GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
נסים זאב: אני חושב שאנחנו צריכים להיות דוגמה אישית במצב הכלכלי הקשה בו אנחנו נמצאים, כאשר הממשלה מקצצת כל כך הרבה מאותם מסכנים ומאותן משפחות ברוכות ילדים.
נסים זאב: אני חושב שהכנסת עושה שירות טוב לחברי הכנסת בזה שהיא כבר משלמת עבורם ואין צורך במשלוח של דואר וקנסות כאלו ואחרים.
נסים זאב: דבר נוסף, יהיה פה מצב של איפה ואיפה.
נסים זאב: מי שמקבל רכב מטעם הכנסת זוכה לפריבילגיה נוספת, וכאשר מדובר ברכב פרטי הוא לא זכאי לקבל.
נסים זאב: אני מציע לא לאשר.
רוני בר-און: חבר הכנסת יהלום, בבקשה.
שאול יהלום: רכב פרטי מקבל בהוצאות שממומנות על ידי הכנסת, גם את כל התחשיבים כולל הנסיעה בכבישי אגרה.
שאול יהלום: זו פעם ראשונה שהמנגנון של הוועדה בא עלינו.
שאול יהלום: זאת אומרת, אותה ועדה ציבורית שאנחנו על פי החוק מינינו, עד היום היא לא פעלה.
שאול יהלום: זו הפעם הראשונה שהוועדה הציבורית פועלת וזו המלצתה הראשונה, וכפי שאתם רואים היא חתומה על ידי שלושה אנשים: פרופ' ראובן גרונאו, עו"ד יוסף גילאור, ורו"ח דניאל דורון.
שאול יהלום: נכון שכאן מדובר בהטבה קטנה שכבר השרים והמנכ"לים כבר שנה זוכים לה.
שאול יהלום: אבל, אנחנו צריכים להחליט האם אנחנו נהיה צמודים לוועדה הציבורית בדרך כלל, או שאנחנו מצפצפים על הוועדה הציבורית.
שאול יהלום: מתחילים בדבר טוב, אין לי ספק שיהיו אלפי דברים רעים לרעתנו.
שאול יהלום: אבל, כל מי שדוחה היום את הוועדה, הוא דוחה את החוק ואת המנגנון, וחברי הכנסת יחליטו על שכרם בעצמם.
שאול יהלום: לכן, אני מציע לקבל את ההמלצה.
רשף חן: אדוני היושב ראש, אני גר בחיפה וכדי לנסוע הביתה אני נוסע כמעט תמיד בכביש 6.
רשף חן: המשמעות של זה מבחינת זמן היא שזה חוסך לי כמעט שעה לכל כיוון.
רשף חן: אני לא עושה את הנסיעות בשביל הכיף ועם המשפחה בטיול, אני עושה אותן כדי להגיע לכאן ולעבוד.
רשף חן: כביש 6 לא נבנה סתם בשביל שאנשים ייסעו ויסתכלו על הנוף, אלא הוא נבנה כי קיים צורך תחבורתי בכביש הזה לגבי מי שצריך להגיע צפונה ודרומה.
רשף חן: אני חושב שהתשלום הזה עבור כביש 6 הוא תשלום מינימלי של תנאי עבודה.
רשף חן: הראייה, שהוא ניתן כמעט בכל חברה.
רוני בר-און: כן, אבל בשירות הציבורי הוא ניתן רק לשרים, מנכ"לים ומקבילהם וחבר כנסת עדיין לא מקביל למנכ"ל.
רוני בר-און: אין לך רכב של מנכ"ל ואין לך נהג כפי שיש למנכ"ל.
רשף חן: אני מבין שלדעתו של אדוני, חברי הכנסת הם פחותים ממנכ"לים של משרדי הממשלה.
רשף חן: דעתי לא כזו.
רשף חן: מאותה סיבה שזה ניתן לשרים ולמנכ"לים, זה בוודאי צריך להינתן גם לחברי הכנסת.
רשף חן: אני לא רואה איזשהי סיבה הגיונית או צודקת בזה שבגלל שאני גר בחיפה ולא בתל-אביב, אז אני גם צריך לבלות שעתיים אקסטרה על הכביש ללא צורך, וגם לשלם על זה מכספי.
רשף חן: עד עכשיו, כפי שנאמר כאן, החשבון שלי חויב.
רשף חן: מדובר על הוצאה של למעלה מ-300 שקל לחודש.
רשף חן: זה לא מעט כסף.
רוני בר-און: חבר הכנסת איתן כבל, בבקשה.
איתן כבל: אדוני היושב ראש כתבתי לך מכתב, יותר נכון ליושב ראש הכנסת, והגשתי ערעור על החלטת הוועדה המכובדת.
רוני בר-און: זה מקום הערעור.
איתן כבל: כך הובהר לי על ידי היועצת המשפטית של הכנסת.
איתן כבל: חן, זו איננה שאלה של כסף.
איתן כבל: השאלה היא ברמה העקרונית, הבסיסית, של מעמד הכנסת היום בקרב הציבור.
איתן כבל: אני רוצה שתדע שלפחות 90%, אם לא יותר, מהאנשים שפגשתי בטוחים שאנחנו לא משלמים.
איתן כבל: חברות וחברים, מעמדנו, דימוינו הוא "על הפנים".
איתן כבל: לכביש הזה יש דימוי כאילו הוא כביש של עשירים.
