GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יולי יואל אדלשטיין:
אני הייתי רוצה להזהיר גם את ידידי חבר הכנסת דני יתום, שההצעה המקורית שלי דיברה על כך שלא יוכל ליטול המתפלג מימון לכל הקדנציה.
יולי יואל אדלשטיין:
שכנעו אותי בהתחלה לרדת לשלוש שנים, ולאחר מכן תמורת הסכמה של משרד המשפטים לחקיקה הזאת מסיבות שלא ברורות לי, ביקשו שההוראה הזאת תחול רק על השנתיים הראשונות מתחילת הקדנציה.
יולי יואל אדלשטיין:
אם משרד המשפטים שינה את עמדתו, אז אני חושב שאפשר גם להאריך את התקופה הזאת.
יולי יואל אדלשטיין:
כי לצערי הרב, התיאור הזה הוא תיאור מאוד נכון.
יולי יואל אדלשטיין:
תמורת הסכמה גם של משרד המשפטים בנושא הכנסת, וגם של משרד הפנים בנושא של רשויות מקומיות, שזה יהיה שנתיים ולא מעבר לתקופה הזאת.
יולי יואל אדלשטיין:
אני לא יודע מה היו השיקולים.
זהבה גלאון:
אני רוצה להתייחס למימון.
זהבה גלאון:
על-פי החוק שכבר חוקק, יוצא פה מצב שכל מפלגה שתרצה להתפלג ולהתפצל, הם תמיד יחכו שנתיים.
זהבה גלאון:
יש פה איזה חוסר היגיון.
יולי יואל אדלשטיין:
יש לזה כל מיני אספקטים.
יולי יואל אדלשטיין:
מה פתאום התגלו חילוקי דעות תהומיים חודשיים אחרי הבחירות?
יולי יואל אדלשטיין:
אפשר לשאול הכל.
יולי יואל אדלשטיין:
אבל, לא יכול להיות מצב שאת החובות משאירים למפלגת האם, ואת האידיאולוגיה לוקחים למקום אחר.
רוני בר-און:
אנשים לא מתפלגים בשביל הכסף.
רוני בר-און:
הם מתפלגים כי הם לא יכולים לחיות ביחד.
רוני בר-און:
אומרים עכשיו: אם זה כל כך בער לכם, למה הלכתם ביחד?
רוני בר-און:
שמו את הגבול של השנתיים.
רוני בר-און:
דני יתום חושב שלוש שנים, עמיר פרץ חושב שבכלל לא.
רוני בר-און:
יולי אדלשטיין מספר את ההיסטוריה של המפלגה שלו.
רוני בר-און:
אנחנו נצביע על ההסתייגויות ואני מניח שתיפול פה החלטה.
רוני בר-און:
חבר הכנסת מיקי איתן, בבקשה.
מיכאל איתן:
אני מוותר.
רוני בר-און:
חבר הכנסת הרצוג, בבקשה.
יצחק הרצוג:
ארבל, מימון המפלגות בהתמזגות עדיין יכול ללכת לשתי המפלגות השונות, ולכן קבעו את פרק הזמן של שנתיים.
רוני בר-און:
בשנתיים הראשונות, המימון לא יעבור.
ארבל אסטרחן:
בשנתיים הראשונות, הסיעה שהתמזגה כרוב היא תקבל מימון על כל החברים, כולל החבר שהתפלג.
יצחק הרצוג:
יש פה עניין גם כלפי גורמים שלישיים כמו בנקים.
יצחק הרצוג:
אתה לא יכול באופן חד צדדי בלב קדנציה כשיש לך הסכם מימון עם בנקים, ולגרוע את בסיס המימון של אותה סיעה.
רוני בר-און:
הבנקים יודעים את זה, זה חוק מדינה.
רוני בר-און:
שהם לא ייתנו סידור של פריסת חובות אם הם חושבים שיש להם מפלגה לא רצינית, או אם עברו שנתיים.
יצחק הרצוג:
רוני, אתה מכיר את העולם המסחרי, ולכן אני חושב שאתה צריך להביא לפה גם את הגורמים המממנים.
רוני בר-און:
מה פתאום?
רוני בר-און:
זה חוק מדינה.
רוני בר-און:
אחרי שנתיים הם פורשים עם המימון.
יצחק הרצוג:
זה צריך להיות שליש סיעה.
יצחק הרצוג:
אבל, זה לא היה עד היום.
יצחק הרצוג:
לא היה פילוג של שליש משלושה.
רוני בר-און:
אתה הולך קצת רחוק מידיי.
רוני בר-און:
תצביע נגד ההתפלגות, אבל למה להכניס את הבנקים לקונסורציום הזה?
רוני בר-און:
גם בזה ניתן להם להתערב?
רוני בר-און:
למרות שישבתי יותר שנים עם הבנקים מהשנים שבהם אני יושב בכנסת, אני חושב שמקומם לא כאן.
ארבל אסטרחן:
השינויים פה לעניין המימון הם רק למימון השוטף.
ארבל אסטרחן:
אני רוצה להבהיר שלמימון הבחירות, הסיעה שהתפלגו ממנה לא תיפגע, וכשיעשו את הממוצעים יראו אותה לפי המספר שהיה לה - - -
דלית דרור:
אני רוצה להעיר שתי הערות.
דלית דרור:
הערה אחת היא בהמשך לדבריה של ארבל אסטרחן על התיקון לחוק-יסוד.
