GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יוסי נקר:
כמו כן, היה חשש לניצול האירוע על-ידי ארגוני הטרור הפלסטינים לשם ביצוע פיגוע נגד אזרחים ישראלים וכוחות הביטחון במקום.
יוסי נקר:
לאור זאת, הושם דגש על מניעת הגעת אזרחים בלתי מורשים לנקודת הפינוי, ועל שמירת צירי התנועה למאחז פנויים לצורך תנועת כוחות לפינוי נפגעים.
יוסי נקר:
במהלך המבצע הוכרז האזור שטח צבאי סגור, ונמנעה כניסת אזרחים לאזור אלא באישור המח"ט.
יוסי נקר:
במהלך הפינוי נחסם ציר הגישה לנקודת הפינוי על-ידי אזרחים באמצעות הנחת סלעים, שרשראות, צמיגים בוערים ומסמרים חדים לניקור גלגלי רכב, וכן באמצעות שפיכת שמן על הכביש.
יוסי נקר:
הערכת המח"ט היתה שהנסיעה על הציר מהוות סכנה לנוסעים.
יוסי נקר:
המח"ט אשר הגיע למקום האירוע כשעתיים טרם הגעת חברי הכנסת, עלה לנקודת הפינוי רגלית.
יוסי נקר:
כ-30 דקות טרם הגעת חברי הכנסת למחסום, נכנס ללא היתר כלי רכב עיתונאי מסוג 4X4.
יוסי נקר:
כעבור זמן קצר, נוקבו גלגלי הרכב על-ידי המכשולים שהושמו על כביש הגישה והרכב נתקע.
יוסי נקר:
אירוע זה חיזק את עמדתו של המח"ט בדבר הצורך למנוע נסיעת כלי רכב בציר הגישה לשם שמירה על ביטחון הנוסעים ומניעת חסימת הציר על-ידי כלי רכב אזרחיים.
יוסי נקר:
יודגש, כי יתר אנשי התקשורת עלו למקום הפינוי רגלית.
יוסי נקר:
עם הגעתם של חברי הכנסת הועברה למח"ט בקשתם לעבור במחסום.
יוסי נקר:
באותו מועד, המח"ט אישר את מעבר חברי הכנסת במחסום רגלית בלבד, לאור חסימת הציר והחשש לביטחונם האישי.
יוסי נקר:
לאחר כחצי שעה עד שעה, כאשר התברר כי הציר פנוי לתנועה, אישר המח"ט את מעבר חברי הכנסת במחסום באמצעות כלי רכבם.
יוסי נקר:
יצוין, כי לפי הידוע למח"ט, חברי הכנסת המשיכו לנסוע עוד כ-400 מטר לאחר המחסום בכלי רכבם, אז עזבו את כלי הרכב והמשיכו רגלית לנקודת הפינוי.
יוסי נקר:
לאורך האירוע תיפקד מפקד המחסום באופן ראוי, תוך מתן יחס אדיב לחברי הכנסת.
יוסי נקר:
אלה ממצאי התחקיר כפי שעלו מתשאול המח"ט, המג"ד שפיקד על האירוע ומפקד המחסום.
רוני בר-און:
תודה רבה לך.
מאיר קרמרסקי:
אני נציג אמ"ץ שיושב במטה הכללי.
מאיר קרמרסקי:
הדברים שנאמרו פה הם דברים שיעברו הלאה, אני אעביר אותם.
רוני בר-און:
חכה, אל תקפוץ כי ייאמרו פה עוד דברים.
רוני בר-און:
יכול להיות שאני אגיד עוד דברים שאתה לא תסכים להעביר הלאה.
מאיר קרמרסקי:
כל מה שייאמר ונאמר, אומר.
מאיר קרמרסקי:
אנחנו עובדים ביום יום עם קצין הכנסת ועם הפיקודים בנושא כניסת חברי כנסת בכלל לשטחי איו"ש.
מאיר קרמרסקי:
ישנם הרבה מקרים של שיתוף פעולה.
מאיר קרמרסקי:
אני מאמין שזה מקרה יוצא דופן.
רוני בר-און:
כן, אבל אתה יכול להעביר למפקדים שלך שהמקרה שקרה עם חברי הכנסת אלדד ואריאל הוא כבר מבחינתנו זניח.
רוני בר-און:
זה מקרה שאפשר לפתור אותו, אפשר לא לחזור עליו.
רוני בר-און:
מה שקורה פה היום תמיד קורה במה שקורה אחרי המקרה האמיתי, ההתנהלות שלכם הוועדה, העובדה שאתם שמים סמח"ט לתחקר את המח"ט.
עמרי שרון:
אדוני היושב ראש, זה לא שלהם, זה של המערכת.
רוני בר-און:
סליחה שאני אומר את זה, אבל אני רוצה להגיד את זה כדי שהחברים שלי יבינו.
רוני בר-און:
אני לא רואה אותך, מבחינתי אין לך לא דמות ולא גוף ולא שם.
רוני בר-און:
אתה הצבא מבחינתי, כי זה מה שהצבא פירגן לי.
רוני בר-און:
אותך שלחו.
רוני בר-און:
אתם מבינים לאיזה פינה אתם מכניסים אותנו ואתכם?
מאיר קרמרסקי:
אני מבין את התחושות.
מאיר קרמרסקי:
לגבי העובדות נאמרו הדברים.
מאיר קרמרסקי:
אני מציע לתחקר כל מקרה לגופו ולהגיע למסקנות.
