GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רוני בר-און:
הרכב הוועדה המשותפת לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות וועדת הכספים לדיון בהצעה לסדר היום בנושא: "מיסוד נתוני הביטוח הלאומי", הצעת חבר הכנסת דניאל בנלולו
רוני בר-און:
הרכב ועדה משותפת לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות וועדת הכספים לדיון בהצעה לסדר היום בנושא: "מיסוד נתוני הביטוח הלאומי", הצעה של חבר הכנסת דניאל בנלולו.
גדעון סער:
פעם שנייה שזה מגיע אלינו, אדוני היושב-ראש.
יצחק הרצוג:
סליחה, אני לא רוצה להפריע.
עמרי שרון:
הוא מנסה לא להפריע לך, אדוני היושב-ראש, לכן הוא יוצא.
רוני בר-און:
הפרעת לו בלצאת.
רוני בר-און:
רציתי לציין שיש לנו פה הרכב שהוצע על-ידי יושבי-ראש הוועדה השונים, אבל אין פה אף נציג - - -
מאיר פרוש:
לחבר הכנסת בנלולו לא היתה סמכות להחליט על זה?...
רוני בר-און:
אין פה אף נציג של מפלגת העבודה, וזה לא מעניין את חבר הכנסת הרצוג.
רוני בר-און:
..
רוני בר-און:
מי בעד אישור הרשימה, ירים את ידו.
יצחק הרצוג:
אפשר להקריא את זה?
יצחק הרצוג:
אני אשמע.
רוני בר-און:
זו ועדה לדיון בהצעה לסדר יום.
יצחק הרצוג:
יש מישהו ממפלגת העבודה?
אחמד טיבי:
המצב בשטח משתקף בוועדה.
יצחק הרצוג:
האם אני יכול לצרף?
רוני בר-און:
יושב-ראש ועדת הכספים ויושב-ראש ועדת העבודה והרווחה הציעו את האנשים הבאים: מטעם ועדת העבודה, הרווחה והבריאות – חבר הכנסת משה כחלון, חבר הכנסת יגאל יאסינוב, חבר הכנסת יאיר פרץ; מטעם ועדת הכספים – חבר הכנסת חיים אורון, חבר הכנסת ניסן סלומינסקי, חבר הכנסת דניאל בנלולו שיכהן גם בתפקיד יושב-ראש הוועדה.
אחמד טיבי:
אני מבקש להוסיף את חבר הכנסת ברכה.
קריאה:
כל הוועדה זה שישה חברים.
יצחק הרצוג:
אני מבקש להוסיף את חברת הכנסת אורית נוקד.
רוני בר-און:
אני לא יכול, אני אחזיר את זה שוב.
רוני בר-און:
זה יושב-ראש הוועדה.
רוני בר-און:
אני חושב שכדאי לך לוותר.
רוני בר-און:
נגד – 1
רוני בר-און:
הרכב הוועדה המשותפת לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות וועדת הכספים לדיון בהצעה לסדר היום בנושא: "מיסוד נתוני הביטוח הלאומי", אושר.
רוני בר-און:
אני קובע שברוב דעות אושרה הרשימה.
רוני בר-און:
ה.
רוני בר-און:
קביעת ועדה לדיון בהצעת חוק למניעת אלימות במשפחה (תיקון – לחצן מצוקה), התשס"ג-2003, של חברת הכנסת זהבה גלאון
רוני בר-און:
הנושא הבא הוא קביעת ועדה לדיון בהצעת חוק למניעת אלימות במשפחה (תיקון – לחצן מצוקה), התשס"ג-1003, של חברת הכנסת זהבה גלאון, פ/(206).
רוני בר-און:
כעת השאלה מה רוצה לעשות ועדת הכנסת – להמשיך להחזיק את זה פה ב"פריזר", או להעביר את זה לוועדת החוקה, או לוועדת העבודה והרווחה, על תנאי שהם יחזיקו את זה ב"פריזר".
גדעון סער:
אדוני, אנחנו כבר קיימנו דיון ממושך בנושא הזה, אני מציע שנכריע.
רוני בר-און:
נכון, לא נקיים דיון נוסף.
גדעון סער:
אני הבעתי את עמדתי שזה צריך להיות בוועדת החוקה, ולא שיניתי אותה בפגרה.
רוני בר-און:
אנחנו נציע להעביר את זה לוועדת החוקה, חוק ומשפט, או לוועדת העבודה והרווחה- נצביע על זה, וההסתייגות תהיה שזה לא יועבר פורמלית מוועדת הכנסת לוועדת החוקה עד שהממשלה לא תבוא עם ההצעה שלה.
אחמד טיבי:
המציעה מבקשת שזה יידון בוועדה לקידום מעמד האישה.
רוני בר-און:
נצביע גם על הוועדה לקידום מעמד האישה, על שלוש הוועדות.
אחמד טיבי:
אני מבקש לבוא לקראתה, אני פונה לחברים.
רוני בר-און:
קיימנו דיון על זה.
רוני בר-און:
באנו לקראתה, נתנו את כל הפגרה.
אחמד טיבי:
אפשר שלא לקיים היום את ההצבעה, אדוני?
רוני בר-און:
לא, אי אפשר לדחות, עם כל הכבוד.
