GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
גדעון סער: למשל, נאמר שמר אלנקווה קיבל שוחד תמורת הסכמתו להצביע לנאשמת.
גדעון סער: אבל כאן נאמר שהוא הרגיש מחויבות בגלל קשרי משפחה וסיוע מהעבר, ושהוא התחיל לסייע בכלל לפני פרשת "שרתון סיטי טוואר" – אז איפה השוחד?
גדעון סער: אני לא מדבר על הפרספציה של האנשים במלון.
גדעון סער: הם בכלל סברו שהוא מממן את השהות מכיסו.
גדעון סער: השאלות כאן רבות.
גדעון סער: לכן, ואני מתכנס לסוף דבריי, ייתכן שמבחינת האינטרס של חברת-הכנסת בלומנטל הליך פלילי, או הליך בבית משפט, שיאפשר לה להסיר את העננה שרובצת עליה, הוא הדבר הנכון.
גדעון סער: האם האינטרס של מערכת אכיפת החוק הוא בקיום הליך פלילי במקרה הזה – כאן אני בספק רב מאוד.
גדעון סער: אני רוצה לומר לך, אדוני היועץ המשפטי לממשלה, שההליך נבחן לא רק בתוצאתו בממד האישי, אלא בסופו של דבר בעובדה שהגענו לפסיקה כפי שהגענו בסוגיה של עברת הפרת האמונים לפי סעיף 284 לחוק העונשין, ואני מבין שיש דיון בבית המשפט העליון בעניין זה.
גדעון סער: הגענו לפסיקה, שלטעמכם הדהדה את הנורמות, שנובעת בין היתר משימוש יתר בסעיף הזה במקרים שלא היה צריך לעשות בו שימוש.
גדעון סער: צריך גם לחשוש משימוש במקרים הלא נכונים ולבדוק אם הוא יפגע בעברות נוספות בספר החוקים, שיש ציפייה שיפעילו אותן במקרים האמתיים והחזקים.
גדעון סער: אני רוצה להדגיש, אני אומר את כל הדברים לא מבחינת התוצאה – כי מקובלת עליי המסגרת שהניח כאן חבר-הכנסת איתן בתחילת הדיון בנוגע לשאלה מתי אנחנו יכולים להתערב.
גדעון סער: אמרתי מראש שאין לנו מחשבה לא בנוגע לטוהר שיקול הדעת ולא בנוגע לתום הלב ולא בנוגע למניעים פסולים.
גדעון סער: אבל יש לנו הרהורים ומחשבות שאנחנו מקווים שימצאו מסילות ללבו של היועץ המשפטי לממשלה כדי שהוא ישקול גם את הדברים האלה במהלך הדיון.
רוני בר-און: עוד מישהו רוצה להוסיף עוד משהו לפני שהיועץ המשפטי לממשלה ועו"ד וגמן יענו?
מיכאל איתן: אני רוצה.
רוני בר-און: אתה לא תתחיל את זה מחדש,
מיכאל איתן: אני מאוד ספציפי.
רוני בר-און: מצאת דרך מאוד מתודית, או מתודולוגית, לשאול שאלה על דרך של הרצאה.
רוני בר-און: חבר-הכנסת סער לקח את ההרצאה ושם את העובדה על השולחן: הוא שאל למה זה כל כך מהר ואילו פרשיית עמותות ברק משנת 1999 היא כל כך לאט.
רוני בר-און: הרי בסופו של דבר זה בעצם מה שרצית לומר, אם אני מבין נכון.
רוני בר-און: אני רוצה להסביר לך.
רוני בר-און: לא שאני אומר שלדברים שלך אין טעם, לא שאני מחווה דעה עליהם – בוא נתחיל מזה.
רוני בר-און: ודאי שלא.
רוני בר-און: אבל לא ארשה שהדיון בוועדה הזאת ישמש כלי כלשהו לעריכת אינוונטר עם היועץ המשפטי לממשלה או לעשות ביעור חמץ לפני הפסח.
רוני בר-און: אתה רוצה להציג את הטענה שלך, שאתה חושב שיש כאן מעין התעמרות בחברת-הכנסת בלומנטל משום שהתיק שלה נדחף לקדמת הבמה בתהליך של מלחמת בזק – אני מוכן לשמוע את הדברים האלה; אבל אנחנו לא נעצור כאן עד שהיועץ המשפטי לממשלה יפשפש במגירותיו ויענה דבר דבור על אופניו על כל החשבונות שאתה מחזיק אתך בניירת.