מאיר קרמרסקי:
אני אומר לך שבעבודה היום יומית שלי כאחראי על האבטחה גם בנושא של חברי הכנסת בעבודה המשותפת עם קצין הכנסת, והוא יכול להעיד על כך, אנחנו עושים את המרב שצריך על מנת לאפשר באמת את תנועת חברי הכנסת בביטחה בשטחי איו"ש.
שמעון אבני:
זוהי פעם ראשונה שאני בוועדת הכנסת ואני חייב להודות שאני המום מהאמירות.
עמרי שרון:
אני רוצה להבין ממה אתה המום?
שמעון אבני:
מהאמירות שנאמרות כאן.
עמרי שרון:
איזו אמירות נאמרו?
עמרי שרון:
אתה מטיח ביקורת שאני מנסה להבין אותה.
שמעון אבני:
לא הטחתי ביקורת.
שמעון אבני:
אני המום משום שבאמת בצבא, לפחות בפיקוד המרכז ואני כרגע נציגו של האלוף - - -
דני יתום:
אתה המום מזה שמערכת היחסים הידרדרה עד כדי כך.
שמעון אבני:
נכון, גם.
שמעון אבני:
יכול להיות שהמקרה הזה באמת משליך על דברים אחרים.
שמעון אבני:
המקרה הזה של חבר הכנסת אלדד תוחקר נקודתית, ולא היתה פה כוונה למנוע את התנועה שלו, ולא היתה פה כוונה לפגוע בפעילות הכנסת.
רוני בר-און:
הכל מקרה.
רוני בר-און:
זה מקרה שעצרו אותו, זה מקרה שהבטיחו לנו לטפל בעניין תוך שבועיים, וזה לקח חודשיים.
רוני בר-און:
זה מקרה שכל אלה שהבטיחו לא באו.
רוני בר-און:
זה מקרה שהסמח"ט תיחקר את המח"ט.
רוני בר-און:
שאלתי קודם את החבר שלך אם אני ואתה שירתנו באותו צבא.
שמעון אבני:
יש פה תחקיר, ואם זה לקח חודשיים במקום שבועיים אז זה לא בסדר.
עמרי שרון:
נשלחו עשרות פניות, וביקשו מספר רב של פעמים.
עמרי שרון:
זה דבר שלא צריך להיות.
עמרי שרון:
באופן עקרוני צריך לקבל את התשובה בזמן על דבר כזה, ובצורה ראויה.
עמרי שרון:
אין לי בעיה עם הנציגות המכובדת שהגיעה הנה, אבל אנחנו עדיין צריכים לקבל תשובות.
שמעון אבני:
אני מסכים.
עמרי שרון:
העמידו אתכם כאן במטווח וזה דבר שהוא לא הגון כלפיכם.
עמרי שרון:
זה רק מרגיז אותנו.
עמרי שרון:
אתם לא אלה שהייתם צריכים לתת את התשובה.
עמרי שרון:
לא צריכים לעבור חודשיים ימים בשביל לעשות את התחקיר הזה.
עמרי שרון:
הם נעצרו וזה דבר לא תקין.
עמרי שרון:
אבל, לא על זה כרגע המהומה.
עמרי שרון:
המהומה היא על דרך ההתייחסות, ועל הצורה בה רואים את העניין.
עמרי שרון:
המערכת צריכה להיות מערכת מפוקחת ומבוקרת, ולא ניתן לעשות זאת בדרך הזאת.
עמרי שרון:
לא נותנים את הכלים לעשות את זה, זה דבר לא ראוי.
שמעון אבני:
במקרה הזה יאיר לוטשטיין הוא לא הכתובת לבוא אליו בטענות.
רוני בר-און:
מה זה משנה?
רוני בר-און:
הוא ישב פה והוא התחייב על התחקיר.
שמעון אבני:
הוא התחייב, אבל הוא לא האיש בקטע המבצעי שהיה אמור לעשות את התחקיר.
שמעון אבני:
יכול להיות שהוא התחייב על משהו שהוא לא היה מסוגל - - -
דני יתום:
בסופו של דבר אנחנו רוצים באמת לשמוע תשובות מאנשים שהם בעלי סמכה, ולא מאנשים שנשלחו הנה.
רוני בר-און:
האם אתם רוצים לסכם את הדיון הזה או שאתם רוצים להשאיר אותו פתוח?
עמרי שרון:
אדוני היושב ראש, אני הייתי מציע לחלק את זה לשניים.
עמרי שרון:
אפשר לסכם את האירוע הספציפי של חבר הכנסת אריאל ואלדד, אם התשובה הזאת מקובלת עליו.
עמרי שרון:
אבל, אפשר לפתוח את הנושא העקרוני שיש פה.
רוני בר-און:
אבל, התשובה הזאת עושה את מכתב הטענות שלו מכתב שרצוף שקר.
רוני בר-און:
להגיד בלשון המעטה, רצוף עובדות לא נכונות.
רוני בר-און:
אומר חבר הכנסת שעברו רכבים אזרחיים, עברו רכבים של כלי תקשורת, והם אומרים שהיה רק אחד.
עמרי שרון:
אני אומר שוב, אם זה מקובל עליו.
עמרי שרון:
אני מניח שזה לא מקובל עליו.
עמרי שרון:
זה צד אחד של העניין וצריך לבדוק אותו.
עמרי שרון:
יש פה הבדלים מאוד מהותיים בין התיאור של חברי הכנסת אריאל ואלדד, לתחקיר שעלה פה.
עמרי שרון:
שנית, צריך לתחקר את כל הגישה וההתייחסות לוועדת הכנסת.
