GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רוני בר-און: למרות זאת, אם הוועדה מחליטה ברוב חבריה הקבועים, לא ברוב מזדמן, קרי בוועדת הכנסת 11 חברים צריכים להצביע בעניין הזה, כי גם עובד המדינה, לא מספיק לה השר, היא עושה אובר רולינג להחלטה של השר, אם אתה רוצה לבוא אז תבוא אבל גם עובד מדינה יבוא אתך.
רוני בר-און: היא מודיעה על כך לשר, ומי שזומן ב- (ד) ולא התייצב, רשאית הוועדה ברוב של שני שליש לפחות מחבריה, כדי שלא אחד או שניים יעשו את החוכמולוגיה הזו, לדרוש ממנו.
רוני בר-און: הדרישה תהיה בכתב וחתומה , מי שקיבל דרישה כאמור, לא עשה כן, ולא הראה טעם צודק, דינו קנס.
רוני בר-און: אתה לא רוצה לעשות צו הבאה שכופים אותו במאסר, כמו שעושים בשחרור בערובה כמו בבתי המשפט, בכל אופן זה לא מדינות זרות.
רוני בר-און: אולי זרות אבל ידידותיות.
דלית דרור: הערה נוספת בסעיף קטן (ג) (1), אנחנו מבקשים שתהיה קציבה של ימים לזמן את השר כי אם השר רוצה להודיע לוועדה, הוא צריך לעשות את זה לפחות X ימים, נניח שיחליטו על שלושה ימים, אבל גם הוא צריך לדעת על הדיון X ימים לפני.
רוני בר-און: העובד מזומן תמיד באמצעותה שר.
רוני בר-און: מועד הוועדה נקבע, אם השר מחליט שהוא בא במקום העובד הוא יכבד את לוח הזמנים של הוועדה, זה הרי בחירתו.
רשף חן: אם הבנתי את ההערה, השאלה היא כמה זמן מראש אתה צריך למסור את ההזמנה.
רשף חן: האם אתה יכול למסור לו הודעה שאתה מבקש שיבוא עכשיו?
רשף חן: או שזה יומיים מראש, שלושה ימים מראש?
דלית דרור: אתם רוצים שהשר יודיע לוועדה X ימים, תחליטו אם זה יומיים או שלושה, אבל זה לא יכול להיות - - -
רוני בר-און: הרי זו בחירה חופשית של השר, לא אני זימנתי את השר, ולכן לא אני צריך להתחשב בלוח הזמנים שלו.
רוני בר-און: אני זימנתי את מי שמוגדר בעל התפקיד.
רוני בר-און: אם יושבת ועדת חוץ וביטחון על מדוכה, או אם יושבת ועדת חוקה חוק ומשפט על מדוכה, ואין לה זמן לחכות כי אחרי הצהרים קבועה קריאה שניה ושלישית בכנסת והיא רוצה להזמין פרקליט מדינה, מנכ"ל משרד משפטים או יועץ משפטי לממשלה, מרימים להם טלפון והוא אומר לשר, תשמע איזה צרה הם מביאים אותי, אז אומר השר, אני אבוא במקומך.
רוני בר-און: אם אתה כזה גיבור לבוא במקומו, תבוא מתי שהוועדה מזמינה אותך.
דלית דרור: אם אתם קוצבים נניח יומיים לשר להודיע - - -
רוני בר-און: אני לא יכול להתחייב שזה יהיה יומיים.
דלית דרור: לא יכול שהשר יודיע יומיים לפני, בשעה שהאיש זומן יום לפני, אז השר לא יוכל לממש את זכותו שבסיפא פה.
רוני בר-און: ברור שהתנאי הזה הוא תנאי שנופל בגדר של לוח זמנים שמאפשרת ההודעה בתוך הימים האלה.
רוני בר-און: אם ההזמנה היא הזמנה דחופה, אז התנאי של ההודעה המוקדמת של השר לא חל.
זהבה גלאון: יש משהו הגיוני בדברים שאומרת דלית, כשאני מזמינה אנשים לדיון בין אם זה שר או כל עובד מדינה בכיר, אתה נותן טווח סביר מראש של שבועיים שלושה, אז אני חושבת שצריך להגיד משהו בתחום של הטווח ההגיוני ולהכניס יד לגבי דברים דחופים, כמו הדוגמא שנתת כי באמת יכולה להיווצר סיטואציה דחופה.
זהבה גלאון: צריך לקבע טווח מינימום שהוא סביר, כי אחרת זה יעשה זילות של העניין.
זהבה גלאון: חוץ מזה לסייג ולהגיד שבמקרים דחופים זה יהיה אחרת.
רוני בר-און: אני מסכים גם האמירה שלך, הבעיה שמציקה לך היא במפורש מציקה לי, אנחנו צריכים לתת קרדיט גם ליושבי ראש הוועדות שהם לא משתמשים - - -
זהבה גלאון: זה פתח של ניצול לרעה.
רוני בר-און: אני לא חושב כך, הזמנת הבליץ הזו נגזרת מסיטואציה דחופה, מה שמפריע לדלית ובצדק, שאם נותנים זמן הודעה מוקדם לשר שהוא בא במקום בעל התפקיד בגוף ציבורי ואתה בעצמך מצמצם את טווח הזמנים שהשר לא יוכל לעמוד בתנאי שהצבת לו, אני מסכים אתך אבל זה ברור שזה נגזר מהמציאות, אני לא יכול להזמין את פרקליט המדינה למחר בבוקר ולהגיד לשר תודיע לי שבוע ימים קודם שאתה מופיע במקומו, הרי זה ברור.