רוני בר-און: זה לגטימי, אבל בוועדת החוקה, חוק ומשפט.
מיכאל איתן: אם זה כל החשבונות שאצלי בניירת – זה ייקח עד שהיועץ המשפטי לממשלה יגמור את הקדנציה בבית המשפט העליון.
מיכאל איתן: ליקטתי.
מיכאל איתן: אתה יודע כמה זמן לקח לי ללקט?
רוני בר-און: אני מרשה לך לדבר באופן טלגרפי.
מיכאל איתן: אני מנסה לבסס את הטענה שיש כאן סטייה ממדיניות התביעה.
מיכאל איתן: זאת הטענה שלי.
רוני בר-און: להערכתי, אם אתה רוצה לגרום לכך שתציע לוועדה – במסגרת ההצעה שתניח לפני חברי הוועדה – שלא ליטול את החסינות או לדחות את הבקשה של היועץ המשפטי לממשלה, אינך צריך לדבר על סטייה ממדיניות היועץ המשפטי לממשלה אלא על צדייה כלפי הגברת בלומנטל.
רוני בר-און: אני חושב שזה, הנחנו כולנו את ההסכמה הזאת בבסיס הדיון הזה.
מיכאל איתן: על זה אני מדבר.
מיכאל איתן: סטייה במקרה שלה,
רוני בר-און: לא "סטייה", "צדייה".
מיכאל איתן: אתה אומר "צדייה" אבל אני מצטט מפסק דין אמיתי והשתמשתי בביטוי שם.
מיכאל איתן: אני מוכן להשתמש גם במילה "צדייה".
מיכאל איתן: אני מקווה שאקבל תשובות.
מיכאל איתן: אני לא מבין בכלל את כל האמירה על האינוונטר.
מיכאל איתן: ההצעה שלי נאמרה בפתח דבריי.
מיכאל איתן: הצעתי היא לא לדחות את הבקשה, לא לקבל אותה, לומר ליועץ המשפטי לממשלה: אנחנו רוצים לראות איך הדבר מסתדר על-פי עקרון השוויון, ואם אין כאן צדייה.
מיכאל איתן: אם נקבל תשובות – שאתה תחליט כי הוא עוד לא החליט – נדון ונראה איך זה מסתדר.
רוני בר-און: בסדר, נשמעה שאלה.
מיכאל איתן: אדבר ראשית על עניין הזוטות.
מיכאל איתן: כשהתייצבתי במשטרה עם תצהירים בשבועה של אנשים בפרשה של עמותת המוניות אמרו לי החוקרים: זה זוטות, כאן כמה עשרות אלפי שקלים, כמה עובדים שאמרו להם שלא יקבלו טובות הנאה אם לא יבואו לאספה של ברק.
מיכאל איתן: אמרו שזה זוטות.
מיכאל איתן: כשאני דיברתי על סופי שבוע – וזה די דומה, או יותר – שבהם אנשים הודו, אמרו לי: זה זוטות, עזוב את זה.
מיכאל איתן: כשדיברתי על חלוקת אלפי חבילות שי שהיה כתוב שם "קמחא דפסחא" וצורף פתק "הצביעו ברק" ומכתב ממר ברק – חבילות שחילקו לאנשים – אמרו לי: עזוב, זה זוטות.
מיכאל איתן: אלפי החבילות האלה הן מאות אלפי שקלים.
מיכאל איתן: זה זוטות.
מיכאל איתן: יש עוד מקרה אחד, שלדעתי גם לא צריך לבוא לכאן ואני מקווה שהוא לא יבוא – המקרה של אלי בן מנחם.
מיכאל איתן: אני לא יודע למה הוא תלוי ועומד.
מיכאל איתן: זאת דוגמה לדבר שהוא בעיניי זוטות, אך העניין עדיין תלוי ועומד.
רוני בר-און: אתה רוצה לקבל עכשיו תשובה בעניין זה, אם הוא כן יבוא לכאן או לא?
רוני בר-און: אתה אומר שבאיזון הקדוש יביאו גם את זה.
מיכאל איתן: לא, מה שאני מנסה לומר הוא שאם מקבלים את העיקרון של זוטות, בטח שהמקרה הזה נכלל בו.