רוני בר-און:
אחמד, אתה גם מנגן את הפרטיטורה הזאת בחצי פה... ההצעה אומרת כלהלן: הוועדה – או חוקה חוק ומשפט, או עבודה רווחה ובריאות, או מעמד האישה, לפי רוב שיתקבל בהצבעה.
רוני בר-און:
כך או כך, העניין נמסר לטיפול הוועדה רק כאשר אני מאשר את זה לאחר שהממשלה מביאה את ההצעה שלה.
אחמד טיבי:
לכן, בשביל מה להצביע היום?
רוני בר-און:
או.
רוני בר-און:
קיי.
קריאה:
מי ביקש לוועדת העבודה?
רוני בר-און:
חבר הכנסת שאול יהלום כתב מכתב, וכן כך היה במליאה.
רוני בר-און:
מי בעד ועדת חוקה?
רוני בר-און:
מי בעד ועדת עבודה?
רוני בר-און:
מי בעד ועדה למעמד האישה?
רוני בר-און:
בעד ועדת החוקה, חוק ומשפט – 6
רוני בר-און:
בעד ועדה לקידום מעמד האישה - 1
רוני בר-און:
אני קובע שברוב דעות זה עבר לוועדת החוקה, בתנאי שזה לא מתקדם הלאה עד שאנחנו לא נחליט בעניין הזה.
אחמד טיבי:
אני מבקש רביזיה, אדוני.
רוני בר-און:
רביזיה תוך דקה, בבקשה.
אחמד טיבי:
אפשר שתי דקות?
רוני בר-און:
בינתיים, יש לנו נושאים ב"שונות".
גדעון סער:
כדאי להצביע על הרביזיה בתום הדקה.
אחמד טיבי:
ביקשתי אם אפשר לבוא לקראתנו ולגלות גמישות, שזה יהיה שתי דקות.
רוני בר-און:
אחרי שנוריד את הרביזיה של הדקה, תבקש רביזיה על ההצבעה.
רוני בר-און:
נגד – רוב
רוני בר-און:
הבקשה לרביזיה לא נתקבלה.
רוני בר-און:
תודה, אין רביזיה.
רוני בר-און:
ו.
רוני בר-און:
בקשה להעברת הצעת חוק מוועדה לוועדה אחרת
רוני בר-און:
במסגרת "שונות" – פנה אלי יושב-ראש ועדת הפנים ואיכות הסביבה, ד"ר יורי שטרן- "הצעת חוק הכניסה לישראל (תיקון מס' 13) (הארכת אשרה לעובד זר), התשס"ד-2004.
רוני בר-און:
"
רוני בר-און:
"הצעות חוק שעניינן כניסה לישראל נדונות על-פי תקנון הכנסת בוועדת הפנים ואיכות הסביבה.
רוני בר-און:
לכן, אבקש להעביר את הצעת החוק שבנדון לדיון בוועדה שבראשותי.
רוני בר-און:
נגד – אין
רוני בר-און:
הבקשה להעביר את הצעת חוק הכניסה לישראל (תיקון מס' 13) (הארכת אשרה לעובד זר), התשס"ד-2004, מוועדת העבודה, הרווחה והבריאות לוועדת הפנים ואיכות הסביבה, נתקבלה.
רוני בר-און:
ברוב קולות, נמנע אחד, עבר לוועדת הפנים ואיכות הסביבה.
רוני בר-און:
ז.
רוני בר-און:
בקשה למיזוג הצעות חוק
רוני בר-און:
בקשה נוספת של חבר הכנסת ד"ר יורי שטרן, יושב-ראש ועדת הפנים ואיכות הסביבה: "הנדון: מיזוג חוקים; ביום שלישי, י"ג באייר התשס"ד, 4 במאי 2004, אישרה ועדת הפנים ואיכות הסביבה את הצעת חוק:
רוני בר-און:
הצעת חוק התכנית להבראת כלכלת ישראל (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2003 ו–2004) (מס' 2)(תיקון מס' 3)(ביטול איחוד רשויות מסוימות), התשס"ד-2003, פ/1908.
גדעון סער:
הצעת החוק השנייה של חבר הכנסת דוד אזולאי.
רוני בר-און:
"2.
רוני בר-און:
על-פי הוראות סעיף 122 לתקנון הכנסת מבקשת הוועדה את אישורה של ועדת הכנסת
רוני בר-און:
שלישית.
רוני בר-און:
הבקשה למיזוג הצעת חוק התכנית להבראת כלכלת ישראל (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2003 ו-2004 (מס' 2)(תיקון מס' 2)(ביטול איחוד רשויות מסויימות), התשס"ד-2003, והצעת חוק התכנית להבראת כלכלת ישראל (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2003 ו-2004)(מס' 2)(תיקון מס' 3)(ביטול איחוד רשויות מסויימות), התשס"ד-2003, אושרה.
רוני בר-און:
אני קובע שברוב דעות מיזגנו את ההצעות.
רוני בר-און:
אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכנסת, ישיבה מספר 127.
רוני בר-און:
יש עניין שהתעורר אתמול, ובאישור שלו ישתתפו חברי ועדת הכנסת או ממלאי המקום.
רוני בר-און:
הנושא הוא הוועדה הציבורית לקביעת השתתפות בהוצאות משפטיות של חברי הכנסת.
רוני בר-און:
לפני כחצי שנה אישרנו את דוח ועדת זמיר, שמאשר החזר הוצאות משפטיות לחברי כנסת.
רוני בר-און:
נקבעו שלוש רמות השתתפות.