איתן כבל: כך הכביש נתפס, אם אנחנו אוהבים את זה או לא אוהבים את זה.
איתן כבל: אני צרכן בסיסי של הכביש, הוא נמצא 20 מטר מביתי.
איתן כבל: זה כביש יוצא מהכלל, הוא חוסך זמן.
איתן כבל: עם זאת, אני אומר בצורה ברורה, לא אנחנו אלה שצריכים להתחיל את הנסיעה חינם בכביש.
איתן כבל: נכון שיש את השכבה העליונה של שרים, מנכ"לים וכו', גם לסמנכ"לים ולעובדים שלה בשירות הציבורי הכביש חוסך זמן בהגעה לעבודה, כפי שלך חבר הכנסת רשף חן ולי זה חוסך זמן.
איתן כבל: במקום לקום חצי שעה קודם, זה מאפשר לקום חצי שעה אחר כך ואתה מספיק להגיע בזמן.
איתן כבל: מערכת היחסים שלנו עם הציבור היא העניין שאליו אני נכנס.
איתן כבל: זה הדבר העמוק והבסיסי.
איתן כבל: אני לא מזלזל לא במאה שקלים, לא במאתיים ולא בשלוש מאות.
איתן כבל: לי אין כסף מיותר.
איתן כבל: אני פונה אליכם, זו לא כזו דרמה, זה לא כזה סיפור.
איתן כבל: נכון שזו ועדה ציבורית, אבל לא סתם ניתן לנו שיקול הדעת לאשר את המלצתה של הוועדה.
איתן כבל: לכן אני פונה אליכם בבקשה - - -
מאיר פרוש: אני בהחלט בעד ואני רוצה להסביר.
מאיר פרוש: אפשר לחשוב שאם נאמץ עכשיו את ההחלטה של הוועדה הציבורית, חברי הכנסת יתחילו לנסוע הלוך ושוב, 88 ק"מ, כדי לנצל את הפטור שנותנים להם.
מאיר פרוש: לא מדובר בלכייף על הכביש.
מאיר פרוש: המדובר הוא רק במקרים שאנחנו צריכים לנסוע על הכביש.
מאיר פרוש: צריכים לזכור שהממשלה לא מקצצת, השרים, סגני שרים ומנכ"לים נוסעים.
מאיר פרוש: אני גם לא יודע אם זה נגמר במנכ"לים, כנראה שגם סמנכ"לים ומשנים למנכ"לים מקבלים.
רוני בר-און: לא, אתה טועה.
מאיר פרוש: מספיק לי שרים, סגני שרים ומנכ"לים שלהם יש ההטבה הזו.
מאיר פרוש: אנחנו אמרנו שנעביר את הנושאים שלנו לוועדה ציבורית.
מאיר פרוש: הוועדה הציבורית החליטה צריך לאמץ את זה.
מאיר פרוש: אנחנו נאמץ גם החלטות שלה כאשר הן תהיינה לא לטובתנו במירכאות.
מאיר פרוש: איתן, להיראות טוב זה לא אם אנחנו נדחה את ההמלצות.
מאיר פרוש: אנחנו ניראה טוב אם אנחנו נפסיק להצביע כמו אוטומט בחוק ההסדרים או כשנפסיק להיות אוטומט כאשר מבקשים מאיתנו פטור מחובת הנחה על חוק שאנחנו לא יודעים אם הוא דחוף כן או לא, כשהקואליציה הדורסנית מבקשת מאיתנו.
מאיר פרוש: רק אם נראה שיקול דעת אמיתי בהצבעות שלנו, רק אז אנחנו ניראה טוב.
מאיר פרוש: לא ניראה טוב אם אנחנו נצביע כאוטומט הלוך וחזור בתקציב של 250 מיליארד שקל.
רוני בר-און: חבר הכנסת אליעזר כהן, בבקשה.
אליעזר כהן: אני נוסע בכביש הזה מהיום הראשון שהוא נפתח, ואני אמשיך לנסוע בכביש הזה גם אם ההצעה הזו לא תאושר.
אליעזר כהן: אני בעד לאשר את ההצעה הזו.
אליעזר כהן: אני לא מודאג מנושא התדמית, אני יודע שיושב ראש הכנסת דואג לתדמית של חברי הכנסת וזה בסדר.
אליעזר כהן: אני אצביע בעד.
רוני בר-און: חברת הכנסת רוחמה אברהם, בבקשה.
רוחמה אברהם-בלילא: גם אני בעד ההחלטה הזו משום שאני חושבת שאנחנו לא צריכים להסתיר את העובדה הזו שמלבד היותנו גם חברי כנסת, אנחנו גם אנשים פוליטיים.
רוחמה אברהם-בלילא: אנחנו נוסעים בכביש הזה הרבה מאוד לאירועים כאלה ואחרים.
רוחמה אברהם-בלילא: צריך לומר את האמת, לא צריך להתבייש משום דבר.
רוני בר-און: חבר הכנסת איוב קרא, בבקשה.
איוב קרא: אדוני היושב ראש, אין לי בעיה עם ההחלטה שתתקבל היום.
איוב קרא: חבר הכנסת יהלום כבר אמר את דברו בהקשר לזה שצריך להיות צמודים לוועדה הציבורית.
איוב קרא: אבל אני עומד ועמדתי בראש שדולה למען ביטול האגרה של כביש חוצה ישראל בכלל.