מיכאל איתן: ואם המקרה הזה הגיע לכאן כשיש הרבה זוטות שלא מטופלות, אני מרים את עיניי ושואל מדוע כאן ההתייחסות ייחודית.
מיכאל איתן: האם אלה לא אותם מקרים שהיועץ המשפטי לממשלה מתאר – מדרון חלקלק שאסור לנו להשלים אתו?
מאיר פרוש: הטענה היא שנוצרה כאן אטמוספרה מסוימת?
מאיר פרוש: שיצרו אטמוספרה מסוימת כדי להגיש?
רוני בר-און: לא, הוא רוצה לדעת איפה קו פרשת המים בין זוטות א' לזוטות ב'.
מאיר פרוש: כלומר, האם בגלל האטמוספרה שנוצרה מגישים נגדה?
מיכאל איתן: יש מצב שמתייחסים אליו כזוטות בנוגע למקרים מסוימים,
מאיר פרוש: כלומר הוא נתפס לאטמוספרה מסוימת ולכן הוא מגיש.
רוני בר-און: נמשיך.
רוני בר-און: הקצב הטלגרפי מוצא חן בעיניי.
מיכאל איתן: נקודה שנייה: אצטט ציטוט קצר ממבקר המדינה בנושא שאינו שנוי במחלוקת.
מיכאל איתן: לא מדובר בעמותות ברק בבחירות לראשות הממשלה, מדובר בפעילות למען עשייה – ואין חילוקי דעות שיש כאן איסור בקבלת תרומה שלא על-פי חוק מימון המפלגות.
מיכאל איתן: הועלתה טענה בזמנו, שלדעתי אין לה בסיס, שבבחירות לראשות הממשלה זה לא חל; אבל על מימון מפלגות ברור שהאיסור חל, איש לא אמר שהוא לא חל.
מיכאל איתן: מבקר המדינה אומר: לגבי מודעות שפורסמו ומומנו הבדיקה העלתה כי פרופ' כרמון, שטען שהוא עמד מאחורי פרסום המודעות הללו, "שילם מכיסו 500 ש"ח בלבד והיתרה בסך 69,000 ש"ח שולמה באמצעות המחאה בנקאית שנרכשה בפקודת עו"ד יצחק הרצוג, שהיה חבר בצוותו של מר אהוד ברק, מחשבונה של קרן קמליה, שנוהלה על-ידיו בנאמנות.
מיכאל איתן: וכך קיבלה הסיעה תרומה בניגוד לחוק המימון".
מיכאל איתן: זה היה בשנת 1999.
מיכאל איתן: ההמחאה קיימת, קרן קמליה ידועה, מר הרצוג קיים.
מיכאל איתן: הכול קיים, הכול ברור כאן, הכול נקבע כבר.
מיכאל איתן: כמה זמן צריך כדי להחליט אם להעמיד את האדם לדין על העניין הזה?
רוני בר-און: תודה, שמענו את השאלה.
מיכאל איתן: אני שומע שיש עומס גדול.
מיכאל איתן: מסבירים לי שבפרקליטות יש עומס גדול.
מיכאל איתן: למה העומס הזה לא חל במקרה הזה?
מיכאל איתן: מי החליט?
מיכאל איתן: שבע שנים מסבירים לי שאי-אפשר להגיע להחלטה כי יש עומס, ופתאום –
רוני בר-און: חבר-הכנסת איתן, השאלה הייתה ברורה.
גדעון סער: אני רציתי לשאול את אותה שאלה על גב' ברקוביץ, אך מכיוון שאינה חברת כנסת לא יכולתי להעמיד את הדברים על אותו מישור, אם כי הם על אותו מישור מבחינת ההתנגשות במערכת בחירות דמוקרטית.
גדעון סער: לכן לא שאלתי על קבלת ההחלטה בעניין זה.
קריאה: מה עניין שמיטה?
קריאה: אחרי כן רשמה חנה כהן מיכאל איתן: מבחינת סדרי עדיפויות, אנחנו מדברים על מצב - וזה מצב מאוד חמור - שיש מספר רב של חבר כנסת שהתיקים שלהם נמצאים אצלכם ואתם מחזיקים אותם שלא לצורך, עם כל ההשלכות החמורות שיש למצבים שאתם מייצרים במצב כזה.
קריאה: אני לא רוצה לדבר על שר משפטים לשעבר שהיה נתון תקופה ארוכה בשבטי החלטתה של הפרקליטות שהתמהמה והתמהמה.