רוני בר-און:
הראשונה והבסיסית, לפי התעריף של משרד המשפטים, תעריף קבוע שהוא בעליל תעריף לא גבוה.
רוני בר-און:
במקרה ספציפי מיוחד, כאשר יש יותר עבודה והיקף חומר יותר גדול בעניין יותר מסובך, רשאית הוועדה להוסיף על התעריף הזה 50%.
רוני בר-און:
מקרה שלישי, כאשר גם התעריף בתוספת ה-50% איננו מספק את הוועדה, וכמובן לא את חבר הכנסת המבקש, נאמר שכתנאי לתשלום מעבר לתעריף פלוס 50% ניתן יהיה לשלם יותר, ובלבד שחבר הכנסת, לפני ששכר את עורך הדין, הציג בפני הוועדה את הרכב העניין ואת הגדר המשוער של שכר הטרחה שיידרש.
רוני בר-און:
דא עקא, שמאז שמונתה הוועדה היא מטפלת בכמה עניינים של כמה חברי כנסת, בהם כאלה שעניינם החל עוד לפני הרכבת הוועדה והם לא היו יכולים, מטבע הדברים, להציג בוועדה טרם התקשרותם עם עורך הדין את התיק, את היקף העבודה ואת הצפי לשכר הטרחה הקבוע.
רוני בר-און:
הם נתקלים בבעיה והם לא יכולים לפתור אותה.
רוני בר-און:
פנה אלי כבוד השופט בדימוס, השופט שאול אלוני, יושב-ראש הוועדה הציבורית, במכתב שמסביר את מה שהסברתי לכם עד כה, והוא מבקש לתקן את הפגם הזה על-ידי כך שהוא יוסיף לכללים בסעיף 6 את התוספת הבאה: "האישור מראש לא יידרש כאשר ההליך המשפטי הסתיים לפני פרסומם של כללים אלה".
רוני בר-און:
זה לתקן עיוות שאי-אפשר היה לתקן אותו בשעתו.
רוני בר-און:
מי בעד התוספת הזאת?
רוני בר-און:
ה צ ב ע ה בעד – רוב נגד – אין נמנעים – אין אני קובע אפוא, שהתוספת הזאת התקבלה פה אחד.
רוני בר-און:
האם זה חל מכאן ולהבא?
עו"ד ארבל אסטרחן:
מיום פרסום ברשומות.
עו"ד ארבל אסטרחן:
זה יתפרסם בימים הקרובים.
רוני בר-און:
נא להכין מכתב לחתימתי, עם תודה לשופט אלוני ותשובה אליו.
רוני בר-און:
בקשת חברת הכנסת אורית נוקד להקדמת הדיון בהצעת חוק המועצה לענף הלול (ייצור ושיווק)(תיקון – פינוי עודפים), התשס"ד-2004, לפני הקריאה הטרומית
רוני בר-און:
אנחנו עוברים לדון במה שהנחנו כ"צריך עיון" ביום שני האחרון.
רוני בר-און:
הנושא הוא פטור מחובת הנחה של הצעת החוק פ/2252, הצעת חוק המועצה לענף הלול (ייצור ושיווק)(תיקון – פינוי עודפים) התשס"ד-2004.
רוני בר-און:
המדינה מתנגדת, משרד המשפטים מתנגד.
רוני בר-און:
יושב-ראש הקואליציה שוחח בטלפון עם שר החקלאות, ושר החקלאות תומך במתן פטור מחובת הנחה לעניין הזה.
רוני בר-און:
מי בעד פטור מחובת הנחה?
רוני בר-און:
ה צ ב ע ה בעד – רוב נגד – אין נמנעים – אין
רוני בר-און:
אני קובע אפוא, שניתן פטור מחובת הנחה.
רוני בר-און:
בהצלחה, חברת הכנסת נוקד.
רוני בר-און:
דיון בהמלצות הוועדה הציבורית לקביעת שכר ותשלומים אחרים לחברי הכנסת בנושא: תקציב הקשר עם הציבור והלשכה הפרלמנטרית
רוני בר-און:
אנחנו עוברים לדון בהמלצות הוועדה הציבורית לקביעת שכר ותשלומים אחרים לחברי הכנסת בנושא: תקציב הקשר עם הציבור והלשכה הפרלמנטרית.
רוני בר-און:
אני מזכיר לכולם, שבתום הדיון נקבל החלטות ונערוך הצבעות.
רוני בר-און:
כזכור, עניין תקציב הקשר עם הציבור של חברי הכנסת נמסר להמלצותיה של ועדה ציבורית.
רוני בר-און:
ההחלטות הן של ועדת הכנסת.
רוני בר-און:
התהליך שבו אנחנו נמצאים כרגע ומגיע היום לסיומו החלקי, לשלב זה של הדיון בהמלצות, היה כדלקמן.
רוני בר-און:
יושב-ראש הכנסת מינה את הוועדה, אישרה אותה המליאה.
רוני בר-און:
הוועדה מורכבת מפרופסור ראובן גרונאו, עו"ד יוסף גלאור ורואה-החשבון דניאל דורון.
רוני בר-און:
מייד לאחר שמונתה הוועדה העברנו אליה את כל החומר שהצטבר על שולחנה של ועדת הכנסת שעה שהוועדה לא כוננה.
רוני בר-און:
היא דנה בכל הפניות, פתרה עניינים שלא היו קשורים בהמלצות הכלליות, ואז נתכנסה ודנה בהמלצות הכלליות.