דלית דרור:
אכן אין לערבב בין הסמכות המחוקקת למכוננת, ונכון להעביר בנפרד את התיקון לחוק-היסוד, אבל צריך להעביר אותו.
דלית דרור:
אם אנחנו משאירים את המצב כך ואומרים שאת חוק-היסוד אנחנו נתקן בהזדמנות אחרת, לא תהיה משמעות לסיפא של 6(א).
רוני בר-און:
אנחנו נעביר אותו מייד.
רוני בר-און:
אני לא רוצה לערבב את העניין הזה.
רוני בר-און:
האם לפי דעתך אנחנו צריכים לעשות את זה עכשיו?
דלית דרור:
אבל, לא טוב שיהיה מצב ביניים שהחוק הזה עובר וחוק-יסוד לא תוקן.
דלית דרור:
אתה לא יודע מה הצפי הפוליטי.
רוני בר-און:
או, קיי.
רוני בר-און:
במסגרת ההצבעה עכשיו על קריאה שנייה ושלישית נעשה שתי הצבעות, ונעביר גם כן את התיקון לחוק-יסוד בקריאה ראשונה.
דלית דרור:
צריכים להעביר אותו בהקדם.
דלית דרור:
ההערה השנייה היא לגבי סעיף 59(2), זוהי לא הערה שנובעת בהכרח מהצעת החוק של חבר הכנסת סער.
דלית דרור:
זה העתקה של החוק הקיים, אבל לא ברור מה זה חטיבות וארגונים.
רוני בר-און:
אני מוכרח להודות שהתלבטנו בעניין הזה בחדר הפנימי, וכיוון שזה החוק הקיים, אני לא חושב שזה הזמן לערבב את הדבר הזה.
רוני בר-און:
זאת אומרת, לבער ממנו את החמץ.
דלית דרור:
המצב הוא לא כל כך ברור מתי משהו נחשב כחטיבה ומתי לא.
דלית דרור:
האם זה הופך לחטיבה את אותו מחוז?
דלית דרור:
יש פה אפשרות לניצול לרעה של אי הבהירות הזאת.
רוני בר-און:
נקווה שנפתור את זה לפני שזה יעלה.
מאיר פרוש:
יכול להיות מצב שחבר אחד מזוהה עם מפלגה מסוימת בתוך סיעה כללית, האם הוא יכול לשנות את ההזדהות שלו באמצע הקדנציה?
ארבל אסטרחן:
בשום אופן לא.
ארבל אסטרחן:
לעניין ההתפלגות, לפי התנאי הקיים שמאפשר התפלגות לפי רכיבי המפלגות, התנאי הוא שכשהם הגישו את הרשימה ליושב ראש ועדת הבחירות המרכזית, הם ציינו את ההשתייכות, והם גם הסכימו שאם תהיה התפלגות עתידית, אז ההתפלגות תהיה לפי הרכיבים האלה ולא ניתן לשנות.
מאיר פרוש:
האם אחד מתוך קבוצה יכול לשנות את הזהות שלו?
מאיר פרוש:
אפילו אם הוא שליש של חברים שרוצים לשנות את הזהות?
ארבל אסטרחן:
לא משנה.
ארבל אסטרחן:
אם הם רוצים ללכת לפי דרך ההתפלגות, לפי רכיבי הסיעה, אך ורק לפי איך שנרשם ביום הגשת רשימת המועמדים.
עמיר פרץ:
נניח שב"איחוד הלאומי" יש ארבע מפלגות, ואחת המפלגות מתוך ארבעת המפלגות האלה, רוצה להתאחד עם אחת המפלגות האחרות, ולהיות סיעה בתוך אותן ארבע סיעות.
עמיר פרץ:
האם הפילוג יחול על אותם שני חברי כנסת שמתאחדים ואחד מהם יכול להתפלג, מה שאנחנו עושים עכשיו?
רוני בר-און:
עמיר, אותנו בכנסת לא מעניין מפלגות.
רוני בר-און:
הכנסת לא מדברת על מפלגות, היא מדברת על סיעות, נקודה.
עמיר פרץ:
אדוני היושב ראש, סלח לי.
עמיר פרץ:
אבל לפי החוק, מחר כל אחת מארבעת המפלגות האלה או כולן ביחד, רשאית להודיע שהיא מתפצלת וזה בלי להודיע על מה ולמה, והיא הופכת סיעה בכנסת, נקודה.
ארבל אסטרחן:
נכון.
עמיר פרץ:
ואז יש סיעה של שניים.
עמיר פרץ:
מחר שתי סיעות יכולות להחליט שהן מתאחדות והן הופכות לסיעה של ארבע בנפרד.
עמיר פרץ:
האם בעת מהלך כזה רשאי אחד מהשניים של אחת הקבוצות להתפלג לפי החוק החדש?
ארבל אסטרחן:
צריך לראות את זה שלב אחר שלב.
ארבל אסטרחן:
זה לא מהלך אחד.
ארבל אסטרחן:
אם אותה סיעה שהיא כוללת היום ארבע מפלגות, מתפלגת לרכיביה: שניים, שניים, שניים ואחד, אם אחר כך יהיה שלב של מיזוג, אז כן, יחול החוק.
גדעון סער:
אדוני היושב ראש, אני רוצה להתייחס להסתייגויות שעלו ולהמחיש את האבסורד.
גדעון סער:
כשהחוק עבר בקריאה טרומית זה היה כלל רחב מאוד אשר השווה בין סיעה קטנה לסיעה גדולה.