אנה שניידר: יש לי הצעה בעניין הזה, יכול להיות צריך להוריד את הסיפא ולומר כך, הזימון יהיה לבעל תפקיד או בידיעתו, ואולם, רשאי השר הממונה - - -
רוני בר-און: זה לא טוב, כי אז זה לא נותן את האופציה להפעיל את 2, השר יודיע לי שתי דקות לפני שמתחילה הוועדה שהוא מופיע במקום פרקליט המדינה, ואני לא אוכל להגיד לו שגם הוא וגם פרקליט המדינה.
רוני בר-און: שמנו את המגבלה של הזמן כדי שיהיה זמן תגובה לוועדה להגיד, תודה רבה לך אדוני השר, אתה יכול לבוא אם אתה רוצה, אבל גם הפקיד.
רוני בר-און: אף אחד לא מזמין רמטכ"ל או אלוף פיקוד מהיום להיום.
רוני בר-און: אם מזמינים ראש אגף במשרד הפנים, אז אפשר להזמין אותו בטלפון כמו שאנחנו עושים לממונה על אגף התקציבים.
רוני בר-און: לעניין לוחות הזמנים, לאף אחד לא קרה שום דבר והראייה לכך היא שהתקנון שותק כבר 56 שנה בעניין הזה.
רוני בר-און: אם יושבי ראש של ועדות היו עושים פה מסחרה, מרימים טלפון ומקפיצים אלוף פיקוד רמטכ"ל או מנכ"ל כזה או אחר בהתראה של שלוש שעות אני מניח שהתקנון היה מדבר על זה, 56 שנה הוא קיים, לא המצאנו את הגלגל.
זהבה גלאון: אם בסעיף (ג)(1) אתה מייתר את קביעת טווח הזמנים, אז אתה מייתר את זה גם בסעיף 2.
רוני בר-און: אני לא מייתר את טווח הזמנים, לא רציתי לוותר, נתתי טווח זמן לשר להודיע ליו"ר הוועדה שהוא בא במקום הפקיד, כדי שאני אוכל , על פי סעיף קטן (2) להזמין גם את השר וגם את הפקיד, להגיד לו תודה, שמעתי אותך, אני לא מתחשב בדעתך, תביא אתך את הפקיד.
רוני בר-און: "על אף האמור בזה, החליטה הוועדה ברוב קולות.
רוני בר-און: ..", אני צריך לתת לי זמן.
רוני בר-און: השר הודיע לי שפרקליט המדינה לא מגיע אני מכנס את הוועדה מודיע לוועדה שזו הודעת השר והוועדה, ברוב חבריה הקבועים, רשאית לקבל החלטה שגם השר וגם פרקליט המדינה.
רוני בר-און: המילה האחרונה בעניין הזה היא של הוועדה.
רוני בר-און: יכול להיות שבדיון עצמו השר ייתן תשובות ופרקליט המדינה או כל פרקליט אחר לא יצטרך לתת, זה לא סתם שאמרנו כך.
דלית דרור: תבהירו שלוח הזמנים של השר להודיע שהוא מתייצב - - -
רוני בר-און: אבל את זה נותן השכל הישר, איך אפשר אחרת?
דלית דרור: כשיש הוראה קצובה של ימים אז הוא כאילו לא יכול להשתמש בסמכותו, הרי אין לנו ויכוח מהותי על זה, אפשר להבין בנוסח שהמועד הזה לא יחול כאשר הזימון לא מאפשר לעמוד בזמן הזה.
רוני בר-און: זה ברור לנו לחלוטין, אי אפשר לעשות את האבולוציה של הדבר הזה עד הדרגה האחרונה, אין לזה פיתוח עד הדרגה האחרונה.
דלית דרור: אחרת זה יוצא שהשר לא יכול לממש את זכותו להודיע.
רוני בר-און: הוא בא בעצמו, הוא אומר שלא היה לו זמן להודיע לנו.
רוני בר-און: הזמנתי אותי לפני 24 שעות, הייתי צריך להודיע לכם לפני שלושה ימים, בטווח הזמן הזה אני בא ומודיע לכם.
דלית דרור: ואם זומן פחות מה- X ימים הזה שאתם קובעים, אז הוא לא יהיה רשום בהודעה.
רוני בר-און: אפשר לסדר את זה?
אנה שניידר: יכולים לנסות למצוא נוסח כזה.
רוני בר-און: זה ירידה לרזולוציה כמעט בלתי הגיונית.
אנה שניידר: אולי אפשר להגיד מועד סביר בנסיבות העניין.
רוני בר-און: אז כל שר תהיה לו פרשנות אחרת למועד סביר, אני רוצה שהמועד הסביר יהיה כזה שאני יכול לכנס את ועדת הכנסת וועדת חוץ וביטחון ולעשות אובר רולניג לשר.
רוני בר-און: אני מבקש לא לגעת בזה, אפשר להשאיר את הדברים להיגיון ולתרבות הדיון בכנסת שנחיה במטווה הזה גם אם זה לא סגור תקנונית עד הפרט האחרון.