רוני בר-און:
היא הניחה אותן על שולחן הכנסת.
רוני בר-און:
לעבודת הוועדה קדמה עבודה חשובה ורצינית ביותר שקיימה ועדת משנה של ועדת הכנסת, שבראשה עמד סגן יושב-ראש הכנסת, חבר הכנסת יולי אדלשטיין, שהוא גם חבר ועדת הכנסת.
רוני בר-און:
ועדת המשנה עשתה עבודה יוצאת מן הכלל והגישה המלצות, תוך שציינה והדגישה את העקרונות המנחים שעמדו בפניה.
רוני בר-און:
העקרונות המנחים היו שניים.
רוני בר-און:
האחד, הצורך להדק את החגורה, בבחינת דוגמה אישית של נבחרי הציבור על דרך "קשוט עצמך תחילה", ועד שאנחנו באים וגוזרים על הציבור גזרות של צמצום ושל הכבדה, מן הראוי שנשקול כך גם לגבינו.
רוני בר-און:
העיקרון המנחה השני, חשוב לא פחות, הוא הצורך לדאוג להגדיר ולהבטיח, שהכסף, שהוא בסופו של דבר כספו של הציבור, יוחזר לציבור דרך אותו צינור שנקרא "קשר עם הציבור".
רוני בר-און:
ההמלצות של ועדת המשנה הועברו לוועדה הציבורית והונחו גם על שולחנכם.
רוני בר-און:
יושב-ראש ועדת המשנה, חבר הכנסת יולי אדלשטיין, בדיון האחרון שהיה כאן, בא בטרוניה שאני חושב שהיא היתה במקום ונלקחה אל תשומת הלב.
רוני בר-און:
הוא אמר, שלמרבית הצער, חרף ההמלצות וחרף העבודה, לא נמצא זמן למפגש בין הוועדה הציבורית לבין ועדת המשנה.
רוני בר-און:
אני מבין שהפגם הזה תוקן ואני שמח על כך.
רוני בר-און:
בדיון הקודם שמענו את עמדת יושב-ראש הכנסת.
רוני בר-און:
העיקרון שביקש מאתנו יושב-ראש הכנסת שננחה את עצמנו לפיו היה העיקרון המרכזי החשוב, שמשעה שאנחנו ממנים ועדה ציבורית, מן הראוי שאנחנו בהחלטותינו ניתן לה את התוקף המוסרי של עצם הקמתה, כינונה וקיומה בכך שלמעט בעניין חריג שבחריג, אנחנו נקבל את המלצותיה.
רוני בר-און:
שאלמלא כן, מה טעם ומה תועלת יש בכינונה של ועדה ציבורית?
רוני בר-און:
הדיון הקודם העלה, שלפחות חלק מן האינפורמציה שהיתה בפני הוועדה הציבורית לא היתה ממש שלמה.
רוני בר-און:
הדברים מונחים לפתחנו ולא לפתחה של הוועדה הציבורית.
רוני בר-און:
אני מקווה שהעניין הזה תוקן, כי הוועדה הציבורית בהרכבה המלא היתה כאן בדיון הקודם, שמעה את החברים, קיבלה את מכתבי ההסתייגויות והציעה ורסיה חדשה.
רוני בר-און:
חלק מן הטענות של חברי הכנסת נתקבלו ושונו בוורסיה החדשה וחלק לא.
רוני בר-און:
גם את ההמלצות החדשות של הוועדה הציבורית הנחנו בפני חברי הכנסת, שבנו וקיבלנו הסתייגויות.
רוני בר-און:
בגלל הפגרה לא יכולנו להתכנס ערב הפגרה ואנחנו עושים כך בשבוע השני של עבודת הכנסת, מייד לאחר הפגרה.
רוני בר-און:
אני רוצה להזכיר את הנושאים המרכזיים שעמדו על סדר-היום.
רוני בר-און:
בזה אני מסיים את דברי הצגת הדברים, שאני מקווה שעושים סינכרוניזציה בין שני התהליכים שחלפה ביניהם תקופה של כשלושה חודשים.
רוני בר-און:
הנושאים המרכזיים שעמדו בעניין ההמלצות ברוח הדברים שנאמרו פה במליאת הוועדה היו הנושאים הבאים: האחד, הקיצוץ הרוחבי בתקציב הקשר עם הבוחר, קיצוץ במספר.
רוני בר-און:
הנושא השני, נושא זיהוי המונח "הבוחר", מהו הבוחר שעמו אנחנו רשאים לעשות שימוש בכסף כדי לעמוד בקשר.
רוני בר-און:
האם זה כלל הבוחרים או גם לפעילות פנים מפלגתית, שלפחות במפלגות אחדות הציבור הזה שעמו אנחנו באים בקשר הוא גם הבוחר של חבר הכנסת.
רוני בר-און:
נושא נוסף הוא שאלת המתנות, האם מותר לעשות שימוש בכסף הזה כדי לרכוש מתנות לאירועים שחבר הכנסת מוזמן אליהם והולך אליהם אך ורק מכוח החברות שלו בכנסת, מכוח מילוי תפקידו הציבורי.
רוני בר-און:
כמובן, לא מתנות לחתונות של בני משפחה או חברים שאינם חברים מכוח המיליה הפוליטי שעליו הוא נמנה.