גדעון סער:
באו עם הנימוק שלא להגדיל את מספר סיעות הבית, וצמצמנו את זה לכלל הכי מצומצם שיכול להיות, לסיטואציה שאי אפשר לכפור במוסריות שלה.
גדעון סער:
דהיינו, מצב שבו מישהו מנסה לכפות איחוד לא בדרך שאנשים הלכו איתה לקלפי, אלא בנסיבות חדשות לחלוטין.
גדעון סער:
לאחר שהדבר הזה זכה להסכמה רחבה, מנסים לקעקע את זה על-ידי הסתייגויות, בעצם לאבחן את זה מכל התפלגות לגיטימית אחרת, ועל ידי זה לטעון שזה לא לגיטימי לעניין המימון, לעניין הכנסת ה-17, לכל עניין.
גדעון סער:
אני רוצה לטעון לעניין המימון.
גדעון סער:
אם דבר כזה הוא לא הוגן, אז אני מוכן לשנות את הכלל.
גדעון סער:
אני מוכן שיהיה שלוש שנים, אני מוכן שבכלל לא יהיה.
גדעון סער:
אבל, להחיל את זה על הכל.
יולי יואל אדלשטיין:
זה ודאי.
גדעון סער:
מה שנכון להתפלגות למפלגה גדולה, שבאים השליש שלה ולוקחים, אותו הדבר שיחול על מפלגה קטנה, אין לי שום בעיה.
גדעון סער:
כל עוד זה עומד לבד, אני מתנגד לכל הסתייגות שמאבחנת התפלגות לגיטימית כזאת מהתפלגות אחרת לפי דין.
גדעון סער:
אם אומרים שיש הסתייגות שבאה לעשות את ההתפלגות הזאת שהכרנו בה כהתפלגות לגיטימית בסיטואציה מאוד מאוד מסוימת.
גדעון סער:
אבל, מאבחנים אותה בכל מיני דברים שנכונים רק לה, לזה אני לא מוכן.
גדעון סער:
אם אומרים: בואו נלך למצב שבו יש שלוש שנים במקום שנתיים, אין לי שום התנגדות.
יולי יואל אדלשטיין:
אבל, זה בחוק מימון מפלגות.
יולי יואל אדלשטיין:
זה בכלל לא פה.
גדעון סער:
נכון, לא משנה.
גדעון סער:
יגישו הצעת חוק, אין לי בעיה.
גדעון סער:
אני בעד זה.
גדעון סער:
אני מראש אומר שאני בעד זה.
גדעון סער:
אין לי בכלל עניין במימון, יש לי עניין שהסיטואציה הזאת תהיה סיטואציה זהה לכל התפלגות לגיטימית אחרת.
גדעון סער:
ולכן אני קורא גם לכל חברי הוועדה לדחות את ההסתייגויות בעניין החוק הזה.
גדעון סער:
אני גם מודיע לפרוטוקול, תוגש הצעה - - -
רוני בר-און:
המקום של ההסתייגויות בעניין המימון הוא בכלל לא פה.
רוני בר-און:
מלכתחילה לא רציתי לפתוח את זה כדי לא להכביר מילים.
רוני בר-און:
כשהייתי בא לשלב ההסתייגויות, היית אומר שלחוק אין שם ולכן אין גם הסתייגות לשם החוק.
יצחק הרצוג:
אז למה יש הפנייה לחוק מימון מפלגות?
יצחק הרצוג:
בואו לא נפנה.
רוני בר-און:
מה זה לא?
רוני בר-און:
אתה חייב את ההתאמות הטכניות.
גדעון סער:
אחרת אין שום מגבלה.
גדעון סער:
אתה חייב להחיל את זה כדי שתהיה לפחות המגבלה שקיימת בחוק העיקרי.
גדעון סער:
אבל, אם מישהו יגיש הצעת חוק שתשנה את הכלל לגבי כולם, אני אתמוך בה.
רוני בר-און:
במסגרת הרצחת וגם ירשת, אנחנו נעשה הרצחת וגם שילמת דמי קבורה במקום ירשת, בסדר?
רוני בר-און:
אנחנו עוברים להצביע על ההסתייגויות.
רוני בר-און:
ההסתייגות הראשונה היא הסתייגות של חברי הכנסת: ברכה, מח'ול ואחמד טיבי, ואני אקריא אותה.
רוני בר-און:
להלן ההסתייגויות: "1.
רוני בר-און:
לשם החוק במקום: ההתפלגות סיעה המתמזגת עם סיעה אחרת, יבוא: הקלה בתנאי התפלגות סיעות.
רוני בר-און:
" מכיוון שלחוק אין שם, אי אפשר להצביע על הסתייגות לשם החוק.
מאיר פרוש:
אז מה יהיה עם טל?
רוני בר-און:
נגיע לזה, והתשובה תהיה אותה תשובה.
רוני בר-און:
לסעיף 1(1) את הסיפא: וההתפלגות נעשית בעת..." מבקשים חברי הכנסת למחוק ובמקומה יבוא: וההתפלגות נעשית בעת ששני פלגי הסיעה מתמזגים עם סיעות אחרות.
רוני בר-און:
" מי בעד הסתייגות הזאת ירים את ידו בבקשה?
רוני בר-און:
מי נגד ההסתייגות?
רוני בר-און:
אני קובע שההסתייגות הזאת נדחתה פה אחד.
רוני בר-און:
חבר הכנסת יהלום ויתר על ההסתייגות.