אנה שניידר: כמה ימים אתם מציעים?
רוני בר-און: אני מציע שלושה ימים לפני המועד שנקבע.
אנה שניידר: גם ב- (ד) צריך להחליט על הדרישה לצו ההבאה.
רוני בר-און: כמה ימים קודם ישיבת הוועדה צריך השר להודיע שהוא בא במקום הפקיד כדי יהיה לנו זמן תגובה, ארבעה ימים?
רוני בר-און: תרשמי ארבעה ימים ובסעיף (2) יהיה יומיים.
רוני בר-און: זאת אומרת שמזמן שאנחנו מקבלים את ההודעה יש לנו 48 שעות לקבל החלטה הפוכה ולהודיע לו.
רוני בר-און: על הדרישה להתייצב אנחנו מחליטים שלושה ימים.
רוני בר-און: אנחנו מדברים על ועדת הכנסת לא על איזה ועדת חריגים באגף תקשורת של בזק, עם כל הכבוד, או שאנחנו שומרים על כבודתנו או שאנחנו לא שומרים על כבודנו.
דלית דרור: שתי הערות נוספות, 3א.
דלית דרור: (ב) מיותר לאור זה שאישרנו בחוק יסוד הכנסת - - -
רוני בר-און: אני רוצה שהמנואל הזה יהיה מנואל שלם ורציף.
דלית דרור: אנחנו לא נוהגים לחזור בחוק רגיל בדיוק על הוראה שמופיעה בחוק הכנסת.
אנה שניידר: אנחנו נפנה כאן לחוק הכנסת.
דלית דרור: דבר אחרון, תאגיד שהוקם על פי דין, כמו שאמרתי בישיבה הקודמת, אני מעדיפה "תאגיד שהוקם בחוק", כי אז זה ברור שזה תאגיד סטטוטורי, כי תאגיד על פי דין יכול להתפרש כמו כל תאגיד או על פי חוק החברות או על פי חוק העמותות.
אנה שניידר: אין לי בעיה עם זה.
רוני בר-און: מי בעד אישור הנוסח הזה כפי שמלאנו אותו בתוכן, ועם כל התיקונים כפי שמופיע בנייר שלפניכם?
רוני בר-און: בעד: רוב נגד: אין נמנעים: אין ההצעה אושרה.
רוני בר-און: אני קובע איפוא שההצעה כפי שהונחה, כולל התיקונים בחוק יסוד הכנסת בחוק יסוד הממשלה העברה לכנסת וכו', אושרה.
רוני בר-און: הצעת חברת הכנסת גילה פינקלשטיין לתיקון סעיף 43 לתקנון בנושא השאילתות
רוני בר-און: חברת הכנסת גילה פינקלשטיין הציעה לתיקון את סעיף 43 לתקנון בנושא השאילתות, זמני תשובה וכיוצא בזה.
רוני בר-און: אתמול, קרוב לחצות, קבלתי טלפון נזעם משרת החינוך התרבות והספורט שספרה לי משהו די מביך, היא הוזמנה להשיב על 33 שאילתות והיא אומרת שמשרדה עשה את כל המאמץ האפשרי כדי שכל השאילות האלה, במסגרת ניקוי השולחן ערב הפגרה, יקבלו תשובות הולמות וראויות.
רוני בר-און: היא פינתה מזמנה נערכה ולמדה את החומרים ככל שזה נדרש, ובאה מוכנה ומצוידת, היא התייצבה על הבמה ולמרבית ההפתעה מכל 33 השאילתות לא היה חבר כנסת אחד באולם.
רוני בר-און: היא עשתה דואט עם היו"ר, הוא שאל והיא ענתה לפרוטוקול.
רוני בר-און: כך זה נמשך עד שכולם הלכו מאוכזבים נבוכים וכעוסים הביתה.
זהבה גלאון: הם הרוויחו את זה ביושר כי הם מזלזלים בכנסת ולא עונים על שאילתות במועד.
זהבה גלאון: היו"ר רוני בר-און: אני חושב אחרת, ובמסגרת הזו שבה אנחנו מנערים את מדף השאילתות מהאבק שהצטבר עליו, אני רוצה לחשוב גם על העניין הזה.
זהבה גלאון: אני רוצה לקבל ממנגנון הכנסת רעיון לפתרון.
זהבה גלאון: מתי השר מודיע ומתי אתה מתאם שהוא הולך להשיב על שאילתות, כמה זמן לפני שזה קורה בפועל?
זהבה גלאון: מתי סגרת עם שרת החינוך על אתמול בלילה.
אריה האן: אני לא יכול להגיד לך בדיוק ברגע זה.
רוני בר-און: כשבוע קודם?
רוני בר-און: שבוע קודם ידעה מזכירות הכנסת וידעה השרה לימור לבנת שביום שני ה- 2 באוגוסט בשעה 21:00 בלילה, תלוי לפי סדר היום, היא תעלה לדוכן להשיב על שאילתות 1 עד 33 לפי מספרם.
רוני בר-און: אני שואל, אם כאשר סיכמת את זה עם השרה לבנת, היא ידעה את השאילתות, אתה ידעת את השאילתות, וידעת גם מי השואלים, למה אי אפשר היה להודיע לכל חברי הכנסת שהשאילתות שלהם עולות לתשובה ביום שני לפי סדר היום הנ"ל ולדרוש מחבר הכנסת שיגיד לך עד 48 שעות לפני המועד, שהוא יהיה נוכח באולם או לא הייה נוכח באולם.