עמרי שרון:
לא יכול להיות שזהו היחס שאנחנו כחברי כנסת נקבל, וזה לא קשור לכלום.
אריה אלדד:
למדתי היום משהו.
אריה אלדד:
למדתי למה היה צריך חודשיים במקום שבועיים.
אריה אלדד:
כנראה שבפיזיקה של הזמן זהו פרק הזמן שלוקח להפוך שעתיים לחצי שעה.
אריה אלדד:
זה בשביל העובדות, בפער בין המציאות כפי שאנחנו חווינו אותה בלוחות זמנים ברורים.
רוני בר-און:
זה מה שנקרא מקדם פאניקה רגרסיבי.
רוני בר-און:
אצל המח"ט זה היה שעתיים, ואצל הסמח"ט זה נמצא רק חצי שעה.
אריה אלדד:
אגב, אם יש תיעוד של שיחות טלפון בלשכת הרמטכ"ל אפשר לברר מתי אנחנו התחלנו לבקש לתת לנו לעבור, ומתי נתנו לנו לעבור.
אריה אלדד:
אם מישהו עושה רישום לוחות זמנים, גם הם היו צריכים להופיע בתחקיר.
אריה אלדד:
אני לא יודע אם הם מופיעים שם.
אריה אלדד:
כלומר, יש פערים אמיתיים בעובדות בתחקיר, והתחקיר באמת מרוח.
דני יתום:
אדוני היושב ראש, אני מבקש לבנות על כך שהתשובה של התחקיר תגיע אליך בעוד יום, וזה יהיה מנוף להתייחס אליו ולומר שהתחקיר הזה לחלוטין לא מקובל ולא ממצה, ואנחנו כחברי כנסת לא מקבלים אותו.
דני יתום:
אפשר להגיד את זה עכשיו.
דני יתום:
על הבסיס הזה, אפשר לשלוח מכתב שמבקש את הרמטכ"ל, ואת אלוף הפיקוד, להופיע כאן על מנת לטפל בזה.
רוני בר-און:
חבר הכנסת הנדל, האם יש לך החלטה נוספת או שאני אלך ברוח זאת?
צבי הנדל:
יש לי תיקון קל.
צבי הנדל:
אני מציע לסיים את העניין, ולסיים אותו בהחלטה ברוח הדברים שנשמע פה, ואני מזדהה עם מה שאמרת ועם מה שאמר חבר הכנסת דני יתום.
צבי הנדל:
יש חוסר שביעות רצון וחוסר רצינות מהכל.
צבי הנדל:
צריך להודיע מה דעתנו על העניין, ולכתוב לשר הביטחון ולרמטכ"ל מה אנחנו חושבים שהם צריכים לעשות.
צבי הנדל:
מבחינתי, לא יועיל כלום לדון ולדוש בזה עוד פעם.
צבי הנדל:
הם צריכים לדעת שאנחנו לא מקבלים את מה שהם עשו.
צבי הנדל:
הם צריכים לדעת מה דעתנו על התחקיר הזה, ובזה לסיים.
רוני בר-און:
אני רוצה להקריא את נוסח הסיכום הבא.
רוני בר-און:
ועדת הכנסת שבה ומדגישה כי "שום הוראה האוסרת או המגבילה את הגישה לכל מקום במדינה, שאינו רשות היחיד, לא תחול על חבר הכנסת, אלא אם היה האיסור או ההגבלה מטעמים של ביטחון המדינה או של סוד צבאי".
דני יתום:
או של סכנת חיים.
רוני בר-און:
זה לא כתוב בחוק.
רוני בר-און:
אני מצטט מהחוק.
רוני בר-און:
תוסיפו אחר כך את מראה המקום.
רוני בר-און:
התחקיר, כפי שהוצג לנו כאן בעל-פה, ושטרם זכינו לראות אותו בכתובים, מעלה שאלות גם בדבר עצם עריכתו משעה שהקצין הבודק שמונה לעניין כפוף לקצין שכלפי התנהלותו קבלו חברי הכנסת, וגם לגבי תוכן התחקיר וממצאיו המעלים שאלות קשות בדבר מידת עומקו ורצינותו של התחקיר.
דני יתום:
- - ואת אלוף הפיקוד.
דני יתום:
הוא הגורם הכי בכיר בשטח.
רוני בר-און:
ועדת הכנסת מחליטה לזמן את הרמטכ"ל ואת אלוף הפיקוד לדון בנושא הקובלנה עצמו, וכן במערכת היחסים שבין הצבא לכנסת.
אחמד טיבי:
חבר הכנסת בר-און, אולי כדאי קודם לכתוב במערכת היחסים, ואחר כך נושא הקובלנה.
רוני בר-און:
לא, לא.
רוני בר-און:
הוא קודם ישיב לנו בעניין הקובלנה.
רוני בר-און:
אני לא מתכוון יותר לחכות לא לוטשטיין ולא לאף אחד אחר.
רוני בר-און:
קודם ישיב לנו בעניין הקובלנה.
רוני בר-און:
הוא יכול להגיד שהתחקיר מתאים בעיניו או שהוא קבע לעשות תחקיר אחר.
רוני בר-און:
הרמטכ"ל יודע מה הוא צריך לעשות, הוא יבין את ההחלטה.
רוני בר-און:
עכשיו זה ברור שאנחנו לא מדברים איתו לא בתקציב, ולא בענייני החלטות אסטרטגיות וטקטיות.
רוני בר-און:
האם יש למישהו להעיר להצעת הסיכום הזאת?
