובן מאליו.
דוד טל: ואני אתן דוגמה: לא מזמן, רק לפני מספר חודשים, אני כאן ביקשתי - כשזה היה מאוד מאוד דחוף - להסדיר את כל נושא ההעברות המיוחדות בלוד, שלא היה לזה מימון - זה היה ממש לפני הפגרה - והיה כפסע בינינו לבין הבחירות ולא הכירו בזה כדחופה, אגב שהיו חייבים לראות את זה כדחוף.
דוד טל: כאן אנחנו דנים בנושא שאני לא רואה את הדחיפות שלו.
דוד טל: בקשר למה שאמר ידידי חבר הכנסת רשף חן, אנחנו מאוד רוצים להבין את הציבורים השונים וזה לא מונע ולא סותר שהעסק הזה יתגלגל כפי שמתגלגלת כל הצעת חוק וכשיגיע הזמן נגלה הבנה ופתיחות בעד כל הציבורים - החילוניים והדתיים.
רוני בריזון: הגיע הזמן.