רוני בר-און:
חברת הכנסת זהבה גלאון וחבר הכנסת דני יתום וחבר הכנסת עמיר פרץ מציעים הסתייגות כי התיקון בחוק יחול מהכנסת ה-17.
רוני בר-און:
מי בעד הסתייגות ירים את ידו?
רוני בר-און:
6 בעד.
רוני בר-און:
10 נגד.
רוני בר-און:
ברוב של 10 נגד 6 גם ההסתייגות הזאת נפלה.
רוני בר-און:
ההסתייגות הבאה היא של חבר הכנסת דני יתום לפיה עניין המימון לא יחול, אלא בחלוף שלוש שנים.
רוני בר-און:
אני קובע שההסתייגות איננה לחוק הזה, אלא צריכה לבוא כתיקון לחוק המפלגות ולכן לא נצביע עליה.
רוני בר-און:
אותו כלל אני קובע לגבי ההסתייגות של חבר הכנסת עמיר פרץ שהמימון לא יחול בכל תקופת כהונתה של הכנסת בה מתפלגות הסיעות.
רוני בר-און:
נא להזכיר לי עוד הסתייגויות אם שכחתי, אין.
ארבל אסטרחן:
חבר הכנסת מיקי איתן ביקש שלוש הסתייגויות דיבור.
מאיר פרוש:
אני מבקש שיהיה כתוב בסעיף 59(1) שההתפלגות היא של קבוצת טל.
רוני בר-און:
מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת פרוש ירים את ידו?
רוני בר-און:
אני קובע שברוב של 10 נגד 6 שההסתייגות הזאת גם כן נפלה.
רוני בר-און:
נא להירשם בבקשה להסתייגויות דיבור, אדלשטיין, הרצוג, דני יתום, עמיר פרץ, רשף חן, גדעון סער ורוני בר-און.
רוני בר-און:
נא לקרוא את התיקונים לחוק ומייד אנחנו מצביעים.
ארבל אסטרחן:
הצעת חוק הכנסת (תיקון מס' 18), התשס"ד-‏2004 בסעיף 16 במקום "בהתאם חוק שכר חברי הכנסת", יבוא "בהתאם לפרק ט'".
ארבל אסטרחן:
זה תיקון טכני.
ארבל אסטרחן:
פרק י' מתווסף.
ארבל אסטרחן:
סעיף 59 התפלגות.
ארבל אסטרחן:
"רואים התפלגות של סיעה לעניין סעיף 6א לחוק- יסוד: הכנסת", שאותו אנחנו גם נתקן, "אם נתקיים אחד מהתנאים הבאים: התפלגות היא של קבוצה של לפחות שלושה חברי כנסת, שהם לפחות שליש ממספר חברי הסיעה: אך בסיעה שמספר חבריה שישה או פחות, תהא זו התפלגות אם הקבוצה מונה שני חברי כנסת או יותר.
ארבל אסטרחן:
" זה קיים היום בחוק.
ארבל אסטרחן:
"ההתפלגות של סיעה שהיא צירוף של סיעות או חטיבות של הכנסת הקודמת או צירוף של מפלגות או ארגונים מחוץ לכנסת, או של סיעה או חטיבה כאמור עם מפלגה או ארגון כאמור, וההתפלגות היא על-פי ההשתייכות לאותם סיעות, חטיבות, מפלגות או ארגונים, והיא הגישה ליושב ראש ועדת הבחירות המרכזית בעת הגשת רשימת המועמדים שלה, נוסח של הסכם בדבר צירוף של סיעות, חטיבות, מפלגות, או ארגונים כאמור, בציון ההשתייכות של המועמדים.
ארבל אסטרחן:
" זה גם קיים.
ארבל אסטרחן:
" ההתפלגות היא של חבר כנסת אחד, החבר בסיעה שמספר חבריה אינו עולה על שלושה, וההתפלגות נעשית בעת שהסיעה מתמזגת עם סיעה אחרת" זה סעיף חדש.
ארבל אסטרחן:
סעיף 60 (א) "נמסרה לוועדת הכנסת הודעה בכתב מטעם סיעה או חלק ממנה על התפלגות כאמור בסעיף 59 (1) או (2), או על מיזוג של סיעות במסגרת סיעתית חדשה, תאשר ועדת הכנסת את השינוי.
ארבל אסטרחן:
" עכשיו ישנו סעיף חדש.
ארבל אסטרחן:
"(ב) נמסרה לוועדת הכנסת הודעה בכתב מטעם סיעות על מיזוגן במסגרת סיעתית חדשה, והוגשה לוועדה, לפני שאישרה את המיזוג כאמור בסעיף קטן (א), הודעה בכתב מטעם חבר אחת הסיעות האמורות, המבקש להתפלג לפי סעיף 59(3), תאשר ועדת הכנסת את ההתפלגות ביחד עם המיזוג.
ארבל אסטרחן:
" סעיף 61 זה כל ההוראות שקשורות לפרישה וקיימות היום בחוק.
ארבל אסטרחן:
הן מועתקות מחוק הבחירות.
ארבל אסטרחן:
"(א) פרש חבר הכנסת מסיעתו שלא במסגרת התפלגות, תקבע ועדת הכנסת בישיבה שבסמוך לאחר הפרישה ולאחר שנתנה לחבר הכנסת הזדמנות להשמיע את טענותיו, את דבר פרישתו, וכן את השינוי במספר חברי אותה סיעה.
ארבל אסטרחן:
"
ארבל אסטרחן:
(ד) חבר הכנסת שוועדת הכנסת הודיעה על פרישתו, לא יצורף לסיעה כלשהי בתקופת כהונתה של אותה הכנסת.