צבי הנדל:
אני מבקש להסיר את הפסקה האחרונה של ההזמנה.
צבי הנדל:
תסיים משפט לפני.
רוני בר-און:
אבל, אז לא הלכנו לשום מקום.
צבי הנדל:
למה לא?
צבי הנדל:
אמרת לו את דעתנו, הוא יודע בדיוק את ההתרעמות שלנו גם על התחקיר וגם על ההתנהלות, וגם על התשובה.
רוני בר-און:
תודה, חבר הכנסת הנדל.
דני יתום:
אני מבקש להכניס כמה שינויים.
דני יתום:
ראשית, במקום לכתוב: "ועדת הכנסת חרדה" יש לכתוב: ועדת הכנסת מוטרדת ביותר.
דני יתום:
המילה "חרדה" לא נראית לי.
רוני בר-און:
אני לא רואה את ההבדל הגדול, אבל בסדר.
רוני בר-און:
נכתוב מודאגת, לא מוטרדת.
דני יתום:
זה מצוין לכתוב את המילה "מוטרדת".
דני יתום:
שנית, אני מציע בכל זאת לא להתעלם מהעובדה שמעבר לשיקולים המנחים בחוק שזה ביטחון המדינה וסוד צבאי, צריך להוסיף בכל זאת: או אם נשקפת לחברי הכנסת סכנה ברורה ומיידית.
רוני בר-און:
אני לא רוצה להרחיב את החוק.
רוני בר-און:
על זה נתווכח.
דני יתום:
לגבי הניסוח של היחס לתחקיר, אני חושב שצריך לקצר קצת, ולא להכניס בפירוט רב את כל אותם תסכולים מוצדקים שלנו.
דני יתום:
אפשר לכתוב שהתחקיר כמו שהוא נמסר לנו בעל-פה איננו מקובל עלינו, ושראוי שהתחקיר יתבצע על-ידי גורם חיצוני לחטיבה.
צבי הנדל:
לא, לא.
צבי הנדל:
אני לא חושב שהוא צריך להיות חיצוני.
צבי הנדל:
אני חושב שצה"ל צריך לחקור את עצמו.
דני יתום:
חיצוני לחטיבה.
דני יתום:
אתה כותב הסגן.
רוני בר-און:
אני רוצה שהאיש יבין מה עשו פה.
רוני בר-און:
אולי הרמטכ"ל לא יודע.
דני יתום:
חיצוני לחטיבה זה לא יכול להיות מישהו מהחטיבה.
רוני בר-און:
אבל, אני לא רוצה לתת לו עצות.
רוני בר-און:
אני אומר לו שאני לא מקבל את זה שהסגן שלי מתחקר אותי, נקודה.
דני יתום:
ומה אם קצין האג"ם היה מתחקר אותך?
דני יתום:
אז למה לך להיכנס לעניין של הסגן?
דני יתום:
תגיד חיצוני לחטיבה.
רוני בר-און:
כיוון הזרימה של תחקור, כיוון הזרימה של קצין בודק, זה מלמעלה למטה ולא מלמטה למעלה.
דני יתום:
בסדר, אז תכתוב חיצוני לחטיבה.
דני יתום:
אלו הערותיי.
רוני בר-און:
אני מקבל את ההערות שלך בעניין הדאגה.
עמרי שרון:
אדוני היושב ראש, צריך לראות גם איך גובלים את ההגעה של הרמטכ"ל ואת ההזמנה באיזשהו תאריך.
דני יתום:
צריך לתאם את זה.
רוני בר-און:
הדיון יתקיים בטווח זמן של חודש ימים בתיאום עם לשכת הרמטכ"ל.
עמרי שרון:
זה צריך להיות פחות מהתקופה שלקח לדוח להגיע הנה.
רוני בר-און:
אמרתי, חודש.
דני יתום:
בכוונת הוועדה לקיים את הדיון תוך חודש, והעיתוי המדויק ייקבע בין הלשכות.
רוני בר-און:
חבר הכנסת דני יתום, אני מציע ברמה הפרקטית שאת הדיון בנוהל שאתה מציע, נקיים באותו מועד יחד עם הרמטכ"ל.
דני יתום:
אין שום בעיה.
דני יתום:
אבל, זה שטחי A, וזה שטחי C.
רוני בר-און:
אני יודע, אבל באותה חגיגה אנחנו נעשה גם את הדבר הזה.
רוני בר-און:
אם כך, את תוסיפי גם את העניין של החודש בתיאום עם הלשכה, הכל יהיה באמצעות השר.
רוני בר-און:
הצעת הנוהל של כניסת חברי כנסת לשטח A של פניית חברי הכנסת: איתן, טיבי, ברכה, פינס ורן כהן, יתקיים באותו יום במעמד הרמטכ"ל ו/או קציני הצבא שהרמטכ"ל יראה לנכון לצרף לדיון.
יוסי נקר:
ההצעה הזאת שבזמנו דובר עליה לגבי כניסה לשטחי A אושרה עקרונית, כפי שהוצעה וסוכמה פה בין יושב-ראש הכנסת וחברי הכנסת שהשתתפו בדיון לבין נציגי הצבא.
יוסי נקר:
היא אושרה על-ידי הצבא והיא כרגע נמצאת על שולחן שר הביטחון בלשכת שר הביטחון.
רוני בר-און:
אז היא בכל אופן לא אושרה.
רוני בר-און:
היא אושרה על-ידי הצבא, אבל מבחינתנו היא עוד לא כשרה.