רוני בר-און:
שאלה נוספת, מה גובה הסכום שאנחנו נרשה לחברים לגרור משנת תקציב אחת למקרה שהסכום לא נוצל במלואו לשנת התקציב שלאחריה.
רוני בר-און:
עד כאן ככל שראיתי לנכון לעדכן אתכם בקשר שבין שתי הישיבות ולהעלות בקליפת אגוז את הדברים המרכזיים, כפי שאני ראיתי אותם בדיונים של ועדת המשנה, הוועדה הציבורית, מליאת הוועדה וכל ההתפתחות שחלה ביניהם.
רוני בר-און:
הזמנתי לישיבה את חברי הוועדה הציבורית, היושב-ראש והחברים.
רוני בר-און:
היושב-ראש, גם בגלל צוק העתים אבל גם בגלל העיקרון שהוא חושב שהוא בא והסביר את עמדתו בישיבה הקודמת, הודיע לי שאין לו עניין להשתתף בישיבה.
רוני בר-און:
הוא עושה בשנת שבתון בחו"ל, אבל הייתי מוכן לקבוע את הישיבה למועד שהוא מבקר בארץ.
רוני בר-און:
הוא אמר שהוא לא חושב לנכון לבוא.
רוני בר-און:
הנחתי בפניכם את ההמלצות המעודכנות, הנחתי את כל ההסתייגויות הכתובות ועשיתי בעבורכם ריכוז של ההסתייגויות כדי שתוכלו לעבוד דרך אינדקס מסוים.
רוני בר-און:
אדוני היושב-ראש, בבקשה.
ראובן ריבלין:
אין לי מה להוסיף על סקירתו הממצה של יושב-ראש הוועדה ועל הדברים שהוא סקר לגבי עמדתי.
ראובן ריבלין:
אני חושב שצדקה ועדת גרונאו בכך שלא התייצבה היום על-מנת לקיים דיון נוסף עם הוועדה על הנושאים שלובנו בינה לבין הוועדה ובינה לבין מסתייגים כאלה או אחרים, אשר שטחו את טענותיהם לפניה והם שמעו אותה.
ראובן ריבלין:
הוועדה מיצתה את דיוניה והעבירה את המסקנות שלה, ועכשיו הדבר הוא לפתחה של הכנסת ולפתחה של ועדת הכנסת.
ראובן ריבלין:
משהחליטה הכנסת, או כל מוסד ציבורי אחר, כולל הממשלה, על הקמת ועדה ציבורית אשר תמליץ בפניה, אין מדובר בהמלצות אלא בהנחיות, וכך צריך לראות אותן.
ראובן ריבלין:
פעמים רבות יש לשר ולכנסת ככנסת השגות כאלה או אחרות, ואפילו הרהורים וערעורים על כך שהוועדה פגעה או עשתה דבר שהוא מעבר לדברים שצפינו כאשר הקמנו את הוועדה והענקנו לה את הסמכויות.
ראובן ריבלין:
אני חושב שאנחנו ככנסת צריכים להיות מובילים לפני המחנה ולומר שכאשר ועדה ציבורית שנקבעה על-ידינו מבקשת להמליץ בפנינו המלצות, צריך לראות את הדבר כהנחיות, ורק במקרים יוצאים דופן להסתייג או לא לאשר הנחיות שניתנו על-ידי ועדה.
ראובן ריבלין:
צריך לראות את ועדת גרונאו כוועדה שאנחנו ביקשנו ממנה לקבוע את זכויותינו.
ראובן ריבלין:
מאחר שקבענו שלא טוב הדבר שנעשה זאת בעצמנו, משעשינו כך ונתנו לה את הסמכות ונדחה אחר-כך המלצה כזאת או אחרת, אנחנו מכניסים גול עצמי בלי כחל ושרק.
רוני בר-און:
חברי הכנסת יאמרו את דבריהם, אחר-כך אציע הצעות.
רוני בר-און:
נאמן לשיטת המעגלים הקונצנטריים, שהוכיחה את עצמה בהצבעות על תקציב המדינה, נצביע קודם כל על הדברים שכוללים את הכול.
רוני בר-און:
אם ההצעה הזאת תעבור, מה טוב.
רוני בר-און:
אם לא, נצביע באופן ספורדי.
רשף חן:
ראשית, אני מסכים לחלוטין עם דבריו של יושב-ראש הכנסת.
רשף חן:
אני חושב שכעיקרון, מרגע שהוצאנו עניין לוועדה חיצונית אנחנו צריכים לקבל את המלצותיה כ"כזה ראה וקדש", למעט מצבים שהם מאוד קיצוניים.
רשף חן:
לכן זאת תהיה דעתי כמעט לגבי כל העניינים המהותיים.
רוני בר-און:
הפתרון הסטטוטורי לזה הוא לשלול את הסמכות של הכנסת לאשר החלטות של ועדה.
רשף חן:
אפשר אולי לשמור את הסמכות, אבל להשתמש בה מאוד בזהירות.
רשף חן:
שני דברים בהמלצה מפריעים לי.
רשף חן:
העיקרי שבהם הוא נושא השם, שהוא לא עניין מהותי, הוא עניין הסברתי.
רשף חן:
הרי הנושא הזה משמש מקל לחבוט בחברי הכנסת שנה אחרי שנה.
רשף חן:
שוב ושוב מזמינים אותנו במועד הרלוונטי להתראיין.