ארבל אסטרחן:
(ב) סיעה שחבר הכנסת פרש ממנה, שלא במסגרת התפלגות, רואים את מספר חבריה כאילו לא פרש ממנה.
ארבל אסטרחן:
אני מדלגת כרגע על חוק-יסוד: הכנסת.
ארבל אסטרחן:
אחר כך יבוא תיקון לחוק הבחירות שמוחק את סעיפים קטנים (ב1) עד (ב7) של סעיף 25 שיועברו לחוק הכנסת.
ארבל אסטרחן:
ותיקון לחוק מימון מפלגות שמוסיף הגדרה של חוק הכנסת.
ארבל אסטרחן:
אנחנו נתקן את ההפניות.
ארבל אסטרחן:
כשיש הפניה לסעיף 25 לחוק הבחירות, תהיה הפניה לחוק הכנסת.
ארבל אסטרחן:
והסעיף הקובע שבשנתיים הראשונות אם אין הסכמה של כל הסיעה, לא יקבל המתפלג מימון וסיעתו תמשיך לקבל את המימון גם עבורו.
ארבל אסטרחן:
זה יחול גם על התפלגות של שליש, כמו היום, וגם על דרך התפלגות החדשה אחרי שמתפלג אחד שסיעתו מתמזגת.
מאיר פרוש:
כשיש שלושה וההתפלגות היא של שניים ואחד, זה רק אם היוזמה היא של שניים.
מאיר פרוש:
מה אם היוזמה תבוא מהאחד?
רוני בר-און:
על זה דיברנו בתחילת הדיון.
רוני בר-און:
זו הייתה פרשיית שאול יהלום.
יצחק הרצוג:
האם התיקון לחוק-יסוד: הכנסת, מחייב הצבעה ברוב מיוחד פה?
רוני בר-און:
אנחנו עושים את זה מייד אחרי ההצבעה הזאת בקריאה ראשונה.
רוני בר-און:
חברים, אנחנו מצביעים בעד הצעת החוק כפי שהיא הוקראה, ובכפוף להסתייגויות שנידחו ו/או שהתקבלו, אני לא זוכר שהתקבלו.
רוני בר-און:
מי בעד הצעת חוק הכנסת (תיקון מס' 18) התשס"ד- 2004, ירים את ידו?
רוני בר-און:
11 בעד.
רוני בר-און:
אני קובע שברוב של 11 נגד 4 הצעת החוק עברה.
רוני בר-און:
אני מברך את מציע החוק.
רוני בר-און:
עכשיו אנחנו עוברים להצביע בקריאה ראשונה על התיקון בחוק-יסוד.
רוני בר-און:
תקריאי אותו בבקשה.
ארבל אסטרחן:
"בחוק-יסוד: הכנסת, בסעיף 6א(א), במקום "בחוק הבחירות לכנסת", יבוא "בחוק".
רוני בר-און:
אנחנו מצביעים על זה בקריאה ראשונה.
רוני בר-און:
מי בעד הצעת החוק הזאת ירים את ידו בבקשה?
רוני בר-און:
אני קובע שברוב של 12 נגד 3, גם הצעת חוק-יסוד זו עברה בקריאה ראשונה.
רוני בר-און:
סדר היום תם.
רוני בר-און:
אני מודה לכם ונועל את הישיבה.
רוני בר-און:
בוקר טוב לכולם.
רוני בר-און:
אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכנסת, ישיבה מס' 103.
רוני בר-און:
הנושא הראשון על סדר היום הוא עניין פטור מחובת הנחה.
רוני בר-און:
אבל, מכיוון שכדרכנו בקודש מונחות לפנינו כרגיל, ארבע הצעות להביע אי אמון בממשלה, אנחנו נקבע את מסגרת הדיון בעניין זה.
רוני בר-און:
"סיעות עבודה-מימ"ד, ש"ס, מר"ץ-חד"ש-תע"ל-בל"ד ורע"מ מבקשות להביע אי אמון בממשלה בשל: א.
רוני בר-און:
העלאת מחיר הלחם של סיעת העבודה-מימ"ד ב.
רוני בר-און:
יחסה של הממשלה לרבבות הקשישים הרועדים, הרעבים והבודדים של סיעת ש"ס ג.
רוני בר-און:
כישלון המדיניות הכלכלית והחברתית של הממשלה של סיעות מר"ץ, חד"ש, תע"ל ובל"ד ד.
רוני בר-און:
הפרסומים בדבר קריאתו של השר אלון למיסיונרים נוצרים להעביר את המוסלמים ל"אור ולנאורות של הנצרות" של סיעת רע"מ.
רוני בר-און:
ההצעות יידונו בישיבת הכנסת ביום שני, כ"ד בשבט התשס"ד (16 בפברואר 2004).
רוני בר-און:
" מכיוון שהיום יש לנו גם מה שאנחנו קוראים דיון ארבעים חתימות עם ראש הממשלה שגם הוא צורך זמן, אני מציע שמסגרת הדיון תהיה כהרגלנו, דיון משולב בכל ארבע ההצעות, עשר דקות לכל מציע.
רוני בר-און:
עשר דקות לליכוד, חמש דקות לעבודה, ארבע דקות לשינוי, ושלוש לכל יתר סיעות הבית.
רוני בר-און:
מי בעד ההצעה הזאת ירים את ידו בבקשה?