רוני בר-און: אתה, בתוך ה- 48 שעות האלה תחזיר רשימה מנוכה ומנופה לשר או לשרה הרלוונטית שאומרת, חבר הכנסת יהלום יהיה וחבר הכנסת שרון יהיה, חבר הכנסת בראון ופינקלשטיין לא יהיו, זאת כדי לתכנן בהתאם את הזמן.
רוני בר-און: במקום 33 יהיו רק עשרה באולם.
אריה האן: נקבע מועד לשרים, שרים הם הקובעים מועדים, כמו שקובעים אתם מועד להצעת חוק מסוימת בקריאה ראשונה שהם רוצים להביא, נקבע אתם גם מועד מתי הם עונים לשאילתות.
אריה האן: לא בהכרח אנחנו יודעים שבוע קודם מהם השאילתות.
אריה האן: היא יודעת שיש לה מועד לשאילתות היא מכינה את התשובות, לפעמים אנחנו ידועים את רשימת השאילתות שתעלינה אולי יום קודם.
רוני בר-און: אז איך היא יודעת על מה להתכונן?
אריה האן: יש כאן כמה שרים לשעבר שיכולים לומר, יש להם מאגרים שמנסים לקבל את התשובות, לא תמיד הם יכולים לקבל את כל התשובות בזמן, לה יש מועד, לפני המועד היא מודיעה לנו על איזה שאילתות היא עונה.
אריה האן: באותו בוקר אנחנו מפרסמים על לוח המודעות ליד הכניסה למליאה את רשימת השאילתות, אנחנו שולחים גם בא.
אריה האן: מייל.
רוני בר-און: הכל בסדר אבל תתקדם אתי לשיא של הרעיון של פתרון על אפשרות דילול מוקדם.
זהבה גלאון: אולי שישמע עוד כמה דברים ואז הוא יגיב על זה.
רוני בר-און: אני מנסה לבחון אולי אין לזה בכלל אפשרות, אני מדבר על דילול מוקדם, זאת אומרת של היזון חוזר מחבר הכנסת לשר.
אריה האן: התשובה היא פשוטה, חברי הכנסת יודעים בבוקר, לכל אחד יש שני עוזרים פרלמנטריים, כמו שהם יודעים לבקש שהצעת חוק מסוימת שלהם, שאמורה לעלות על סדר היום, לא תעלה באותו יום כי יש לו חתונה, אז תהיה דרישה מחבר הכנסת לעשות את זה.
רוני בר-און: אני שואל אם אפשר לעשות את זה לא כג'סטה של חבר הכנסת שמעוניין לא לאבד את ההצעה שלו לסדר או את הצעת החוק שלו, אני שואל אם כדי להקל על השר וכדי להקל על המנגנון, שלא תשבו כמו תוכים ותענו 33 תשובות לפרוטוקול.
זהבה גלאון: אתה דואג לשרים ולא דואג לכנסת, עוד רגע אני מזילה דמעה על השרים.
רוני בר-און: יש מצב כזה או אין מצב כזה?
אריה האן: אין מצב כזה מפני שברגע שבבוקר - - -
רוני בר-און: הבנתי את התשובה, אבל יכול להיות שיהיה מצב כזה, תיקח משנה זהירות כי אם נחליט, אז יהיה מצב כזה.
אריה האן: אם תחליטו, נקיים את זה.
זהבה גלאון: אדוני היו"ר, אני חושבת שעשתה נכון חברת הכנסת פינקלשטיין שעוררה את העניין הזה.
זהבה גלאון: אני מודה שיש שיבוש מחשבתי בדיון הזה, ותסלח לי שאני מאירה את זה באופן הזה, הדיון מתרכז במצבם של השרים - - -
רוני בר-און: הוא לא, התחלתי את זה כי שיתפתי אתכם במה שעבר עלי בלילה.
זהבה גלאון: אז אני אספר לך על טלפונים שאני מקבלת בלילה.
רוני בר-און: אם נגיע למצב שעל טלפונים שאת מקבלת בלילה והטלפונים שאני עושה בלילה, לא נצטרך לספר אחד לשני בבוקר, סימן שדברנו גם בלילה.
זהבה גלאון: מילא אנחנו דברנו, אלה שצלצלו אלי ואליך מדברים ביניהם.
זהבה גלאון: אני מודה שלבי נכמר על השרים שנמצאים בשעת ערב מאוחרת במליאה ואני לא אומרת את זה כנגד השרה לבנת, אני מתכוונת ברצינות.
זהבה גלאון: עלתה על זה נכון חברתה כנסת פינקלשטיין, יש כאן מזה זמן זלזול מתמשך ובוטה של השרים ככלל.
זהבה גלאון: זה נכון לגבי הקדנציה שלנו וזה נכון לגבי הקדנציה הזו.
רוני בר-און: ואת לא רואה זילות במוסד השאילתות?
רוני בר-און: שאנשים עושים פה רק סטטיסטיקה וזה לא ממש מעניין אותם מה שהם שואלים.
זהבה גלאון: אני מגיעה לזה, השרים מרשים לעצמם באופן קונסיסטנטי לזלזל בשאילתות של חברי כנסת.