רשף חן:
הבוקר הייתי בראיון בערוץ הכנסת ונדרשתי להסביר מה קשור ביפר לקשר עם הציבור, מה קשור מחשב נייד לקשר עם הציבור, מה קשור ייעוץ משפטי לקשר עם הציבור.
רשף חן:
אלה דברים שהוועדה הזאת ממליצה שאנחנו יכולים לקבל, ואין לי תשובה, מפני שהם לא קשורים לקשר עם הציבור.
רוני בר-און:
אתה אומר שאם נארוז את הביפר או את המחשב הנייד באריזה אחרת זה כן ייתן קשר עם הציבור?
רשף חן:
ההצעה שלי לשם היא: "תקציב הוצאות מיוחדות הכרוכות במילוי התפקיד וקשר עם הציבור".
רשף חן:
זה יבטא באמת את מה שאנחנו עושים כאן.
רשף חן:
אגב, זה תואם לחלוטין את הגדרת החוק שמתוכו פועלת הוועדה.
רשף חן:
בחוק לא כתוב "קשר עם הציבור", בחוק כתוב "הוצאות מיוחדות לצורך מילוי התפקיד".
רשף חן:
זה יהיה דבר נכון וזה יחסוך לנו את ההשפלה המיותרת הזאת.
רוני בר-און:
ההצעה נראית לי, אבל לא בטוח שההנמקה.
רוני בר-און:
אתה חושב שאז תוכל להסביר מה זה ביפר ומה זה מחשב נייד?
רשף חן:
בוודאי, אני אוכל להסביר שאני צריך את זה לצורך העבודה שלי.
רשף חן:
אין לי בעיה להסביר למה אני צריך ביפר.
רשף חן:
דבר שני, לעניין המתנות.
רשף חן:
האם ההמלצה היא להשאיר את המתנות?
רוני בר-און:
לא, ההצעה היא לבטל.
רשף חן:
אני מקבל שלא צריך להיות מצב שאנחנו קונים בעצמנו את המתנות.
רשף חן:
הייתי שוקל לאפשר מצב שבו הכנסת קונה מתנה אחת אחידה, כמו ספר, על חשבון הכנסת, וחברי כנסת שהולכים לאירועים מהסוג הזה רשאים לקחת מתנה כזאת לשם כך.
רוני בר-און:
בן של חבר כנסת שהוא בר-מצווה יקבל 120 ספרים דומים.
רוני בר-און:
נראה לך בסדר שאתה מביא מתנה אפילו לא על חשבון הקשר שלך עם הציבור, אלא על חשבון משלם המסים דרך תקציב הכנסת?
רוני בר-און:
זה נשמע לי לחלוטין מופרך.
רשף חן:
לי נראה שזה איזון נכון ביחס לבעיה, שאגב לי יש הרבה פחות מאשר לך כחבר ליכוד, של הצורך ללכת להרבה מאוד אירועים שאולי לא היית הולך אליהם אילו זה היה תלוי בך, אבל אתה צריך ללכת בגלל שאתה חבר הכנסת.
רוני בר-און:
לכם יש גוף בוחר של 170 אנשים, והאהבה ביניהם היא כל כך גדולה, שהם לא מזמינים אף אחד.
רוני בר-און:
סגן השר צבי הנדל, בבקשה.
צבי הנדל:
עם הסעיף הראשון של חבר הכנסת חן אני מאוד מזדהה.
צבי הנדל:
אין דבר יותר זמני מהיותי סגן שר.
צבי הנדל:
לכן מה שאני מעלה עכשיו קשור לסגני השרים, שהם לא רבים.
צבי הנדל:
הם ביקשו ממני להעלות את הנושא הזה גם בכתב וגם בעל-פה.
צבי הנדל:
אם אקח את עצמי אישית, שהייתי יושב-ראש ועדת העלייה והקליטה, שכרי ירד באופן משמעותי בהיותי סגן שר.
צבי הנדל:
שאף אחד לא ירחם עלי, כי אני מאוד נהנה מהעבודה, אבל עבודתי כסגן שר, גם באחריות וגם בשעות העבודה ובלילות העבודה, היא פי כמה מאשר כשהייתי יושב-ראש ועדה, והשכר נמוך יותר.
צבי הנדל:
בכלי העבודה שנותנים לחבר הכנסת, ברור לי לגמרי שלשכה של פחות מ-70,000 שקלים לשנה לא צריכה להינתן לסגן שר.
צבי הנדל:
אני רואה שיש פה 49,000 שקלים לקשר עם הציבור לחברי הכנסת, ואילו לסגני שרים 10,000 שקלים.
צבי הנדל:
אין לי כלי למדוד בצורה מאוד מדויקת למה כשאני אומר 20,000 במקום 49,000, למה דווקא המספר הזה ולא אחר.
צבי הנדל:
אני יוצא מתוך הנחה שכל סגני השרים הם הגונים וישרים, וכלל אין אגורה שסגן שר מוציא לצורך הפעילות הפרלמנטרית הפוליטית שלו מהמשרד שבו הוא עובד.
צבי הנדל:
אפילו מכתב לא אעיז להוציא משם.
צבי הנדל:
יכול להיות שהחוק מאפשר, אבל נראה לי עקום שאני אשלח מכתב מתקציב משרד החינוך לצורך עניין פוליטי שלא שייך לעבודתי כסגן שר.