איוב קרא: צריך לקבל את ההמלצה בהתאם להחלטה של הוועדה הציבורית.
איוב קרא: מאידך, אני רוצה לומר לכם שמי שנוסע היום על כביש חוצה ישראל זה עובדי מדינה, אנשים שקשורים במגזר הציבורי, והסיבה לכך הוא החוזה שחתמה עליו ממשלת ישראל עם הזכיין.
איוב קרא: יש התחייבות להפריש עד 72% מהצפי של הרכבים בכביש הזה.
איוב קרא: משמעות העניין, מדינת ישראל כרגע מממנת את המונופול הזה של החברה הזכיינית.
איוב קרא: הציבור הרחב לא נוסע על הכביש הזה.
איוב קרא: אני בעד לקבל את ההמלצה.
איוב קרא: מאידך, אנחנו צריכים לצאת בקריאה לבטל את החוזה הזה כי זה לא עזר לפקקים שיש בכביש החוף, ולפקקים שנמצאים בכלל בכבישי הארץ.
איוב קרא: במקביל לדבר הזה, יש לצאת בהצהרה לבטל את האגרה הזו כי ממילא המדינה משלמת לזכיין אם נוסעים או לא נוסעים.
איוב קרא: אגב, זו הסיבה שמאשרים לעובדי מדינה ולכל הציבור הזה לנסוע על הכביש.
רוני בר-און: חבר הכנסת אהוד יתום, בבקשה.
אהוד יתום: אני מציע לא להתיפייף בסוגיה הזו.
אהוד יתום: הדימוי שלנו לא ייקבע כך או אחרת, אם נשלם או לא נשלם.
אהוד יתום: גם אם נשלם, יחשבו הרי שאנחנו לא משלמים כמו שחושבים היום.
אהוד יתום: אני מסכים לניתוח של מר כבל, אני לא מקבל את דבריו.
אהוד יתום: אני חושב שאנחנו לא הראשונים, שרים מנכ"לים נוסעים בכביש, אנחנו גם לא נהיה האחרונים.
אהוד יתום: אם יש ועדה אובייקטיבית שקבעה את אשר היא קבעה, אני נוטה לקבל את דעתה.
דני יתום: אילו הסוגייה הייתה עולה כאשר הקטגוריה של חברי הכנסת היא הראשונה לדון בעניין, אזי הייתי מצביע נגד ההמלצה.
דני יתום: אנחנו לא יכולים להיות אלה שמובילים סוג כזה של הטבה.
דני יתום: אבל מאידך, אני מתרעם כנגד האיפה והאיפה.
דני יתום: ברגע שיבטלו את ההטבה לשרים, למנכ"לים ולמקבילהם, יצטרכו לבטל את ההטבה גם לחברי הכנסת.
1028: למה אתם קוראים לזה הטבה?
1028: זה כלי עבודה.
דני יתום: זה הטבה בתנאי השירות.
דני יתום: מרגע שההטבה הזו ניתנת גם לקטיגוריות אחרות, אני לא רואה שום סיבה שההטבה בתנאי השירות לא תינתן גם לחברי הכנסת.
דני יתום: תדמיתה של הכנסת היא הנותנת.
דני יתום: הרי לא יעלה על הדעת שאנחנו ננסה לתקן את תדמיתנו על ידי זה שנעסוק בדברים כאלה שהרי הגבול יכול להיות דרך מעבר על ויתור באחזקת רכב, דרך מעבר על ויתור בדלק, דרך מעבר על ויתור באחזקת טלפון.
דני יתום: למה לא לעשות את הדברים האלה כדי להיות בסדר?
רוני בר-און: אם אנחנו מקבילים להם אז מחר בבוקר תהיה פה דרישה לשים נהג לכל חבר כנסת, כי לשרים ולמנכ"לים יש נהג.
דני יתום: זה לא ממין הדיון בשלב זה, הדברים אינם דומים זה לזה.
דני יתום: לא דומה ויתור מסוים ברמת הגולן לוויתור על כל רמת הגולן.
רוני בר-און: אחרון הדוברים חבר הכנסת דניאל בנלולו.
1028: מאז שקיבלנו את התואר של חברי כנסת, לפני עשרה חודשים, אנחנו רק הולכים ומפחיתים בתנאים שלנו.
רוני בר-און: תראה לי במה אנחנו מורידים.
1028: קודם כל במשכורת.
רוני בר-און: הורידו לכל עם ישראל.
רוני בר-און: גם אם היית שר היו מורידים לך.
1028: שנית, הולכים להוריד לנו בנושא הקשר עם הבוחר ויורידו.
1028: יכול להיות שגם יבואו ויגידו שצריכים להפחית לנו גם בחדר.
1028: לאט לאט יפחיתו לנו בכל הדברים.
1028: אני רוצה לשאול, האם בכנסות הקודמות בכלל דיברו על הדברים האלה?
1028: האם מישהו ניסה להפחית דבר כזה או אחר מחברי הכנסת?
1028: מעולם לא.
1028: ידידי חבר הכנסת דני יתום אומר שזו הטבה וכאן אני חולק על דבריו.
1028: חלק מאיתנו כיהן בתפקידים בכירים, האם כל דבר שקיבלנו נקרא הטבה?
1028: אני לא רוצה לומר שחבר כנסת עובד יותר קשה משר.
1028: בכל אופן, אני חושב שלחבר כנסת יש עבודה קשה מאוד ולכן אני לא קורא לזה הטבה.