זהבה גלאון: יש שאילתות מאד חשובות ואני יכולה לספר לך כמה אנחנו מטזזים את המערכת, יש שאילתות שלא נענות במשך חודשים בגלל שרים שמזלזלים במוסד השאילתות.
זהבה גלאון: מצד שני יש שרים שנערכים ומגיעים ואז הם מוצאים את עצמם בפני מליאה ריקה.
זהבה גלאון: קודם כל אני חושבת שהגישה שלנו בתור ועדה צריכה להיות דאגה למוסד השאילתות של חברי הכנסת ואיך חברי הכנסת נענים לשאלות שהם שואלים, אחר כך זה הופך להיות לא רלוונטי.
זהבה גלאון: אתמול קיבלתי תשובה על משהו ששאלתי לפני שבעה חודשים, תודה רבה את מי זה כבר מעניין?
זהבה גלאון: הבעיה היא לא תיאום עם השרים לגבי התייצבותם, לדעתי הבעיה הראשונה שאנחנו צריכים להידרש לה זה משך זמן התשובה לשאילתה והסנקציות על שרים שלא עונים על שאילתה בזמן.
זהבה גלאון: נקודה שניה, היא הסוגיה של עדכון חברי הכנסת אז אומרים שזה מופיע באי.
זהבה גלאון: מייל וכו' אבל אני חושבת שהדרך להתמודד עם זה היא לא באופן שבו מנגנון הכנסת כיום, וכך היה במשך שנים, מתייחס למוסד השאילתות, דהיינו השיבוץ של השאילתות בין חוקים ובין סדר היום.
זהבה גלאון: אני חושבת שכמו שיש בכנסת יום רביעי שזה חקיקה פרטית, יום אחר זו חקיקה של ממשלה, צריך לקבע זמן קבוע, כמו שבין 16:00 ל- 16:30 יש את הנאומים בני דקה, ככה זה צריך להיות.
זהבה גלאון: ברגע שזה יהיה מסודר מקובע וממוסד לגבי השאילתות, השרים ידעו שבימים האלה עונים על שאילתות, וחברי כנסת ידעו שבימים אלה עונים על שאילתות, אז הם ידעו שהם נמצאים כאן ויתאימו את עצמם, זה לא שדוחפים משהו בסוף סדר היום.
זהבה גלאון: אני חושבת שזו הדרך היחידה להתמודד עם זה.
זהבה גלאון: השרים ידעו חברי כנסת ידעו ושרים ידעו גם שאם הם לא עונים על שאילתה בזמן אז הם יעמדו ויענו לפרוטוקול.
שאול יהלום: אני מסכים עם דברי חברת הכנסת גלאון למרות שלא דברנו על זה אתמול בלילה.
שאול יהלום: צריך להבין שבאופן עקרוני, אם השאילתה רצינית והשרה רצינית, והשרים לא מזלזלים, אז לא נורא אם התשובה ניתנה לפרוטוקול.
שאול יהלום: אם בית ספר שאל אותי מדוע פטרו מורה ואני היום מסתכל בפרוטוקול ומשיב להם, למה פטרו, עשיתי את שלי והיא עשתה את שלה, זאת אומרת שהתשובה שניתנת לפרוטוקול היא תשובה, לכן לא צריך למנוע תשובה מחבר כנסת שלא נמצא.
שאול יהלום: מה אני אשם שהמזכירות החליטה שבוע מראש שאתמול יהיה לי טקס הענקת יקיר התנועה בבית שמש?
שאול יהלום: אני בהחלט יכול לקבל את התשובה בכתב, אמנם אני מפסיד את השאילתה הבאה וזה העונש שלי, והעונש הוא גם שלא רואים אותי בטלוויזיה וגם אומרים שאני לא נמצא שזה טעם לפגם, אבל בסך הכל קיבלתי את התשובה.
שאול יהלום: לכן אני לא מציע למיין הרי לפי ניסיוננו, עד שיתקבלו תיקוניה של חברת הכנסת פינקלשטיין, והשרים מזלזלים, אז אם תמיין היא תשיב לאלה שלא היו מסיבות מוצדקות בעוד שלושה חודשים, ובכלל יהיה אסון גדול.
שאול יהלום: לכן אני מציע באופן עקרוני להשאיר את הנושא כפי שהוא מבחינת התשובות.
רוני בר-און: קבלתי פתק מסגן מזכיר הכנסת ששוחח בעניין אחר עם יו"ר הכנסת אגב הדיון שלנו וששמע ממנו שאנחנו מדברים על נושא השאילתות ורשום בו שיו"ר הכנסת מציע שכאשר ח"כ נעדר פעמיים כאשר מקריאים את התשובה לשאילתות, תפוג מחויבות השר להשיב לשאילתות שלו.
זהבה גלאון: אנחנו עושים סנקציות לחברי הכנסת ולא עושים סנקציות לשרים שלא עונים במועד?
רוני בר-און: תכתבי על פתק ואני אשלח את דוד להקריא את הפתק ליו"ר הכנסת.
זהבה גלאון: אני אודיע לו ישירות.
אחמד טיבי: אני רוצה לתקוף את זה מהזווית של השרים שמזלזלים פעם אחר פעם בשאילתות.