מאיר קרמרסקי:
במקום שטח צבאי סגור שיהיה שטחי הרש"פ.
מאיר קרמרסקי:
זה לא שטח צבאי סגור.
רוני בר-און:
אתה תקרא לזה שטחי הרש"פ, אני קורא לזה כמו שקראתי לזה.
רוני בר-און:
אצלי יש גם פוליטיקה, לא רק צבא.
מאיר קרמרסקי:
אדוני היושב ראש, שטח צבאי סגור הוא מושג אחר לחלוטין.
מאיר קרמרסקי:
זה מה שכתוב כאן.
רוני בר-און:
אבל, זה טעות.
רוני בר-און:
זה נרשם בטעות בגלל הסעיף הקודם.
רוני בר-און:
העתיקו אותו פשוט לא טוב.
אחמד טיבי:
אדוני היושב ראש, אני הייתי אחד מיוזמי הדיון לגבי הכניסה לשטחי A, ובישיבה שבה התקבלה הצעת ההחלטה הזאת אני לא נכחתי.
אחמד טיבי:
אני מבקש לרשום בפרוטוקול שאני מתנגד בתוקף לסיכום שהציע חבר הכנסת דני יתום.
אחמד טיבי:
נכחתי באחת הפגישות, לא בפגישה האחרונה.
דני יתום:
חבר הכנסת טיבי, לא היית בפגישה אצל היושב ראש, אצלי נכחת וקיבלת את ההצעה שלי.
רוני בר-און:
חבר הכנסת טיבי, אתה פנית לוועדת הכנסת, וועדת הכנסת התחילה לדון בעניין הזה.
רוני בר-און:
מטעמים שלא ברורים לי עד היום העניין הזה נדון בעוד מיני מקומות.
רוני בר-און:
ועדת הכנסת לא מקבלת תכתיב משום מקום.
רוני בר-און:
ההמלצות יונחו פה.
רוני בר-און:
אם ההמלצות האלה יניחו את דעתה של ועדת הכנסת לאחר הדיון שהיא תקיים אז הן יתקבלו.
רוני בר-און:
אם הן לא יניחו את דעתה של ועדת הכנסת אני אבקש שיהיו תיקונים.
רוני בר-און:
אם יהיו תיקונים מה טוב, לא יהיו תיקונים לא טוב.
רוני בר-און:
פה זה התחיל, פה זה יימשך, ופה זה הסתיים.
רוני בר-און:
כל מה שקרה בדרך, קנאת סופרים תרבה חוכמה.
רוני בר-און:
ג.
רוני בר-און:
קביעת ועדה לדיון בהצעת חוק צער בעלי חיים (הגנה על בעלי חיים) (תיקון-עונשין), התשס"ג-2003 (פ/665), של חבר הכנסת אחמד טיבי
רוני בר-און:
הנושא הבא לסדר היום הוא קביעת ועדה לדיון בהצעת חוק צער בעלי חיים (הגנה על בעלי חיים) (תיקון-עונשין), התשס"ג-2003 (פ/665) של חבר הכנסת אחמד טיבי.
רוני בר-און:
חבר הכנסת טיבי, איפה אתה מבקש?
אחמד טיבי:
בוועדת הכלכלה.
רוני בר-און:
מי בעד ועדת הכלכלה ירים את ידו?
רוני בר-און:
ה צב ע ה
רוני בר-און:
הוחלט כי הצעת חוק צער בעלי חיים (הגנה על בעלי חיים) (תיקון עונשין) , התשס"ג-2003 (פ/665) של חבר הכנסת אחמד טיבי, תועבר לדיון בוועדת הכלכלה.
רוני בר-און:
הצעת החוק תידון בוועדת הכלכלה.
רוני בר-און:
חברים, בוקר טוב לכם.
רוני בר-און:
תודה לאלה שבאו, ולא מעט תודות גם לאלה שלא באו.
רוני בר-און:
אני פותח את ישיבת ועדת הכנסת.
רוני בר-און:
על סדר היום - כרגיל בימי שני - סיעות העבודה-מימ"ד, מרץ-חד"ש-תע"ל-בל"ד-רע"מ וש"ס הגישו ליושב-ראש הכנסת הצעות להביע אי-אמון בממשלה בשל: א.
רוני בר-און:
תוצאות המשאל שהראו שהימין הקיצוני השתלט על הליכוד ובעקבותיו הקיפאון המדיני, של העבודה-מימ"ד; ב.
רוני בר-און:
הממצאים החמורים של דוח מבקר המדינה, של מרץ-חד"ש-תע"ל-בל"ד ורע"מ; ג.
רוני בר-און:
דוח מבקר המדינה - סעיף האזנות סתר, של ש"ס.
רוני בר-און:
האם זה לא אותו סעיף בעצם?
רוני בר-און:
אריה האן: לא.
רוני בר-און:
הם מתמקדים רק בהאזנות הסתר.
רוני בר-און:
לא יכולתם בשיקול הדעת שלכם להגיד שזאת הצעה אחת?
רוני בר-און:
אריה האן: זה לא משנה, הם רוצים לבד על המכסה שלהם.
רוני בר-און:
גדעון סער: ש"ס לא מוגבלים, הם מעל עשרה חברים.
רוני בר-און:
היו"ר רוני בר-און: אני יודע, אבל זה שוב עניין שטעון הסתכלות.
רוני בר-און:
אותו נושא רק בגלל שיש לסיעה אחת יותר מעשרה חברי כנסת?
רוני בר-און:
אריה האן: זאת זכותם, מה לעשות.