1028: מי שרוצה שיהיה לו נהג, יכול לקחת את אחד מהעוזרים שלו כדי שהוא יהיה גם נהג וגם עוזר.
1028: אנחנו חייבים לנסוע בכביש חוצה ישראל.
1028: זו לא הטבה זה מגיע לנו.
רוני בר-און: חברת הכנסת מלי פולישוק-בלוך, את כתבת מכתב בעניין הזה וביקשת להשתתף בדיון.
רוני בר-און: הדיון ממש נוגע בקו הגמר שלו, את מוזמנת להביע את עמדתך.
מל פולישוק-בלוך: אני שומעת כל הזמן על קיצוצים, גם בכנסת אבל בעיקר בחוץ.
מל פולישוק-בלוך: אנחנו נדרשים עכשיו לתקציב בלתי אפשרי ודורשים מכל העם לקצץ ולקצץ.
מל פולישוק-בלוך: אנחנו מדברים על 30,000 שקל, ואני חושבת שהנושא של דוגמה אישית צריך להיות בראש מעייננו.
מל פולישוק-בלוך: גם אם זה כסף קטן, אנחנו צריכים להראות שאנחנו נאה דורש ונאה מקיים.
מל פולישוק-בלוך: לא יקרה שום דבר לאף אחד מאיתנו אם הוא ישלם את מאה השקלים האלה, חמישים שקלים האלה.
מל פולישוק-בלוך: אני נוסעת כל יום בכביש 6, אני מתחילה מרמתיים, הוד השרון.
מל פולישוק-בלוך: ברור שיש כאלה שזה בכלל לא נוגע להם כי הם לא נוסעים, אבל אני נוסעת ולכן אני מרשה לעצמי לומר שלא ייפול מכיסינו וכבודנו אם נשלם את זה, אלא להפך.
מל פולישוק-בלוך: אני חושבת שזה לא הזמן להטיל את זה על הציבור.
איתן כבל: היה צפוי שעניין ההתייפיפות יעלה.
איתן כבל: אבל, מותר להביע גם עמדות כאלה.
איתן כבל: אני שומע את החברים שלי ואני ממש מזיל דמעה.
איתן כבל: אנחנו נראים האנשים הכי מסכנים עלי אדמות.
שאול יהלום: מה זו ההתחסדות הזו?
רוני בר-און: כל אחד בדעתו.
אנה שניידר: אני רק רציתי להבהיר שסעיף 55(א) לחוק הכנסת שמכוחו הוגשה ההמלצה הזו, לא מדבר על הטבה.
אנה שניידר: הסעיף בפירוש מדבר על כיסוי הוצאות מיוחדות הכרוכות במילוי תפקידם של חברי הכנסת.
רוני בר-און: זה צ'ופר.
רוני בר-און: דעתי היא שאין לאשר את ההמלצה הזו.
רוני בר-און: אני רק רוצה להגיב לעניין אחד שהעלה חבר הכנסת יהלום וזה הנושא שזוהי המלצה ראשונה שבאה בפנינו ואין מקום להשיב את פניה של ההמלצה הזו ריקם או לגרום איזשהי אי נחת לוועדה הציבורית.
רוני בר-און: אני חושב שזה לא נימוק.
רוני בר-און: הוועדה הציבורית היא ועדה ציבורית.
רוני בר-און: אנחנו מכבדים אותה, אנחנו מבינים שזו ההמלצה שלה, ואנחנו עדיין רשאים להחזיר את ההמלצה הזו.
רוני בר-און: אם לא נקבל את ההמלצה הזו אנחנו בעצם מחזירים את זה לוועדה הציבורית ואם היא תשוב ותמליץ את זה וגם אז לא נקבל את זה, אז זה יהפוך לעובדה מוגמרת לפי הוראות החוק.
רוני בר-און: אם נקבל את זה כרגע הרי זה הופך להחלטה של ועדת הכנסת.
רוני בר-און: אני לא משוכנע שהתשלום הוא זה שיקל על חברי הכנסת.
רוני בר-און: זה נכון שהכביש מקל, הוא מקל מאוד.
רוני בר-און: למרות שאני גר בירושלים, אני נוסע בכביש הזה כמעט כל יום ומשלם מכספי את זה.
רוני בר-און: המחירים הם לא מי יודע מה בשמיים.
אהוד יתום: מי שרוצה ימשיך לשלם גם אחר כך.
איוב קרא: המדינה משלמת כסף בכל מצב.
רוני בר-און: חבר כנסת שמבקש להקל על עצמו ולא לשלם את העשרה שקלים של עלות הנסיעה, יקום חצי שעה קודם או יגיע חצי שעה יותר מאוחר הביתה.
רוני בר-און: כפי שאנחנו לא מקבילים לשרים ולמנכ"לים בזה שאנחנו לא מקבלים את המכוניות שלהם ולא מקבלים את הנהגים שלהם, אנחנו לא צריכים להיות מקבילים להם גם בעניין התשלום.
רוני בר-און: אני מעמיד את זה אפוא להצבעה.
רוני בר-און: מי בעד קבלת ההמלצה של הוועדה הציבורית?
רוני בר-און: חבר הכנסת אופיר פינס, את מי אתה מחליף?
רוני בר-און: אתה לא יכול להצביע.
אופיר פינס-פז: אני מחליף את שלום שמחון.