אחמד טיבי: מוסד השאילתות פשוט רופף ונכון, יש רושם כאילו חלק מחברי הכנסת משתמשים במוסד הזה רק למען סטטיסטיקה ולא למען קבלת תשובה בזמן כי מזמן אנחנו לא מקבלים תשובה בזמן.
אחמד טיבי: יש נושאים שאני שוכח שהגשתי עליהם שאילתה עד שמזכירים לי שיש תשובה של השר.
אחמד טיבי: לפעמים אני לא הולך בכוונה, אני לא רוצה לשמוע תשובה לשאילתה שהגשתי ששה חודשים אחרי או חמישה חודשים אחרי, זה נקרא זלזול.
אחמד טיבי: דברנו על תיקון הבאת נבחר ציבור או פקיד ציבור אז אני מציע שיהיה בתקנון סנקציה נגד שרים שלא עונים בזמן.
אחמד טיבי: להגביל אותם בזמן למרות שנדמה לי שיש הגבלה בזמן, אבל כמעט אף שר לא עונה בזמן וחשיבות המוסד הזה מתפקששת בגלל שאין סנקציה.
אחמד טיבי: חייבים למסגר את זה בזמן והשרים יאלצו לבוא במסגרת ה- 21 יום.
אחמד טיבי: אני חושב שהגבלת שאילתות ישירות לגבי 30 בכל כנס צריכה לעבור תיקון וצריכה להיות 40 פלוס 20, כלומר לכנס חורף וכנס קיץ בהתאמה, וסעיף ו' לחילופין, ועדת כנסת תיקח ותחשב את מכסת השאילתות, יתבטל.
אחמד טיבי: אני רוצה לומר לחברי הוועדה בנוכחות המזכיר על משהו שקרה לי אתמול , אני רואה את הרשימה של השאילתות ורואה שהשרה עונה לאחד מחברי הכנסת על שאילתה דומה שהגשתי לפני שלושה שבועות.
קריאה: זו פשוט אפליה.
אחמד טיבי: במקרה אלה שני ערבים, אז אני תוהה למה אותה שאילתה לא מופיעה אחת אחרי השניה.
אחמד טיבי: אנחנו פונים למזכירות ומנסים פעם אחר פעם לשכנע את מזכירות, וניסיונותינו כשלו למרות ההסברים הלוגיים שנשמעים סבירים.
אריה האן: זה לא בידינו, זה בידי השרה, היא יכולה לענות גם אחרי יומיים אם היא רוצה.
אריה האן: השאילתה מזמן בידי השר.
אריה האן: מה שאתה אומר מקובל עלי אבל זה לא בידינו כי השאילתה מועברת לשר, לשכת השר מעבירה לנו את רשימת השאילתות.
אחמד טיבי: אז יש פה בלגן, מדובר על אותה שאילתה.
אחמד טיבי: אפשר להודיע בבוקר לשרה שגם לחבר הכנסת אחר יש שאילתה דומה, הואילי בטובך לענות לשתי השאילתות.
אחמד טיבי: הערה נוספת לגבי העניין הטכני של ההתייצבות, אני מציע שחבר הכנסת יקבל הודעה על התשובה שלו שהשרה עונה בתאריך מסוים על זה.
אריה האן: אין לנו בעיה עם זה רק שאנחנו צריכים להעביר את זה לשרים והם צריכים להודיע לנו, אנחנו גם לא יודעים בזמן, לפעמים אנחנו יודעים ביום האחרון.
גילה פינקלשטיין: הנקודה היא לא אם התשובה ניתנת לפרוטוקול, אני אתמול גם לא שמעתי את התשובה כי קבעתי לפני חודשיים הרצאה בגינוסר והייתי בצפון.
רוני בר-און: אפשר לבחור, יכולת לשמוע את התשובות של השרה וההרצאה הייתה עוברת לפרוטוקול.
גילה פינקלשטיין: מה שמפריע כאן זה חוסר הרלוונטיות, יש לי שתי דוגמאות לכך, פניתי בשאילתה לשר לביטחון פנים על אלימות בעיר ירוחם קיבלתי תשובה חצי שנה אחרי, השאלה הייתה ב- 3 בדצמבר והיא נענתה ב- 16 ליוני.
גילה פינקלשטיין: פניתי בשאלה לשר החקלאות בנושא יחידת הפיצוח שהתשובה העלתה גיחוך במליאה, פניתי ב- 3 בנובמבר ונעניתי ביוני.
רוני בר-און: לחברת הכנסת גלאון זה לא קורה, תמיד השאלות שלה רלוונטיות, יש סוג של שאילתות שהן נצחיות.
גילה פינקלשטיין: אצלי אין נצחיות, השאילתה זה כלי פרלמנטרי מאד חשוב, ואני חושבת שצריך להתייחס לזה מאד ברצינות, זה כלי שמאפשר שקיפות, מאפשר את הקשר בין הכנסת לממשלה ואנחנו צריכים להיעזר בו ולא ייתכן שהתשובה תינתן אחרי חצי שנה.
גילה פינקלשטיין: יש לי שתי דוגמאות שהתשובה לשאילתות ניתנה אחרי חצי שנה כשהשאילתה כבר לא הייתה רלוונטית והעלתה צחוק במליאה.