רוני בר-און:
היו"ר רוני בר-און: אז צריך להסתכל על זה.
רוני בר-און:
זאת זכותם היום, יכול להיות שאם נסתכל על זה - זאת לא תהיה זכותם מחר.
רוני בר-און:
רשף חן: אבל לכל הפחות, את סבב הדוברים לא לעשות פעמיים.
רוני בר-און:
מילא שהסיעה המציעה תקבל את העשר דקות, אבל נניח שתי מציעות - סבב דוברים אחד.
רוני בר-און:
היו"ר רוני בר-און: זה תיקון שאנחנו עושים עכשיו.
רוני בר-און:
זו הנחה שהנחנו, שלמציע לא יהיה זמן במהלך דיון - זה תיקון שהנחנו עכשיו - כשייגמרו 14 יום, זה הופך לתקנון.
רוני בר-און:
נמצא אפוא, שיש לנו שלוש הצעות.
רוני בר-און:
אנחנו מציעים: 1.
רוני בר-און:
לקיים דיון משולב; 2.
רוני בר-און:
עשר דקות לכל מציע; 3.
רוני בר-און:
20 דקות לליכוד, 10 דקות לעבודה, 7 דקות לשינוי, וחמש דקות לכל היתר.
רוני בר-און:
האם יש הצעות נוספות?
רוני בר-און:
ה צ ב ע ה בעד - רוב נגד - אין נמנעים - אין הבקשה למסגרת דיון משולב בהצעות להביע אי-אמון בממשלה: 20 דקות לליכוד, 10 דקות לעבודה, 7 דקות לשינוי ו-5 דקות ליתר הסיעות, נתקבלה.
רוני בר-און:
זהו, אפוא, סדר הדיון.
רוני בר-און:
נאום נשיא המדינה בפני הכנסת – הצעה להוספת סעיף לתקנון הכנסת
רוני בר-און:
הנושא הבא הוא בקשתו והצעתו של יושב-ראש הכנסת לתיקון תקנון הכנסת בנושא נאום נשיא המדינה בפני הכנסת בפתחו של כל מושב.
רוני בר-און:
מציע יושב-ראש הכנסת שאחרי סעיף 34א לתקנון - המדבר על סדר הדיון בפתיחת מושב, או להודעת ראש ממשלה בפתיחת מושב, יבוא: 34ב: "הודעת נשיא המדינה.
רוני בר-און:
נשיא המדינה ינאם בפני הכנסת בישיבתה הראשונה בכל מושב".
רוני בר-און:
תצטרכו לתת את הדעת גם לסדר הדוברים.
רוני בר-און:
אם ראש הממשלה פותח את המושב, ונשיא המדינה מדבר במושב, מי ידבר ראשון?
רוני בר-און:
אריה האן: הנשיא.
רוני בר-און:
היו"ר רוני בר-און: הנשיא ידבר ראשון - אז צריך לכתוב זאת.
רוני בר-און:
זאת אומרת, בהינתן שהנשיא בוחר לדבר - הוא בוחר לפני ראש הממשלה.
רוני בר-און:
דוד לב: הסדר יהיה: נשיא, ראש ממשלה, ראש אופוזיציה.
רוני בר-און:
אני מדבר על מה שמעניין אותי - נשיא וראש ממשלה.
רוני בר-און:
אחר כך נדבר על הדברים האחרים.
רוני בר-און:
ארבל אסטרחן: האם הוא חייב?
רוני בר-און:
הוא ינאם, או שהוא רשאי לנאום?
רוני בר-און:
היו"ר רוני בר-און: ינאם זה לשון ציווי.
רוני בר-און:
צריך להיות: רשאי לנאום.
רוני בר-און:
אם מופיעה המילה "ינאם", זאת אומרת שהוא חייב לנאום, אלא אם יש לו סיבות שלא לנאום.
רוני בר-און:
אם כך, יהיה "רשאי לנאום".
רוני בר-און:
גדעון סער: מה מקור הרעיון הזה?
רוני בר-און:
היו"ר רוני בר-און: המלכה האנגלית, למשל, זה מקור הרעיון.
רוני בר-און:
קצת ממלכתיות, קצת כבוד.
רוני בר-און:
ארבל אסטרחן: המונח "מושב" מופיע בתקנון.
רוני בר-און:
אין לנו הגדרה בשום מקום - לא שאני מצאתי - של מה זה מושב.
רוני בר-און:
היו"ר רוני בר-און: אז נא להגדיר את זה גם בתקנון.
רוני בר-און:
מושב זה שני כנסים.
רוני בר-און:
גדעון סער: ראש הממשלה מחויב לנאום - - - היו"ר רוני בר-און: רק בפתח מושב - ראינו את זה עכשיו.
רוני בר-און:
גדעון סער: אז עכשיו הנשיא יהיה יותר מראש הממשלה?
רוני בר-און:
היו"ר רוני בר-און: לא.
רוני בר-און:
בפתח מושב.
רוני בר-און:
בכל מושב.
רוני בר-און:
גדעון סער: משווים את זה לראש הממשלה.
רוני בר-און:
היו"ר רוני בר-און: משווים.
רוני בר-און:
מושב - שנה, שני כנסים: חורף-קיץ.
רוני בר-און:
גדעון סער: אין לי בעיה.
רוני בר-און:
אתה תומך - אז בואו נאשר את זה.
רוני בר-און:
היו"ר רוני בר-און: תודה רבה.
רוני בר-און:
יצחק הרצוג: סליחה.
רוני בר-און:
זה מושב החורף?