רוני בר-און:
ברוב של תשעה נגד שניים בהיעדר נמנעים, אני קובע שמסגרת הדיון היא כפי שאמרנו: דיון משולב, עשר דקות לכל מציע.
רוני בר-און:
עשר דקות לליכוד, חמש דקות לעבודה, ארבע לשינוי, ושלוש לכל היתר.
רוני בר-און:
בקשות חברי כנסת להקדמת הדיון בהצעות חוק בקריאה טרומית
רוני בר-און:
אנחנו עוברים לנושא הראשון בסדר היום: בקשות חברי הכנסת להקדמת הדיון בהצעות החוק הבאות בקריאה טרומית.
רוני בר-און:
הבקשה הראשונה היא בקשתו של חבר הכנסת גלעד ארדן ועניינה הצעת חוק משאל עם על נסיגה חד-צדדית ועקירת יישובים, התשס"ד-2004, (פ/1884).
רוני בר-און:
חבר הכנסת גלעד ארדן צלצל אליי.
רוני בר-און:
הוא נמצא כרגע בדיון בבית המשפט העליון בעניינים שנוגעים לעבודתו הפרלמנטרית.
רוני בר-און:
הוא ביקש להעביר את ההצעה שלו לשלהי סדר היום ואני נעתר לבקשה.
רוני בר-און:
הצעת חוק שידורי הטלוויזיה החינוכית, התשס"ד-2004, (פ/1896), של חברת הכנסת ענבל גבריאלי
רוני בר-און:
ההצעה הבאה שלגביה מבקשים פטור מחובת הנחה היא הצעת חוק שידורי הטלוויזיה החינוכית, התשס"ד-2004, (פ/1896) של חברת הכנסת ענבל גבריאלי.
רוני בר-און:
גברתי היועצת המשפטית, מכיוון שגם אני חתום על הצעת החוק הזאת, אבל לא אני הוא זה שביקשתי את הפטור מחובת הנחה, שאלתי אלייך היא האם אני יכול לנהל את הדיון בעניין הזה?
ארבל אסטרחן:
כן.
רוני בר-און:
ואני יכול גם להצביע?
רוני בר-און:
אני רוצה להזכיר לכם את הוראת היועצת המשפטית, חברי כנסת שמבקשים פטור מחובת הנחה, יכולים להשתתף.
רוני בר-און:
חברת הכנסת ענבל גבריאלי, נא לנמק את הדחיפות שלגביה מבקשים פטור מחובת הנחה.
ענבל גבריאלי:
הטלוויזיה החינוכית כגוף לא עוגנה בחקיקה אף פעם.
ענבל גבריאלי:
השידורים שלה היו תמיד מכוח זכויות שידור שעוגנו בכמה חוקים.
ענבל גבריאלי:
הצעת החוק הזאת באה לעגן את מעמדה ומצבה המשפטי של הטלוויזיה החינוכית, ולהעניק לה יציבות שתאפשר את השידור החינוכי הציבורי לטווח ארוך.
ענבל גבריאלי:
הדחיפות נובעת מהשתלשלות העניינים האחרונה מאז אושר בכנסת התקציב.
ענבל גבריאלי:
לפני שהתקציב הובא לכנסת, ניהלתי משא ומתן, יש לומר אימתני, עם נציגי האוצר והגענו איתם להסכמה.
ענבל גבריאלי:
הגענו להסכמה על העברה תקציבית מסוימת וגם נקבנו בסכום מהתקציב.
ענבל גבריאלי:
באותו זמן, התקנה שאמורה לקבוע את התקציב של הטלוויזיה החינוכית נקבעה על אפס והיא הועברה כאפס.
ענבל גבריאלי:
המצב הזה היה מקובל עלינו בגלל ההסכם אליו הגעתי עם האוצר.
ענבל גבריאלי:
לאחר שהתקציב אושר בכנסת, התחייבו אנשי אגף התקציבים באוצר להעביר את התקציב לטלוויזיה החינוכית, אבל הדבר לא נעשה עד היום.
דני יתום:
מדוע זה לא נעשה?
ענבל גבריאלי:
את השאלה מדוע לא מעבירים כספים צריך לשאול את האוצר.
ענבל גבריאלי:
הסיבה ההגיונית שנראית לעין היא סיבה פשוטה והיא שכוונת האוצר לאורך כל הדרך הייתה ברורה לגבי הטלוויזיה החינוכית.
ענבל גבריאלי:
לא רק שהתקציב לא הועבר, אלא שבשבוע שעבר שלח החשכ"ל, כבר בפעם השנייה, מכתבים לטלוויזיה החינוכית ובהם הוא מורה לטלוויזיה להפסיק כל פעילות וכל התקשרות עם ספק.
ענבל גבריאלי:
למעשה, הוא גוזר עליהם החשכת מסך.
ענבל גבריאלי:
הדחיפות נובעת אך ורק מהפעולות המרושעות של החשכ"ל ושל האוצר.
רוני בר-און:
חברת הכנסת איציק, בבקשה.
דליה איציק:
אדוני, אני מבקשת לברך את המציעים.
דליה איציק:
אני חושבת שאם יש הצדקה למתן פטור לחוק אז כאן זה המקום משום שחדשות לבקרים קמים על הטלוויזיה החינוכית.
דליה איציק:
יש סכנה של ממש שאם ועדת הכנסת לא תאשר את הדחיפות, הטלוויזיה החינוכית תמצא את עצמה סגורה.
דליה איציק:
אני מאמינה באמונה שלמה בשידור הציבורי במדינת ישראל.