רוני בר-און: חברי הכנסת מלכיאור ואיתן כבל, את מי אתם מחליפים?
רוני בר-און: אי אפשר להיכנס לחדר להצביע.
רוחמה אברהם-בלילא: האם אפשר שזוהי תהיה הצבעה שמית?
רוני בר-און: אנחנו נקיים הצבעה שמית.
רוני בר-און: רוני בר-און - נגד גדעון סער (רוחמה אברהם) - בעד מיכאל איתן (איוב קרא) - בעד עומרי שרון (אהוד יתום) - בעד ענבל גבריאלי - אינה נוכחת יולי אדלשטיין - אינו נוכח מיכאל גורלובסקי - אינו נוכח דניאל בנלולו- בעד דליה איציק (מיכאל מלכיאור) - נגד דני יתום - בעד שלום שמחון (איתן כבל)- נגד רוני בריזון - בעד רשף חן - בעד יאיר פרץ (נסים זאב)- נגד יצחק כהן - אינו נוכח אליעזר (צ'יטה) כהן - בעד שאול יהלום - בעד זהבה גלאון (אבשלום וילן) - נגד מאיר פרוש - בעד אחמד טיבי ( מוחמד ברכה) -בעד עמיר פרץ (דוד טל)- אינו נוכח בעד-11, נגד-5, אני קובע איפה שבהתאם להוראות סעיף 55(ג)(1) אימצה ועדת הכנסת את המלצת הוועדה הציבורית וההמלצה הזו מקבלת תוקף או מעמד של החלטה.
רוני בר-און: בקשת הממשלה להקדמת הדיון בהצעת חוק לתיקון פקודת בתי הסוהר (מס' 26) (בית סוהר בניהול פרטי), התשס"ד-2003.
רוני בר-און: אנחנו עוברים לנושא הבא והוא בקשת הממשלה למתן פטור מחובת הנחה בעניין חוק תיקון פקודת בתי הסוהר בניהול פרטי, התשס"ד-2003.
רוני בר-און: הצעת חוק עניינה הפרטת בתי סוהר בניהול פרטי.
רוני בר-און: לפי סעיף 113ג לתקנון הכנסת, מבקשת הממשלה כי ועדת הכנסת תחליט על הקדמת הדיון בהצעת החוק.
רוני בר-און: החוברת הכחולה הונחה.
רוני בר-און: אני מבקש לחלק את הצעת החוק.
שאול יהלום: למה מבקשים את זה?
רוני בר-און: כי העניין יצא למכרז.
רוני בר-און: עו"ד חנה קלר היועצת המשפטית של המשרד לביטחון פנים, בבקשה.
עו"ד חנה קלר: לא רצינו להגיע למצב כזה, אבל זה התארך בגלל הראשוניות של הסדר והרגישות של ההסדר.
עו"ד חנה קלר: ההצעה אושרה בוועדת שרים לענייני חקיקה לפני שבועיים אחרי הפצה מסודרת.
עו"ד חנה קלר: במועד שלאחר הקריאה הראשונה נזכרו במשרד המשפטים להסדיר עוד נושא שעניינו החובות של התאגיד.
עו"ד חנה קלר: כך אנחנו נקלענו לפרק זמן שהתחייבנו על פי המכרז.
עו"ד חנה קלר: האוצר התחייב שכל אחד מהאנשים שהגישו הצעות ב-PEQ, אם המדינה לא תשלים את החקיקה עד 31 לדצמבר, יקבל 100,000 דולר.
עו"ד חנה קלר: הגענו עכשיו להסדר שהרצינות תראה שהעלנו את זה לפחות לקריאה ראשונה.
עו"ד חנה קלר: עוד לפני התחלת החקיקה היינו בוועדת הפנים והצגנו את העקרונות.
עו"ד חנה קלר: זה לא איזה מחטף.
עו"ד חנה קלר: הדיונים עם משרד המשפטים נמשכו למעלה משנה וחצי.
עו"ד חנה קלר: אני חושבת שחבל לזרוק היום במדינת ישראל סכום של 400,000 דולר.
אופיר פינס-פז: הממשלה מנהלת את העניין הזה כאילו אנחנו מדינת "חלם".
אופיר פינס-פז: הם אומרים לנו שהם התחילו בתהליך המכרז לפני שיש חוק.
עו"ד חנה קלר: לא, זה לא המכרז.
אופיר פינס-פז: מי כמוך יודע שעניין הפרטת בתי סוהר הוא לא עניין טכני, זה לא עניין פרוצדורלי.
אופיר פינס-פז: המדינה והכנסת צריכות להחליט שהן מפריטות את אחד השירותים הכי יסודיים שיש בכל מדינה.
אופיר פינס-פז: באים אלינו ואומרים: אם לא תפריטו את זה בלוח זמנים מזורז, נפסיד 400,000 דולר.
אופיר פינס-פז: מי אמר לכם להפסיד 400,000 דולר?
אופיר פינס-פז: מי אמר לכם לעשות את ה-PEQ בתנאים כאלה?
אופיר פינס-פז: אני חושב שנטל האחריות רובץ לפיתחם, אל תעבירו אותו אלינו.
רוני בר-און: חבר הכנסת וילן, בבקשה.
אבשלום וילן: אני מאוד לא רוצה שמדינת ישראל תפסיד 400,000 דולר.