רוני בר-און:
היו"ר רוני בר-און: אין מושב חורף.
רוני בר-און:
אני מסביר, אבל אתה עסוק בשיחות המסדרון שלך.
רוני בר-און:
מושב זה שנה, זה שני כנסים - קיץ, חורף, וקיץ.
רוני בר-און:
ארבל אסטרחן: לא תמיד.
רוני בר-און:
אם הכנסת מתחילה במאי - - -
רוני בר-און:
ההצעה היא אפוא כדלקמן: נשיא המדינה רשאי לנאום בפני הכנסת בישיבתה הראשונה בכל מושב.
רוני בר-און:
התוספת לזה תהיה - אחרי שנתקן את זה - שבסדר הדוברים יהיה: הנשיא, אחריו ראש הממשלה, ואחריו, אם ירצה, גם ראש האופוזיציה.
רוני בר-און:
מי בעד הצעת התיקון, ירים את ידו.
רוני בר-און:
ה צ ב ע ה בעד - 5 נגד - אין נמנעים - אין ההצעה להוספת סעיף לתקנון הכנסת בדבר נאום נשיא המדינה בפני הכנסת, נתקבלה.
רוני בר-און:
קבענו, אפוא, שזה יתוקן.
עמרי שרון:
אדוני היושב-ראש, אבל הנשיא לא חייב.
עמרי שרון:
היו"ר רוני בר-און: רשאי.
עמרי שרון:
אמרתי את המילה "רשאי".
עמרי שרון:
מאיר פרוש: גם ראש הממשלה, למשל, לא חייב.
עמרי שרון:
היו"ר רוני בר-און: ראש הממשלה חייב.
מאיר פרוש:
אז מדוע הוא לא נאם הפעם?
מאיר פרוש:
היו"ר רוני בר-און: כי זה לא מושב.
מאיר פרוש:
יש לנו באמת מחשבה לתקן את חוק ראש האופוזיציה, שגם ראש האופוזיציה יבוא מהליכוד.
מאיר פרוש:
רשף חן: האמת היא שבמצב המצוי, זה יהיה מאוד הולם - אני חושב שסיעת האופוזיציה הגדולה ביותר היא מהליכוד.
מאיר פרוש:
היו"ר רוני בר-און:
מאיר פרוש:
אומר חבר הכנסת רשף חן - והדברים הם לא דברים בעלמא - שהיום, סיעת האופוזיציה היותר גדולה בכנסת היא עדיין מהליכוד.
מאיר פרוש:
ג.
מאיר פרוש:
הצעה לתיקון סעיף 97 לתקנון הכנסת בדבר העברת הסמכות לקבוע נושא ל"דיון מהיר בוועדה" מנשיאות הכנסת ליושב-ראש ועדה
רוני בר-און:
אנחנו עוברים לעניין הבא - הצעה לתיקון סעיף 97 לתקנון הכנסת בדבר העברת הסמכות לקבוע נושא ל"דיון מהיר בוועדה" מנשיאות הכנסת ליושב-ראש הוועדה הרלוונטית.
רוני בר-און:
מזכיר הכנסת: "על-פי המלצת יושב-ראש הכנסת והסגנים בישיבה מיום 23 בפברואר 2004, מצורפת בזאת הצעה לתיקון סעיף 97א לתקנון הכנסת, לפיה הסמכות לקבוע נושא ל"דיון מהיר בוועדה" תהיה בידי יושב-ראש הוועדה ולא בידי הנשיאות.
רוני בר-און:
הנשיאות תהיה מוסמכת לדון בערעור - אם יוגש על החלטת יושב-ראש הוועדה - והחלטתה תהיה סופית".
רוני בר-און:
ההצעה מונחת לפניכם.
רוני בר-און:
מאיר פרוש: מי מציע אותה?
רוני בר-און:
היו"ר רוני בר-און: הנשיאות, באמצעות מזכיר הכנסת.
רוני בר-און:
יצחק הרצוג: אני מרגיש שזה כמו להוריד נטל, אבל בלי להבין את המשמעות של הדבר.
רוני בר-און:
היו"ר רוני בר-און: מי לא מבין את המשמעות?
רוני בר-און:
הם או אתה?
רוני בר-און:
יצחק הרצוג: מי שמציע.
רוני בר-און:
זה קל מינהלית להוריד עוד עומס מראשי ועדות, אבל מה הבעיה?
רוני בר-און:
היתרון בנשיאות הוא שזה גוף מאוזן, לא מוטה, אפשר לקיים שם דיון, יש דעה לכאן ולכאן.
רוני בר-און:
פה - אני יושב-ראש ועדה; אם אתה לא מסתדר אתי – קיימת בעיה.
רוני בר-און:
היו"ר רוני בר-און: אבל אתה נותן סמכות ערעור.
רוני בר-און:
יצחק הרצוג: אני לא מבין למה צריך את זה.
רוני בר-און:
מי יתן את המינון?
רוני בר-און:
היו"ר רוני בר-און: קודם כל, הנגזרת והמהירות לגבי הדיון היא תמיד יותר בידיעתו של יושב-ראש הוועדה מאשר של הנשיאות.
רוני בר-און:
הוועדה יכולה להגיד דיון מהיר, וליושב-ראש יש עם זה בעיה.
רוני בר-און:
היושב-ראש הוא הרבה יותר פרקטי בעניין הזה.
רוני בר-און:
מעבר לזה, אתה משאיר כמובן את סמכויות הנשיאות בערעור - זה עוד יותר טוב.