קריאה: סביב השולחן הזה יושבים שני חברי כנסת שצריכים למלא את תפקידם, אבל ההכרעה בעניינים האישיים שלהם בעניין העמדה לדין עדיין מתעכבת אצלכם שלא לצורך.
קריאה: עכשיו איך אתה רוצה שהם יתפקדו סביב השולחן הזה?
קריאה: יש אחד מחברי הכנסת, שלא נוכח כאן, שהתיק שלו התחיל הרבה קודם לכן.
רוני בר-און: דיברת על הזוטות, נתת דוגמה לבעיית הכרונולוגיה ולכן אני מבקש ממך לסיים.
מיכאל איתן: אני רוצה לסיים בשתי נקודות.
מיכאל איתן: אדוני היועץ, כולנו מבינים שהמטרה בסוף היא לא נעמי בלומנטל, אלא הבעיה להגן על שלטון החוק במדינת ישראל.
מיכאל איתן: אתה מפחד שתהיה הידרדרות.
מיכאל איתן: נשאלת השאלה מההיבט הזה: מה יגיד האזרח הפשוט, שבאמת אכפת לו שלטון החוק, שתופסים פה את נעמי בלומנטל על דבר - שגם אתה אומר - שהוא בקצה הקרחון, ובן של ראש ממשלה, שמעורב - - -
ענבל גבריאלי: למה ההשוואות האלה הכרחיות?
מיכאל איתן: מותר לי לדבר.
רוני בר-און: דיברת קודם על זוטות.
רוני בר-און: זה נופל במסגרת ההשוואה לענייני הזוטות?
רוני בר-און: גם מבחינת הכרונולוגיה אין לך פה issue.
מיכאל איתן: יש לי, זה מ-99'.
רוני בר-און: אני מבקש ממך לא לעשות כאן
רוני בר-און: מחקר השוואתי לגבי כל התיקים הפתוחים, התלויים והעומדים של אישי ציבור על שולחנו של היועץ המשפטי.
רוני בר-און: מלכתחילה לא הסכמתי שתעשה, משום שאמרתי לך שזה לא המקום לעשותו כאן.
רוני בר-און: אתה יושב ראש ועדת חוקה, חוק ומשפט ואם אתה חושב שהעניינים המשפטיים של מדינת ישראל מתנהלים שלא כהלכה, תעלה את הדיון הזה אצלך בוועדה.
רוני בר-און: אני לא אתיר יותר לעשות את זה.
מיכאל איתן: אני רק רוצה לנמק - - -
רוני בר-און: אין לך מה לנמק.
רוני בר-און: הנקודה שלך מאוד ברורה.
רוני בר-און: אמרת: אדוני, היועץ המשפטי, מההתנהלות הכללית של מדיניות התביעה הכללית במדינת ישראל ומההתנהלות שלך, אני אומר לך - לא במילים אלה, אלא במילים אחרות - שאתה מתעמר בגברת בלומנטל, משום שבדברים אחרים לא התעסקת, משום שאתה מקדם את ענייניה על פני האחרים.
רוני בר-און: הנחת את דעתי שהיועץ המשפטי צריך להשיב על הטענה הזאת, והוא ישיב לך.
רוני בר-און: יותר מזה אני לא אתן לך לנהל את האינוונטר הזה.
מיכאל איתן: אני רוצה שיירשם בפרוטוקול שאני רוצה להוכיח שבמקרה של בלומנטל יש סטיה מההתנהגות כלפי מקרים יותר חמורים ויותר ציבוריים.
רוני בר-און: נתת דוגמה לכל ראש פרק שהתייחסת אליו.
רוני בר-און: אין יותר דוגמאות.
רוני בר-און: אפשר להמשיך עם דוגמאות עד סוף כל הדורות.
רוני בר-און: זה לא אינוונטר.
רוני בר-און: נתת רעיון אחד, נתת רעיון שני, נתת ראשי פרקים, לכל ראש פרק נתת בין דוגמה לשתיים, מספיק, צריך לעבור הלאה.
מיכאל איתן: אני מבקש לשכנע את חברי הוועדה שאין כאן עסקת חבילה.
מיכאל איתן: אני לא אומר שנביא את כולם ונעשה עסקאות.