אבשלום וילן: אבל, הגיע הזמן שיבינו שאם סגן היועץ המשפטי לממשלה מוצאת פגמים ויש לה את הסבלנות למשוך את זה, הכנסת איננה חותמת גומי.
אבשלום וילן: זה דיון מאוד רציני ונוקב ויש לו פנים לכאן ולכאן.
אבשלום וילן: אני פתוח להשתכנע אם זה נכון, אבל אני חושש שיהיה קשה לשכנע אותי.
אבשלום וילן: יש פה מחטף.
אבשלום וילן: בשבוע הבא יש תקציב, האם כך רוצים לגמור את זה עד ה-31 לדצמבר?
אבשלום וילן: הגיע הזמן ש - - -
דליה איציק: אם יש לי כבוד ליועצת המשפטית אז זה ליועצת המשפטית של המשרד לביטחון פנים.
דליה איציק: כל מי שעבד בממשלה יודע עד כמה האישה הזו היא אישה רצינית.
דליה איציק: אנחנו דנו דיון מאוד מעמיק עכשיו אצל יושב ראש הכנסת בנושא הזה.
דליה איציק: אני לא רוצה לצטט כמה חברים מהקואליציה שאומרים שהם מאוד מאוד בכירים בקואליציה בעת הזו.
דליה איציק: אני אומרת לך שזה סקנדל בלתי רגיל.
דליה איציק: אדוני היושב ראש, אני מאוד רוצה לבקש ממך לא לתת יד לדבר הזה.
דליה איציק: הרי לא פתאום נולדו פושעים, אולי הם התרבו.
דליה איציק: אבל, זה לא נראה לי הגיוני שצריך לעשות את זה בשבוע אחד ואם לא זה יעלה 400,000 דולר.
דליה איציק: אני רוצה לדעת מי זה השר הזה, מי זה הפקיד הזה.
דליה איציק: אין שום סיבה בעולם שחברי הכנסת יתנו היום פטור מחובת הנחה לדבר הזה.
דליה איציק: זה לא עניין של קואליציה-אופוזיציה, אין לזה שום קשר.
דליה איציק: הממשלה מעדה מעידה גדולה ברשלנותה ובהבאתה את זה בשבוע האחרון.
דליה איציק: אני מכירה את הסיפורים ואת האיומים האלה.
דליה איציק: בהיותי שרה איימו גם עליי השרים שלי ואמרו לי: אם לא תעשי את זה עכשיו אז יהיה כך וכך.
דליה איציק: אני מציעה שחבריי חברי הכנסת יתלכדו סביב העניין הזה, ידחו את ההצעה.
דליה איציק: לא יקרה שום דבר.
דליה איציק: אנחנו לא חותמת גומי של אף אחד ושל אף ממשלה.
דליה איציק: מספיק שאנחנו מוכרחים להיות.
רוני בר-און: חבר הכנסת מוחמד ברכה.
מוחמד ברכה: אדוני היושב ראש, אני חושב שיש ניסיון בממשלה לייתר את עבודת הכנסת ולהפוך אותה באמת לחותמת גומי.
מוחמד ברכה: דרך ניהול הדברים מבטאים סוג של שערורייה.
מוחמד ברכה: קובעים את העובדות ואחר כך באים לחברי הכנסת ומצמידים להם אקדח ברקה.
מוחמד ברכה: אני חושב שוועדת הכנסת לא צריכה בשום פנים ואופן לתת יד לדבר הזה, וזה ללא קשר לעמדה העקרונית נגד כל ההפרטות והשיגעון הזה של ההפרטות וההשלכות החברתיות שיהיו לעניין לזה.
מוחמד ברכה: לממשלה נדרשות 48 שעות בשביל להניח.
מוחמד ברכה: אדוני יושב ראש הוועדה, אני מצפה דווקא ממך ש- - -
רוני בר-און: האם אתה מצפה ממני שאני לא אעלה את זה לסדר היום?
מוחמד ברכה: לא, תעלה את זה אבל גם תפיל.
רוני בר-און: חבר הכנסת גדעון סער, בבקשה.
גדעון סער: אדוני היושב ראש, מה שיפה בנימת הדיבור של אנשי האופוזיציה ובעיקר של אנשי מפלגת העבודה הוא שנימת הדיבור שלהם איננה משתנה ואיננה תלויה במצבם הפוליטי.
גדעון סער: אתה תשמע תמיד את אותה הטפת מוסר, את אותה צדקנות, את אותה התנשאות, את אותה צביעות, בלי קשר לשאלה מה חשב הבוחר על אותה התנהלות.
גדעון סער: מה מטריד אותי פה במה ששמעתי עד עכשיו?
גדעון סער: בעיקר שני דברים.
גדעון סער: לא מעניין אותם שום דבר.
גדעון סער: יכול להיות שהייתה פה בעיה בהתנהלות, אני לא שולל את זה.
גדעון סער: יש שר לביטחון פנים ויש שר אוצר.
גדעון סער: הם צריכים לפעול בגדר סמכותם, לבדוק מדוע ניתן הדבר הזה.
גדעון סער: אבל, באה לכאן היועצת המשפטית של המשרד לביטחון פנים ואומרת לנו שאם הדבר לא יובא לקריאה ראשונה עד סוף החודש, לא לאישור, הדבר הזה יעלה 400,000 דולר.
גדעון סער: אלה הדברים ואם אני טועה אני מבקש שתתקן אותי היועצת המשפטית.