רוני בר-און:
זאת אומרת, יש לך פעמיים הזדמנות - פעם אחת לקבל את זה אצל יושב-ראש הוועדה; לא קיבלת - אתה עולה לנשיאות.
רוני בר-און:
במציאות שאתה מציע, במציאות הקיימת היום, אם הנשיאות לא מאשרת - אין על כך ערעור.
רוני בר-און:
יצחק הרצוג: אני אתן דוגמה, כאחד שיושב בהרבה ועדות.
רוני בר-און:
בגלל שיושב-ראש ועדה - יש לו סדר-יום ועדיפויות משלו, כשאתה פונה ומציע משהו דחוף, הוא אומר: לא מעניין אותי.
רוני בר-און:
היו"ר רוני בר-און: אז אתה הולך לנשיאות.
רוני בר-און:
יצחק הרצוג: ככה, בהנחתה מלמעלה - חבר כנסת בודד מגיע להישג שהוא יכול להעלות נושא חשוב שלא מעניין את יושב-ראש הוועדה.
רוני בר-און:
היו"ר רוני בר-און: אתה מתעלם ממה שאני אומר לך.
רוני בר-און:
אתה מקבל עוד אפשרות להביא למיצוי את הבקשה שלך.
רוני בר-און:
המצב היום הוא שאתה הולך לנשיאות, אתה לא מקבל - נגמר הסיפור מבחינתך.
רוני בר-און:
אני נותן לך עוד אופציה.
רוני בר-און:
אתה הולך ליושב-ראש הוועדה.
רוני בר-און:
אם אין לך בעיה איתו - תקבל שם; אם יש לך בעיה איתו - אתה חוזר לנשיאות, אתה חוזר למה שקיים היום.
רוני בר-און:
יצחק הרצוג: יש מכסה בנשיאות.
רוני בר-און:
מאיר פרוש: החידוש של "דיון מהיר בוועדה" בא מהקדנציה הקודמת.
רוני בר-און:
יושב-ראש הכנסת אברום בורג הנהיג את זה - אני חושב שהוא עשה זאת מכיוון שהיה לחץ של בקשות להצעות דחופות לסדר-היום.
רוני בר-און:
אם אתם מדברים קואליציונית על העניין הזה - - - היו"ר רוני בר-און: לא, לא.
רוני בר-און:
אני מודיע לך חד-משמעית שלא.
רוני בר-און:
כשזה הונח על שולחני, לא דיברתי עם איש - לא מהקואליציה ולא מהאופוזיציה.
רוני בר-און:
מאיר פרוש: אני רוצה לבקש ממך.
רוני בר-און:
זה אחד הכלים שבעזרתם חברי הכנסת יכולים להביא את עצמם לידי ביטוי.
רוני בר-און:
אם זה בא לנשיאות הכנסת, זה לא פורום שבו מתכתשים - קבוצה כזאת או אחרת, קואליציה או אופוזיציה.
רוני בר-און:
היו"ר רוני בר-און: מאיר, אותי שיכנעת.
רוני בר-און:
אם לא הבנתם שקיבלתם בכך עוד אינסטנציה - אני אצביע נגד התיקון.
רוני בר-און:
הנה אני מודיע לך.
רוני בר-און:
רשף חן: זאת לא עוד אינסטנציה כי זו אינסטנציה שלא תמהר להתערב.
רוני בר-און:
מאיר פרוש: לא פעם קורה שיושב-ראש הכנסת - כאשר יש עליו לחץ להצעה לסדר-היום - אומר: יש במכסה של הצעות לסדר-היום שישה, אני אעביר את זה לדיון מהיר, וכך הוא היה נוהג.
רוני בר-און:
היו"ר רוני בר-און: גדעון, האם יש לך עמדה?
רוני בר-און:
גדעון סער: אני חושב שצריך להמתין עם זה ולקיים איזושהי הידברות לפני שאנחנו מכריעים - לנוכח הרגישות.
רוני בר-און:
אחמד טיבי: אין ספק שזה כלי שאנחנו משתמשים בו הרבה, ונשיאות - לגביי כחבר אופוזיציה - מגלה יותר הבנה מאשר יושב-ראש ועדה.
רוני בר-און:
בדרך כלל, אם זה יושב-ראש ועדה, למי תעבירו את זה?
רוני בר-און:
ברור למי הדבר יועבר, ולכן זה יפגע באופוזיציה ויפגע בנו.
רוני בר-און:
לכן, אני מתנגד.
רוני בר-און:
רשף חן: אני חושב שזה פוגע באופוזיציה.
רוני בר-און:
אני חושב שבעיקרון מה שיקרה הוא שיושבי-ראש הוועדות יקבלו החלטה, הנשיאות תמעט להתערב.
רוני בר-און:
יכול להיות שאפשר שהנשיאות תשאל את דעת יושב-ראש הוועדה מה כוונתו לעשות.
רוני בר-און:
היו"ר רוני בר-און: היית משאיר את המצב סטטוס קוו?
רוני בר-און:
רשף חן: כרגע, הייתי משאיר אותו כפי שהוא.
רוני בר-און:
היו"ר רוני בר-און: מי בעד התיקון, ירים את ידו בבקשה.
רוני בר-און:
מי נגד התיקון?
רוני בר-און:
ה צ ב ע ה בעד - אין נגד - רוב נמנעים - אין ההצעה לתיקון סעיף 97 לתקנון הכנסת לא נתקבלה.
רוני בר-און:
היו"ר רוני בר-און: אנחנו דוחים את ההצעה הזאת.
רוני בר-און:
ד.