יולי יואל אדלשטיין: אדוני היו"ר, אני פחות נחרץ בסוגייה הזו, יש כמה זוויות שאני מסתכל על העניין, אחד זה נושא של סנקציות נגד השרים, אני מוכן לומר שאני אבדוק את העניין הזה, הייתי בין השרים שתמיד הקפידו לענות על שאילתות בזמן לכן מותר לי לומר על הרצון לנקוט בסנקציות שאני לא בטוח שאפשר להגיע למשהו אחיד.
יולי יואל אדלשטיין: יש הבדל מהותי בין שאילתות לשר המדע לשאילתות לשר הפנים או שר השיכון.
יולי יואל אדלשטיין: שר המדע עונה על אותה שאילתה ששואלים אותו פעם בשנה והוא שמח לכך, בזמן, לא כמו שר הפנים או שר השיכון או שר החינוך, יש הבדל בין שאילתות.
יולי יואל אדלשטיין: עם משרד הביטחון אין שום בעיה, משרד הביטחון עונה על שאילתות בזמן - - -
זהבה גלאון: שנה אני מחכה לתשובות.
יולי יואל אדלשטיין: אני לא בטוח שכבוד השר מופז יודע איפה נמצאת הכנסת אבל יש לו סגן שר שעונה על השאילתות.
יולי יואל אדלשטיין: יש מצב מאד מסוים, שכמו שאני מניח המצב של השרה לבנת השתנה מקצה לקצה, לכן אני אומר שאני בעד שיענו בזמן אבל אני לא בטוח שיש פה כלי מיד לאכוף נורמה אחידה על כל המשרדים.
רוני בר-און: חבר הכנסת סער, במשא ומתן קואליציוני תציעו לראש הממשלה למנות סגן שר כללי לענייני שאילתות של כל המשרדים.
גדעון סער: השר אולי יכול לעשות את זה אבל באופן עקרוני יש ערך לזה ששר עונה על זה.
רוני בר-און: הם יענו דרך המשרד.
יולי יואל אדלשטיין: דבר שני הוא נושא שכבר עלה כאן, זה נושא שתמיד מדאיג אותי ואני יודע שגם אותך, וזו כבודה של הכנסת.
יולי יואל אדלשטיין: המחזה, ואני אומר את זה כמי שמנהל את הישיבות לא פעם, מאד מביך ומביש שאתה מעלה שר והכל לפרוטוקול, זה לא מוסיף כבוד לאף אחד.
יולי יואל אדלשטיין: לכן, ונגעת בזה, את חטאי אני מזכיר היום, שהייתי אחד חלקי 33 אתמול בנושא של השרה לבנת ולא הייתי בנסיבות מסוימות.
יולי יואל אדלשטיין: אילו היה קורה לי דבר כזה עם הצעה דחופה לסדר יום, וזה קורה, ביקשתי הצעה דחופה ומסיבות מסוימות אני לא יכול להיות שם, אני לפחות תמיד הייתי מקפיד לגשת למזכיר או לסגן המזכיר ולומר שאני מאד מצטער, אני לא אהיה תמחק אותי מאצלך ומהיו"ר שלא יהיה המצב שיקראו לי "חבר הכנסת אדלשטיין", "לא נמצא".
יולי יואל אדלשטיין: לפחות את המחזה הזה אפשר למנוע באמצעים טכניים בלבד, ללא החלטה כתובה, אם חבר הכנסת יודע שהוא לא יהיה בשאילתות שייגש למזכירות והיא תדאג שגם השר או השרה ימחקו מהם את השם והשאילתה שלו.
יולי יואל אדלשטיין: זו לא תשובה.
יולי יואל אדלשטיין: לפחות זה חוסך אתה ההשפלה הזו.
יולי יואל אדלשטיין: אפשר להמשיך ויש לי עוד הרבה דברים אבל לפחות בנושא הזה הייתי מבקש שנפתח נוהל לא כתוב שלא יהיה כל העניין הזה לפרוטוקול בלבד.
אריה האן: ירדנה מזכירה לי שהיה נהוג שעל שאילתות תמיד ענו בתחילת ישיבה, זה היה במשך שנים רבות עד שהתחיל הלחץ של הצעות חוק פרטיות או של דיון מוקדם ואז, ביוזמת הקואליציה למען האמת, נדחו השאילתות לתחתית הרשימה.
אריה האן: דבר שני, חיה רפאל יושבת על הזנב של משרדי הממשלה וכל השרים, אנחנו כותבים להם תזכורות ומזכירים להם שעבר הזמן.
אריה האן: יש לנו תרשים מדויק כמה שאילתות נענו בזמן וכמה לא וכמה זמן נשאר וזה לא עוזר, עמדנו בקשר עם הממשלה לא פעם ולא פעמיים אני חושב שבעקבות הישיבה הזו נקיים דיון עם מזכיר הממשלה וננסה למצוא דרכים איך אפשר לעשות משהו.
גילה פינקלשטיין: קבלתי דוח מה-מ.מ.מ מה קורה עם השאילתות בעולם וראיתי שברוב המדינות אין סנקציות למרות שאני כן חושבת שצריך להיות סנקציות אם אני מחכה חצי שנה.
גילה פינקלשטיין: לעומת זאת ראיתי שבאוסטריה אי מענה על שאילתה יכול לגרום להצעת אי אמון, בשאר המדינות אין סנקציות.