גדעון סער: אנחנו נמצאים ערב דיוני תקציב ונדמה לפעמים שכל שקל וכל מצוקה מדירה שינה מעיניהם.
גדעון סער: סכום של 400,000 דולר נחשב בעינהם כקליפת השום.
גדעון סער: אבל לא רק שהעניין הכספי לא מטריד אותם.
גדעון סער: גם נושא מצוקת הכליאה הוא דבר שפשוט לא מעניין אותם.
גדעון סער: שים לב שעד עכשיו לא שמענו אף דובר מדוברי האופוזיציה שדיבר פה, שהתייחס במילה אחת למצוקת הכליאה.
גדעון סער: אנחנו יודעים שמדובר בפיילוט של בנייה והפעלה של בית סוהר אחד בלבד, עם כל הסיסמאות ששמעתי מכם, שנועד להקל על מצוקה קשה מאוד של כליאה.
גדעון סער: כל אלה שרוממו את זכויות האדם והמצוקות ולפעמים אתה דומע כשאתה שומע אותם, הם אפילו לא מתייחסים לזה.
גדעון סער: מאחר ואינני יכול לצפות לאחריות מחברי האופוזיציה, אני מבקש מחברי הקואליציה לתמוך בבקשת הממשלה לפטור מחובת הנחה.
גדעון סער: אין יסוד למה שנאמר פה כי בסך הכל אנחנו נעביר את זה רק קריאה ראשונה.
גדעון סער: בשבוע הבא יש לנו תקציב וכל הדיונים בוועדה.
גדעון סער: מדובר בקריאה ראשונה שבין היתר נועדה לחסוך את אותם כספים שעליהם דיברה היועצת המשפטית.
מאיר פרוש: רק לפני עשר דקות דיברנו פה בהקשר של כביש חוצה ישראל על תדמית חברי הכנסת בציבור ואיך אנחנו נראים.
מאיר פרוש: איך אנחנו ניראה אם נאשר את הבקשה לפטור מחובת הנחה כאשר מדובר בחוברת עם 17 עמודים, עם 9 סימנים, עם עשרות או מאות סעיפים?
מאיר פרוש: תנו לחבר כנסת שרוצה להיות רציני, שרוצה לעיין, שרוצה לדעת איזה לוקש מוכרים לו, לפחות את ה-48 שעות.
מאיר פרוש: למה כל משרד ממשלתי יכול לקבל את זה 21 יום קודם וכל יועץ משפטי של כל משרד יכול לעיין בזה ואנחנו חברי הכנסת לא?
מאיר פרוש: מדוע אנחנו חברי כנסת ברגליים שלנו רומסים את כבודנו?
רוני בר-און: חבר הכנסת דני יתום.
דני יתום: כנראה שאין גבול לדמגוגיה.
דני יתום: האם אתם חושבים שאם אנחנו נניח נדחה את הבקשה מפטור לחובת הנחה אז בית הסוהר הזה ייבנה מחר?
דני יתום: הוא יתחיל לפעול מחרתיים, חבר הכנסת גדעון סער?
דני יתום: מה זה אנשי האופוזיציה לא מעניינת אותם מצוקת הדרים בבתי הסוהר?
דני יתום: מה שמעניין אותנו לא פחות מכם זה מצוקת הדרים בבתי הסוהר.
דני יתום: אבל, אם אתה חושב שהנאום שלך יצליח להביא לכך שהקבלנים יתעודדו וירוצו מהר מאוד ובית הסוהר יפתח את שעריו מחרתיים, אתה טועה טעות חמורה.
דני יתום: זה ייקח בדיוק אותו זמן.
דני יתום: ולכן, על הפרק לא התוכן של החוק.
דני יתום: אני בכלל לא מכיר אותו ואני רוצה ללמוד אותו.
דני יתום: מה שנמצא על הפרק הוא הניהול התקין של הבית הזה במערכת היחסים בין הבית הזה לממשלה.
דני יתום: אם אתם רוצים לתת יד לזילות הכנסת אז תצביעו בעד הבקשה של הממשלה לפטור מחובת הנחה.
אופיר פינס-פז: זו פשלה של הממשלה.
רוני בר-און: חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה.
נסים זאב: ליבי ליבי באמת על מצב העצורים בבתי הסוהר.
נסים זאב: גדעון סער שכל כך איכפת לו ממצב בתי הסוהר, הוא האחרון שיטיף לנו מוסר.
גדעון סער: אתה יודע שאיכפת לי.
נסים זאב: אני יודע, אבל אתה האחרון שתטיף לנו מוסר.
גדעון סער: דווקא לך לא הטפתי, כי אני יודע שהנושאים האלה מטרידים אותך.
נסים זאב: אני לא הבנתי איך אנחנו מפסידים 400,000 דולר בשבוע אחד בגלל המכרז.
נסים זאב: אולי יש כאן עסקה שהיא תפורה למישהו וצריך כבר להלביש לו את העסקה הזו.
נסים זאב: בואו נפתור את כל העניין הזה בכלל מדיונים בכנסת.
נסים זאב: תנו לו את זה ללא מכרז.
נסים זאב: יש פה החלטת ממשלה, יש פה דיקטטור שמוביל את הכנסת הזו ואתם תחליטו, אין צורך במכרז.
רוני בר-און: תודה רבה, הדיון תם.
רוני בר-און: אני מעמיד את זה להצבעה.