מיכאל איתן: עד שיהיה ברור לנו מהי מדיניות התביעה, מה קבעו לגבי אחרים, האם זה מתיישב, בינתיים נעכב את ההחלטה.
מיכאל איתן: אז ייקח עוד שלושה או ארבעה חודשים, התיק הזה יהיה בן שבעה או שמונה חודשים שזה הרבה פחות מכל תיק אחר.
מיכאל איתן: איזה אסון יהיה אם נגיד שמחכים שלושה-ארבעה חודשים?
מיכאל איתן: אנחנו רוצים לראות שינקו את השולחן ויתנו לנו דוגמאות.
רוני בר-און: הנקודה הזאת ברורה.
רוני בר-און: אם יפענחו את פרוטוקול הדיון אני אראה לך שאמרת את זה במשפט הראשון של ההרצאה שלך.
רוני בר-און: אמרת את אותו משפט, ביקשת את אותה בקשה - ביקשת לפתוח את הבלון, בינתיים נראה מה קורה ועד אז אין בעיה לעכב.
רוני בר-און: יש עוד מישהו שלא יוכל לישון הלילה אם הוא לא יגיד עוד משפט או ישאל עוד שאלה?
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: למה אתה צריך לומר את זה?
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הדיון הזה חשוב ורציני.
רוני בר-און: לא התייחסתי בציניות.
רוני בר-און: על פי בקשתו של היועץ המשפטי לממשלה אני מפסיק את הישיבה למספר דקות.
רוני בר-און: (הפסקה)
רוני בר-און: היועץ המשפטי לממשלה, בבקשה.
אליקים רובינשטיין: אדוני היושב ראש, חברי הוועדה, אני מודה על השאלות וההערות.
אליקים רובינשטיין: אני רוצה לומר באופן כללי שבבחירות האלה, כפי שכבר אמרתי קודם, החלטנו - החלטה שלי - בגלל לקחים מהעבר מנושאים, שבחלק מהם נגע חבר הכנסת איתן, בעבירות בחירות ללכת על אתר, בכל המפלגות, בכל המקומות שהיו בהם חשדות עבירה כאלה.
אליקים רובינשטיין: כך גם נעשה ונפתחו חקירות.
אליקים רובינשטיין: דרך אגב, כבר הוגשו בהקשרים האלה מספר כתבי אישום, לא נגד חברי כנסת, יש אחדים שבדרך, יש אחד שממתין לשימוע.
אליקים רובינשטיין: כלומר, כולם בתהליך מאוד מתקדם.
יולי יואל אדלשטיין: אל תגיד כולם.
יולי יואל אדלשטיין: חלק מהם בתהליך מתקדם.
אליקים רובינשטיין: אני מדבר על עבירות הבחירות האלה.
יולי יואל אדלשטיין: חלק מהעבירות בבחירות האחרונות הן בתהליך מתקדם ובחלק עדיין לא התקדמו לשום מקום.
אליקים רובינשטיין: יכול להיות.
אליקים רובינשטיין: אני רק אומר שיש מספר תיקים שהוגשו ויש מספר תיקים שקרובים להגשה ולכן התיק הזה הוא אחד מקבוצה ואיננו יחיד.
אליקים רובינשטיין: אני גם אומר בצער שהדברים האלה מתרחשים ובוודאי, רחמנא ליצלן, אין שום התעמרות.
אליקים רובינשטיין: יש לי הכרות עם חברת הכנסת בלומנטל לאורך שנים ואין לי שום סיבה שבעולם - - -
רשף חן: על איזה עבירות הוגשו כתבי אישום?
אליקים רובינשטיין: עבירות לפי אותו סעיף בחוק הבחירות לגופים ציבוריים.
אליקים רובינשטיין: במקרה אחד היה גם הפרעת בחירות.
אליקים רובינשטיין: כל מקרה לעובדותיו, אבל המקרים הם מקרים של הבחירות האלה.
אליקים רובינשטיין: אני מניח שאין מי שחושב שהעניין הזה שמתואר כאן בטיוטת כתב האישום הוא לא במילוי התפקיד ולכן על זה לא חלה החסינות המהותית.
אליקים רובינשטיין: בדברי חבר הכנסת איתן היה עירוב מסוים בין החסינות המהותית לחסינות הדיונית.
אליקים רובינשטיין: מה שאנחנו מדברים בו היום הוא חסינות דיונית.
אליקים רובינשטיין: החסינות המהותית היא החסינות של מה שאדם עושה במילוי תפקידו, למען מילוי תפקידו.