צבי הנדל:
לכן על פניו לא נראה לי שצריך להיות הבדל בין סגן שר לחבר הכנסת.
צבי הנדל:
אבל אם מצאו וחקרו שיש הבדלים, הפער הזה הוא מדהים בעיני.
צבי הנדל:
20% מהסכום – אני לא מבין למה.
רוני בר-און:
אני רוצה להוסיף כמה משפטים משיחות שקיימו אתי שרים וסגני שרים בעניין הזה.
רוני בר-און:
התפיסה של הוועדה הציבורית, ככל שאני ירדתי לעומקה, היתה ששרים וסגני שרים זקוקים לתקציב פחות מחבר הכנסת נוכח העובדה שהם משופעים בלשכות ובעוזרים פרלמנטריים ולכל אחד יש הפמליה שלו ויועצי התקשורת שלו וכותב הנאומים שלו והממונה על קשר עם הציבור שלו.
רוני בר-און:
בקיצור, מחנה שלם הולך לפניו או אחריו.
רוני בר-און:
התפיסה הזאת היא תפיסה שאני לא יכול לקבל אותה.
רוני בר-און:
כתוצאה מהתפיסה הזאת אומרים לשר או לסגן שר, שייתן רק 10,000 שקלים, כי ממילא יש לו מחנה ובסיס.
רוני בר-און:
זאת תפיסה שאומרת לשר או לסגן שר שיעשה שימוש בלשכה שלו לצרכים פרטיים שלו כאיש פוליטי.
רוני בר-און:
ביקשתי משרים שיכתבו את הדברים שהם העלו, אבל כתבו רק סגן השר הנדל והשר זנדברג והשר שטרית.
רוני בר-און:
הדברים האלה הם דברים מאוד ברורים, ומישהו כנראה לא חשב מספיק לעומק בעניין הזה.
ראובן ריבלין:
דיברתי עם חברי ועדת גרונאו, ואני רוצה להוסיף מהנימוקים של הוועדה, כפי שהבנתי אותם.
ראובן ריבלין:
התפיסה של הקשר עם הציבור היא קשר עם הציבור הכללי, ולאו דווקא עם אנשי תנועתך או מפלגתך.
ראובן ריבלין:
הקשר של שר ושל סגן שר עם הציבור הוא ברור מאליו, כי הרי הם עובדים מול הציבור.
ראובן ריבלין:
הקשר של חברי הכנסת עם הציבור הוא עם הציבור הכללי, שהרי כאשר חבר הכנסת מתמודד על תפקיד פוליטי בזמן אמת, הוא יכול לקבל תרומות בהתאם לחוק, תרומות שמאפשרות לו קשר עם ציבור הבוחרים שלו.
ראובן ריבלין:
לכן אמרה ועדת גרונאו, שקשר עם הציבור לגבי שרים וסגני שרים הוא כזה שממילא נעשה כל יום ויום תוך כדי ביצוע תפקידם.
ראובן ריבלין:
אם תאמר שהקשר עם הציבור הוא קשר פוליטי, בנוסף לקשר הפוליטי המתאפשר לו כתוצאה מיכולתו להשתמש במימון מפלגות או בתרומות כאלה או אחרות, אתה אומר שקשר עם הציבור הוא קשר פוליטי, בתוספת דבר שאינו בהגדרה כפי שהחוק התכוון לה כאשר הוא דיבר על סיוע נוסף לחבר הכנסת לבצע את תפקידו.
רוני בר-און:
זה חוזר לשאלת ההגדרה מה זה הציבור ומה זה הבוחר, האם זה הציבור הכללי או גם הציבור הפוליטי שבתוכו אתה פועל.
צבי הנדל:
אני מעריך שכל חבריי בממשלה, בין אם שרים ובין אם הם סגני שרים, לא מוציאים אגורה – ולדעתי זה עקום אם יוציאו אגורה – שלא לצורכי המשרד שבו הם מכהנים.
רוני בר-און:
חבר הכנסת ד"ר סנה, בבקשה.
אפרים סנה:
כל הנושא הזה משמש, לצערי הרב, לניגוח חברי הכנסת.
אפרים סנה:
מדברים על ה-DVD המפורסם ועל המתנות לבר-מצוות, ומי שרוצה להוציא לדברים שהם באמת לצורך העבודה הציבורית הוא זה שבסוף יוצא ניזוק או בגלל השגיאות שעשו חברי הכנסת או בגלל הפיקנטריה שעליה תשומת הלב הציבורית.
אפרים סנה:
בתנאים האלה אנחנו פועלים.
אפרים סנה:
יש דבר אחד בתיקונים של ועדת גרונאו, שלדעתי הוא לא הוכנס והוא עלול להיות מאוד משמעותי, וזה נושא ההצמדה.
אפרים סנה:
חלק גדול מההוצאות הקבועות, למשל שכירת לשכה, קבועות בדולרים.
אפרים סנה:
תנודה בשער תעמיד את חברי הכנסת בפני הוצאות נוספות של אלפי שקלים.
אפרים סנה:
כך גם כל הדברים האחרים.
רוני בר-און:
אם היו מצמידים את זה לפני שנתיים היינו מקבלים היום פחות.
חיים אורון:
הוא רוצה להצמיד את זה לשקלים ולקבע את זה.
רוני בר-און:
אם היו מצמידים את זה למחיר ה-DVD זה בכלל היה נשחק.