דליה איציק:
ככל שמתרבים הערוצים, כך צריך לשמור יותר על השידורים שהם פחות או יותר בפיקוח ממשלתי ובפיקוח של מועצה ציבורית.
דליה איציק:
לכן, כל דבר שישמר את רשות השידור וישמר את הטלוויזיה החינוכית, אני אצביע בעדו.
דליה איציק:
אני הייתי רוצה לבקש מחבריי מהאופוזיציה לתמוך גם כן בהצעת החוק הזאת.
גדעון סער:
אדוני היושב ראש, אני חולק לא רק על הדחיפות, אלא גם על הרציונל של הצעת החוק.
גדעון סער:
הצעת החוק מבקשת לעגן מעמד סטטוטורי של גוף, ולחברת הכנסת גבריאלי הייתה יוזמה ברוכה בעניין הזה במהלך דיוני ועדת הכספים.
גדעון סער:
אבל, לא היו הרבה שחלקו על כך שזהו גוף שטעון התייעלות ובהחלט טעון שידוד מערכות.
ענבל גבריאלי:
הוא עובר.
גדעון סער:
אנחנו מקווים שהוא עובר אותו.
גדעון סער:
אבל, בוודאי שבהזדמנות החגיגית הזאת אין צורך בעיגון המעמד הסטטוטורי.
גדעון סער:
אין קשר בין הבעיות התקציביות שבוודאי צריכות להיפתר, לבין סוגיית העיגון הסטטוטורי של מעמד הטלוויזיה החינוכית, ומכל מקום אין דחיפות בעיגון הסטטוטורי של מעמד הטלוויזיה החינוכית.
גדעון סער:
לכן אני מציע לחברי הוועדה להתנגד לפטור מחובת הנחה במקרה הזה.
מאיר פרוש:
אני רוצה לשאול שאלה משפטית.
מאיר פרוש:
נאמר פה בהצעת החוק כי הכוונה במילה "הוועדה" היא לוועדת החינוך והתרבות של הכנסת.
מאיר פרוש:
בחוק ההסדרים שהיה לנו לפני חודשיים האופוזיציה ביקשה שנושא הטלוויזיה החינוכית יידון בוועדת החינוך, וזה עבר לוועדת הכספים.
מאיר פרוש:
נניח והחוק הזה עובר בשנה הבאה, האם נושא הטלוויזיה החינוכית יהיה חייב לעבור לוועדת החינוך או שחוק ההסדרים יוכל לעשות ככל העולה על רוחו?
דני יתום:
אני חושב שסוגיית הטלוויזיה החינוכית היא סוגיה חשובה.
דני יתום:
חברת הכנסת גבריאלי סיפרה לנו סיפור שלא יכול להיות במקומותינו.
דני יתום:
היה לה סיכום עם משרד האוצר ומשרד האוצר לא עמד בדבריו.
דני יתום:
לא רק שמשרד האוצר לא עמד בדבריו, אלא בתוך משרד האוצר, החשב הכללי אמר לעשות דבר אחר.
דני יתום:
זה נשמע ממש לקוח ממדינה אחרת.
דני יתום:
לאור העובדה שאי אפשר כנראה לסכם את הדברים האלה בצורה שמכבדת את המסכמים, ראוי לדעתי לחוקק את זה בחוק.
דני יתום:
אם אכן המסך עומד לרדת על הטלוויזיה החינוכית עוד טרם תיעשה החקיקה, אזי אני מקבל את הצורך ואני מצדד בצורך לשחרר את ההצעה הזאת מחובת הנחה.
עמרי שרון:
למה להתקיף כאן את נציגי האוצר כשהם לא נמצאים כאן ומבלי שיש להם יכולת להגיב?
ענבל גבריאלי:
אני סיפרתי רק עובדות.
עמרי שרון:
אני לא בטוח ש"רשעות" זו עובדות.
עמרי שרון:
אני אומר את הדברים שלי בלי קשר לעמדה שלי, ואני אצביע איתך.
עמרי שרון:
אני רק אומר שהעניין הזה הוא לא ראוי בעיניי.
עמרי שרון:
אני לא חושב שזה נכון למתוח ביקורת על עובדי מדינה בצורה הזאת, וזה בלי קשר לעניין.
דני יתום:
לא הייתה כאן שום מתיחת ביקורת.
דני יתום:
אני השארתי סימני שאלה.
עמרי שרון:
סימני שאלה אצלך זה מתיחת ביקורת.
רוני בר-און:
חברת הכנסת גבריאלי, האם את רוצה להשיב או לומר מילות סיכום?
ענבל גבריאלי:
חבר הכנסת שרון, למרות שהם לא נמצאים כאן אני מחויבת לומר את הדברים הבאים.
ענבל גבריאלי:
עושה רושם שאם אין איזשהו חוק שמטיל עליהם חובה לעשות דברים, הם לא עושים אותם.
ענבל גבריאלי:
היו כן הסכמות עם האוצר, האוצר לא עמד בהסכמות.
ענבל גבריאלי:
זו הדרך היחידה שלנו לנסות ולהציל את הטלוויזיה החינוכית.
ענבל גבריאלי:
אני מבקשת מכולם לתמוך בבקשה לפטור.
רוני בר-און:
חברים, אנחנו עוברים להצבעה.
רוני בר-און:
מי בעד מתן פטור מחובת הנחה להצעה הזאת ירים בבקשה את ידו?
רוני בר-און:
ברוב של 12 נגד 1, אני קובע שניתן פטור מחובת הנחה.