רוני בר-און: מי בעד מתן פטור מחובת הנחה לפי בקשת הממשלה ירים את ידו?
רוני בר-און: אני קובע שברוב של 11 נגד 7 ונמנע 1 ניתן פטור מחובת הנחה להצעת החוק של הממשלה.
אופיר פינס-פז: אדוני, רביזיה.
רוני בר-און: רביזיה בעוד דקה, בבקשה.
אופיר פינס-פז: תזכרו את זה.
אופיר פינס-פז: כשאנחנו ננהל את הכנסת נעשה רביזיה תוך חצי דקה.
רוני בר-און: תודה רבה, הזמן לרביזיה תם.
רוני בר-און: מי בעד הרביזיה ירים את ידו?
דליה איציק: סליחה, למה?
רוני בר-און: גברת איציק, אנחנו בהצבעה.
דליה איציק: אדוני היושב ראש, תרשה לי רגע.
רוני בר-און: אנחנו בהצבעה, מי בעד רביזיה ירים את ידו?
דליה איציק: אנחנו לא נשתתף בהצבעה.
רוני בר-און: את מפריעה.
דליה איציק: אתה גם מפריע.
רוני בר-און: אני קורא אותך לסדר בפעם הראשונה.
דליה איציק: תוציא אותי, בוא נראה אותך.
דליה איציק: אני מבקשת ממך להגיד מילה.
דליה איציק: אחרי דקה הוא עושה רביזיה.
רוני בר-און: מי בעד רביזיה ירים את ידו בבקשה?
רוני בר-און: מי נגד הרביזיה?
רוני בר-און: תודה רבה, אין רביזיה.
דליה איציק: שיירשם שאנחנו לא השתתפנו בהצבעה.
רוני בר-און: אני קובע איפה שברוב של 11 נגד 7 ונמנע אחד ניתן פטור מחובת הנחה בעניין הצעת חוק לתיקון פקודת בתי סוהר (בית סוהר בניהול פרטי), התשס"ד-2003.
רוני בר-און: קביעת מסגרת הדיון להצעות להביע אי אמון בממשלה.
רוני בר-און: הנושא הבא על סדר היום הוא קביעת סדרי דיון בנוגע להצעת אי אמון.
רוני בר-און: סיעות העבודה- מימד וש"ס הגישו היום ליושב ראש הצעות להביע אי אמון בנושאים אלה: מדיניותה החברתית, הכלכלית והמדינית (עבודה-מימד).
רוני בר-און: דברי ראש הממשלה בדבר פינוי יישובים והזזת ישובים בצעדים חד-צדדים (ש"ס).
רוני בר-און: הצעות אי האמון האלה יידונו בישיבת הכנסת ביום שני, כ"ז בכסלו התשס"ד, 22.12.2003.
אופיר פינס-פז: אדוני היושב ראש, למרות שדיברת עם מנהלת הוועדה שמעתי את דברך.
אופיר פינס-פז: מדובר בשלוש דקות לסיעה.
אופיר פינס-פז: האם עשית חשבון כמה זמן זה לוקח?
אופיר פינס-פז: 13 כפול 3 יוצא 39, עם ההתערבויות ועם ההמתנות ייקח בטח שעה.
אופיר פינס-פז: אני ממליץ על 4 דקות.
רוני בר-און: בסדר, תודה רבה.
נסים זאב: אני מציע שלסיעה גדולה יהיו 5 דקות כמו שזה נהוג, ו-3 דקות לסיעה קטנה.
רוני בר-און: אנחנו לא נעמוד בלוח הזמנים.
רוני בר-און: אנחנו עוברים להצבעה, מי בעד ההצעה של 3 דקות לסיעה ירים את ידו?
רוני בר-און: אני קובע איפה מסגרת דיון של 3 דקות לסיעה.
רוני בר-און: המשך הדיון בבקשתו של היועץ המשפטי לממשלה לנטילת חסינותו של חבר הכנסת יחיאל חזן - הצבעה
רוני בר-און: הנושא הבא הוא המשך הדיון בבקשת היועץ המשפטי לנטילת חסינותו של חבר הכנסת יחיאל חזן.
רוני בר-און: אני מזכיר לכם שבדיון הזה יכול להשתתף כל מי שרוצה.
רוני בר-און: הדיון נמצא בעיצומו, זכות ההצבעה בסוף הדיון תהיה לאלה שרשומים ככאלה שהם משתתפי הדיון הזה בין שהם היו, בין שהם לא היו.
רוני בר-און: אנחנו עצרנו במקום שבו היועץ המשפטי לממשלה השלים את טיעוניו, הסניגורים השלימו את טיעוניהם, חברי הכנסת שאלו שאלות את היועץ המשפטי לממשלה, ואגב אחת מן השאלות האלה הודיע חבר הכנסת חזן שהוא מבקש שהחסינות תוסר בכדי שהוא יוכל להוכיח את חפותו בבית המשפט.
רוני בר-און: המשכנו אחרי ההודעה הזו בדיון.
רוני בר-און: היועץ המשפטי לממשלה השלים את התשובה שלו, גם הסניגורים השלימו את דברם, ובהתאם להוראות החוק דרשתי וקיבלתי מחבר הכנסת חזן את המכתב בנוסח הבא: "לכבוד יושב ראש ועדת הכנסת, חבר הכנסת רוני בר-און.
רוני בר-און: הנדון - הסרת החסינות.