רוני בר-און: אדוני סגן היו"ר, חבר הכנסת אדלשטיין, אתה מוכן שנקים ועדת משנה ברשותך שתבחן את הנושא הזה ותציע הצעה מסודרת שמאגדת את מגוון הדעות ששמענו פה, גם את המזכירות, גם את השרים וגם את חברי כנסת.
רוני בר-און: להביא הצעה, שאם כולנו רוחשים כבוד למוסד השאילתה אז לפחות ניתן לה את המקום המתאים לה בתקנון.
רוני בר-און: תדבר עם חברים מהוועדה ותציע לנו הרכב של שלושה או חמישה חברים, ככל שיעלה ברוחך.
רוני בר-און: אם כן, זה הסיכום, אנחנו מקימים ועדת משנה ברשות סגן היו"ר.
רוני בר-און: שונות
רוני בר-און: יו"ר ועדת הכספים ביקש ממני, לאור זה שוועדת הכספים מקיימת ישיבות וסיורים גם במהלך פגרת הקיץ, להסיר ממנו את המגבלה של תשע ישיבות בפגרת הקיץ של ועדת הכספים.
רוני בר-און: הצבעה בעד: רוב נגד: אין נמנעים: אין בקשתו אושרה.
רוני בר-און: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכנסת, ישיבה מס' 116.
רוני בר-און: אנחנו בהמשך הדיון ובהצבעה בהצעה לתיקון התקנון בנושא הבעת האי-אמון.
רוני בר-און: הבנתי בפעם הקודמת שיושבת-ראש סיעת האופוזיציה הגדולה ביותר ביקשה לדחות כדי שהיא תוכל להשתתף, להביע את דעתה, להעיר את הערותיה.
רוני בר-און: היא איננה נמצאת כאן.
רוני בר-און: יש למישהו הערות להצעת הנוסח, שהייתה מונחת כאן כבר לפני שבועיים וכבר לפני שבוע?
גדעון סער: אני רק רוצה לשאול שאלה לסעיף 36א.
גדעון סער: אני רואה סעיף כזה.
רוני בר-און: הוא נמחק.
ארבל אסטרחן: אלו רק הפניות.
רוני בר-און: התאמות טכניות.
גדעון סער: מה זה "כהגדרתו בסעיף 36(ב)"?
ארבל אסטרחן: היום סעיף 36א הקיים מפנה לסעיף 36.
ארבל אסטרחן: אך שינינו את סעיף 36, ולכן אנחנו עושים התאמות.
רוני בר-און: סעיף 36(ב) לפניך, לך לדף הקודם.
רוני בר-און: סעיף 36א בא אחרי סעיף 36(ב), אף-על-פי שלפחות מהבחינה הוויזואלית זה נראה הפוך.
ארבל אסטרחן: סעיף 36א מדבר על האפשרות של ראש הממשלה לבקש הבעת אמון בו.
ארבל אסטרחן: הסעיף הקיים מפנה לסעיף 36, לכן היה צורך בהתאמות מסוימות.
ארבל אסטרחן: פסקה (1) קובעת: "ראש הממשלה רשאי להודיע ליושב-ראש שיראה בהצבעת הכנסת בסעיף העומד על סדר היום עניין של הבעת אמון".
ארבל אסטרחן: בכוכבית גם לסעיף 36 וגם לסעיף 36א מסבירים שסעיף העומד על סדר היום אינו כולל הצעה לסדר והצעת חוק בדיון מוקדם.
ארבל אסטרחן: זה קיים כבר היום בכוכבית.
ארבל אסטרחן: העלינו את זה לתוך הסעיף.
ארבל אסטרחן: זה דבר קיים.
ארבל אסטרחן: בפסקה (2) יש הפניה למספרי סעיפים שהשתנו.
ארבל אסטרחן: היום סעיף 36א, שמדבר על הבעת אמון, קובע שאפשר לבקש הצבעת אמון בסעיף העומד על סדר היום.
ארבל אסטרחן: בכוכבית, גם לסעיף 36א וגם לסעיף 36, שמדבר על אי-אמון, מסבירים מהו סעיף העומד על סדר היום: סעיף שאינו כולל הצעה לסדר והצעת חוק בדיון מוקדם.
ארבל אסטרחן: היות שכל התיקון מעלה את הכוכביות לסעיפים, זה נכלל כאן.
גדעון סער: גם לעניין סיום הדיון?
ארבל אסטרחן: לא, בסיום הדיון לא נגענו.
גדעון סער: "סעיף שהממשלה הביעה עמדה לגביו" – זה קיים בנוסח של הכוכבית היום?
גדעון סער: אני מפנה ל"סעיף העומד על סדר היום".
ארבל אסטרחן: כן, זה קיים היום בכוכבית.
גדעון סער: איחדת שתי כוכביות.
גדעון סער: לא, אני חושב שזה לא טוב.
ארבל אסטרחן: היום יש שתי כוכביות.
ארבל אסטרחן: היום מוסבר שסעיף שעומד על סדר היום אינו כולל הצעה לסדר יום, והצעות לדיון מוקדם נחשבות הצעות לסדר יום.
גדעון סער: אני בעד שזה יהיה רק "למעט הצעת חוק בדיון מוקדם והצעה לסדר היום".
גדעון סער: מי זו "הממשלה"?
גדעון סער: הרי אין רק חוקים.