רוני בר-און:
אריאלה, האם אתם מתנגדים להצעה הזאת?
אריאלה קלעי:
כן, אדוני.
רוני בר-און:
את השאלה הזאת הייתי צריך לשאול קודם.
רוני בר-און:
אני קובע שניתן פטור מחובת הנחה להצעה הזאת.
רוני בר-און:
הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון-ביטוח זכויות עובדי הרשויות המקומיות), התשס"ד-2004, (פ/1898), של חבר הכנסת עמרם מצנע וקבוצת חברי כנסת
רוני בר-און:
הנושא הבא על סדר היום היא בקשתו של חבר הכנסת עמרם מצנע לפטור מחובת הנחה את הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון-ביטוח זכויות עובדי הרשויות המקומיות) התשס"ד-2004, (פ/1898), של חבר הכנסת עמרם מצנע וקבוצת חברי כנסת.
רוני בר-און:
חבר הכנסת מצנע, נא לנמק את עניין הדחיפות.
עמרם מצנע:
נדמה לי שלא צריך להזכיר שאלפי עובדים ברשויות המקומיות ובמועצות הדתיות לא מקבלים את שכרם במשך חודשים ארוכים.
עמרם מצנע:
מסתבר שרק ציבור העובדים הזה, נמצא מחוץ לכל מסגרת של איזשהי הגנה.
עמרם מצנע:
עובדים בחברות שממנים להן כונסי נכנסים או פשיטת רגל, נהנים מביטוח באמצעות הביטוח הלאומי.
רוני בר-און:
אריאלה אתם מתנגדים, נכון?
אריאלה קלעי:
כן.
רוני בר-און:
משרד המשפטים מתנגד.
עמרם מצנע:
רק עובדי רשויות מקומיות, מועצות דתיות, נמצאים במצב כפי שאנחנו כולנו חווים.
עמרם מצנע:
על כן, אני חושב שהצעת החוק שאני מגיש מאפשרת לעובדי רשויות מקומיות ומועצות דתיות, ליהנות גם כן מביטוח באמצעות הביטוח הלאומי.
עמרם מצנע:
למעשה, מתכונת החוק דומה, לא זהה, לחוק שמדבר על הביטוח הזה שמוטל על חברות שנמצאות בפירוק נכסים וכד'.
עמרם מצנע:
אני חושב שאין צורך להרחיב ולהסביר למה חשוב מאוד שהחוק הזה יבוא לדיון מוקדם ככל האפשר, על מנת לאפשר את התהליך הזה שנבנה במיוחד לאותה לקונה, לאותו ואקום, לגבי אותם עובדים.
עמרם מצנע:
על כן אני מבקש מחברי הוועדה, לאפשר פטור מחובה ולעשות דיון מוקדם ככל האפשר על החוק.
רוני בר-און:
הגברת קלעי ממשרד המשפטים, בבקשה.
אריאלה קלעי:
המשטרה - - -
קריאה:
לא המשטרה.
אריאלה קלעי:
הממשלה מתנגדת לעניין הפטור.
רוני בר-און:
אני מציע שתסבירי למה הממשלה מתנגדת.
אריאלה קלעי:
אני רוצה לומר משהו מהותי.
זהבה גלאון:
אתם מתנגדים לפטור או למהות?
זהבה גלאון:
אלה שתי הבחנות שונות.
אריאלה קלעי:
אנחנו מתנגדים לפטור, גברתי.
אריאלה קלעי:
לא הספקנו לבדוק את ההצעה.
אריאלה קלעי:
הביטוח הלאומי חושב שקבלה של דבר כזה בלי בדיקה מראש, תפגע במבוטחים אחרים.
רוני בר-און:
חבר הכנסת אהוד יתום, בבקשה.
אהוד יתום:
אנחנו נמצאים בתקופה שבה יש משבר כל כך קשה בנושא עובדי הרשויות המקומיות.
אהוד יתום:
אני מעריך שחבר הכנסת עמרם מצנע הגיע למסקנה כראש עיר לשעבר.
אהוד יתום:
אני חושב שכל דבר שיכול לעזור היום לרשויות או לעובדי הרשויות על מנת להמתיק את הגלולה המרה של אי קבלת משכורות, הוא דבר מבורך.
אהוד יתום:
אני גם ניסיתי להבין את מהות ההתנגדות, כפי שאתה ניסית להבין.
אהוד יתום:
לא הבינותי את מהות ההתנגדות.
אהוד יתום:
כנראה שהמשרד המדובר לא הכין את עצמו, דובר כאן בשם הביטוח הלאומי.
אהוד יתום:
למה?
אהוד יתום:
ככה.
אהוד יתום:
למה-ככה זה לא תשובה.
רוני בר-און:
התשובה לא הייתה למה-ככה.
רוני בר-און:
התשובה הייתה שהיא מתנגדת משום שלא היה מספיק זמן בידי משרד המשפטים להתכונן לעניין הזה.
גדעון סער:
אבל, היא גם אמרה מטעם הביטוח הלאומי, שקבלת החוק עלולה לפגוע בזכויות של אחרים.
אהוד יתום:
כל אחד עם הפרשנות שלו.
אהוד יתום:
אני הבינותי, למה-ככה, ומותר לי להבין כך.
אהוד יתום:
שניכם יכולים לסנגר עד מחרתיים.
אהוד יתום:
על כן אני חושב שההצעה הזאת היא הצעה מאוד חשובה, מאוד ראויה ואני אתמוך.