אפרים סנה:
הרי אני יכול לראות בעיני רוחי את כל המתבדחים כאשר בעל הבית יגיש להם חשבון בעוד חצי שנה, ולא יהיה להם מאיפה לשלם אותו.
אפרים סנה:
יש פה בעיה, ואני ממליץ ליושב-ראש למצוא דרך משפטית חוקתית להגן על חברי הכנסת בהצמדת הסכומים.
רוני בר-און:
בבקשה, חבר הכנסת ד"ר טיבי.
אחמד טיבי:
לא במקרה יש כאן נוכחות עיתונאית שלא קיימת בדרך-כלל כאשר אנחנו מקיימים דיונים הרבה יותר חשובים מהותית מהדיון הזה.
אחמד טיבי:
אני לא זוכר שהיתה נוכחות כזאת כאשר דנו בנושא מועצת הלול, למשל, של חברת הכנסת אורית נוקד, למרות החשיבות הגדולה של הנושא.
אחמד טיבי:
מדובר בנושא פופוליסטי, שיש מי שמנצל טעות אחת או שתיים של חברי כנסת חריגים, וזה משתקף ופוגע בשמם של 120 חברי כנסת ושל הבית כולו.
אחמד טיבי:
הדבר מקומם, הדבר לא הוגן.
אחמד טיבי:
הספורט הלאומי של ניגוח נבחרי ציבור, חברי הכנסת והכנסת הפך להיות בון-טון בתקשורת.
אחמד טיבי:
אני מתקומם בשם כל חבריי על הספורט הזה, בעיקר אלה שלא עושים טעויות.
אחמד טיבי:
לכן אני תוהה למה להיכנע לגל העכור הזה של פופוליזם, זול לעתים, של ניגוח לא הוגן.
אחמד טיבי:
לכן אני מכבד את רוב החלטות הוועדה.
אחמד טיבי:
יש לי הסתייגויות.
אחמד טיבי:
הסתייגות אחת היא מהשם, אני מצטרף לחבר הכנסת חן.
אחמד טיבי:
ההצעה שלי היא שונה במלה אחת, במקום "הוצאות מיוחדות למילוי התפקיד" יהיה "הוצאות למילוי התפקיד".
אחמד טיבי:
הצעה שנייה, אני מתנגד להגבלה של גרירת סכומים משנה לשנה, בשל העובדה שזה ייאלץ את חבר הכנסת להוציא הוצאות מיותרות לפני תום השנה.
ראובן ריבלין:
אם הן מיותרות לא צריך לתת לו אותן.
אחמד טיבי:
מיותרות במירכאות.
רוני בר-און:
במסגרת המותר הוא יחליט שהוא משדרג את המחשב, והוא לא היה חושב על זה קודם, אבל מכיוון שנגמרת השנה ונשארו לו 5,000 שקלים, הוא יגדיל הוצאות.
אחמד טיבי:
אין בזה היגיון וזאת פרצה הקוראת לאותו חבר הכנסת.
ראובן ריבלין:
ממה נפשך, אם 49,000 הוא סכום לא מספיק, אז בוודאי הוא לא יוכל לגרור.
ראובן ריבלין:
אם זה סכום מספיק כדי שהוא יוכל לגרור, מדוע לתת לו 49,000?
אחמד טיבי:
זה ניסיון מופשט.
ראובן ריבלין:
זה לא ניסיון מופשט.
ראובן ריבלין:
לכן הגרירה של הסכום שהם נתנו, 25%, היא הגיונית לטעמי.
אחמד טיבי:
אני מתנגד לקיצוץ בתקציב הלשכה הפרלמנטרית של חברי הכנסת.
אחמד טיבי:
ראיתי את ההצעה של חבר הכנסת מיכאל איתן, שמבקש להעלות את הסכום ל-100,000 שקלים.
אחמד טיבי:
אני מבקש להשאיר את התקציב כמו שהוא, 69,000 שקלים.
דני יתום:
אני מציע לקבל את ההמלצות כמו שהן, בלי הסתייגויות.
דני יתום:
בין המסתייגים כדאי שההסתייגויות תהיינה מעטות ככל האפשר, כי קשה מאוד לומר שאנחנו מקבלים את המלצות הוועדה מצד אחד, ומצד שני אנחנו גורעים מהוועדה ומשנים חלק גדול מאוד מהמלצות הוועדה, ובעיקר את החלק היותר עקרוני.
דני יתום:
אני מציע לקבל את ההמלצות מכיוון שזאת ועדה חיצונית שממליצה בפעם הראשונה את המלצותיה, וראוי שאנחנו, נבחרי הציבור, שיש לנו קשר עם הציבור, נהיה קשובים גם להלכי הרוח של הציבור ולא רק לקיים את הקשר עם הציבור.
דני יתום:
על כן אני חושב שראוי לקבל את ההמלצות האלה כמקשה אחת.
דני יתום:
הרי ממילא, בשלב זה לפחות, אנחנו לא נפרדים מהוועדה והוועדה לא נפרדת מאתנו.
דני יתום:
אפשר יהיה לבדוק בעוד שנה את המשמעויות המלאות של ההמלצות הללו.
דני יתום:
אני מציע להשאיר את השם ללא שינוי, כי "הוצאות למילוי תפקידו" או "הוצאות מיוחדות" פותחים להערכתי פתח נוסף לביקורת מיותרת עלינו.
דני יתום:
זאת הכותרת של הסכומים הללו.