אליקים רובינשטיין: פה זה חסינות דיונית, כלומר האם מסירים לו את החסינות הדיונית על דבר שאיננו במילוי תפקידו.
אליקים רובינשטיין: כאן המצב הוא מאוד בעייתי, משום שחברי הכנסת עוסקים במטריה שעל פניה היא בעייתית לחברי כנסת רבים, בלי לפגוע באיש, ולכן אני מזמין אתכם לזהירות רבה בהחלטה, במובן זה שצריך להביא בחשבון האם אדם מפריד את עצמו מהמטריה שהוא נמצא בה.
אליקים רובינשטיין: התפיסה היא שדמו של איש ציבור הוא לא אדום יותר והוא גם לא פחות, כלומר הוא לא צריך להיות מופלה לטובה ולא מופלה לרעה.
אליקים רובינשטיין: אני מציין את הקושי הזה, מפני שזה עולה בחלק מהדברים.
אליקים רובינשטיין: אין סטיה ממדיניות התביעה.
אליקים רובינשטיין: מדיניות התביעה נקבעת על ידי, כמובן בהתייעצויות מתאימות.
אליקים רובינשטיין: מדיניות התביעה היתה לאורך שנים - וגם בפעם הזאת נהגנו כך לגבי החקירות שנמשכו מזה זמן רב ולא הסתיימו, אם במשטרה ואם בפרקליטות - שלא בדיוק ערב הבחירות נסיים את זה, בגלל הרצון שלא להיות מעורבים במערכת הפוליטית ולהיגרר לתוכה, אבל עבירות שנעשו לנגד עינינו בבחירות האלה, הודענו מייד שאנחנו מחליטים כן לעשות את זה .
אליקים רובינשטיין: בעניין הזה באמת שיניתי, אבל לא שיניתי רטרואקטיבית, אלא שיניתי לפני תחילת החקירות.
אליקים רובינשטיין: כבר בנובמבר הודעתי שאנחנו נלך ונחקור עבירות בבחירות האלה.
אליקים רובינשטיין: החקירה הזאת הסתעפה.
אליקים רובינשטיין: זה לא עושה לאף אחד נחת רוח, בוודאי לא למי שעומד בראש התביעה הכללית, שחקירות נמשכות הרבה זמן.
אליקים רובינשטיין: זה אחד הדברים שאנחנו מנסים להיאבק בהם, אבל יש אילוצים של כוח אדם וכו' ויש גם אילוצים שהם לא רק כוח אדם.
אליקים רובינשטיין: למשל, כשעושים חיקורי דין בחו"ל, מגישים למדינה כלשהי בקשה לחיקור דין .
אליקים רובינשטיין: חיקור דין זה הליך שאתה מבקש עריכת חקירה פלילית במדינה אחרת, כאשר אתה לא יכול לחקור.
אליקים רובינשטיין: זו פרוצדורה שהולכת דרך כמה מערכות באותה מדינה ולפעמים עצם התשובה שיסכימו לעשות חיקור דין לוקחת תשעה חודשים או אפילו למעלה מזה.
מיכאל איתן: לפני כשנה.
אליקים רובינשטיין: הרי אמרתי תאריך.
אליקים רובינשטיין: אמרתי סוף מאי 2002 ולא הסתרתי.
אליקים רובינשטיין: לא טייחתי, אלא אמרתי כך היה.
אורי וגמן: שלושת אלפים עמודי פרוטוקול זה שמונה קלסרים.
אליקים רובינשטיין: שם זה היה 160 קלסרים.
אליקים רובינשטיין: אז מונה צוות של הפרקליטות לעסוק בזה שעסק בזה תקופה ממושכת.
אליקים רובינשטיין: לפני זמן קצר הגיש הצוות המלצות מסוימות.
אליקים רובינשטיין: המלצות אלה כרגע בדיון - הם היו אצלי לדיון אחד וחזרו לפרקליטת המדינה לקיים דיוני המשך ולראות לאן מתקדמים.
אליקים רובינשטיין: אני לא אכנס לפרטים, כי זה על האבניים.
אליקים רובינשטיין: זה כרגע לא על שולחני הישיר, אבל הוא נמצא בפרקליטות המדינה בדיוני המשך.
גדעון סער: להערכתי זה לא תיק מסובך.
אליקים רובינשטיין: שאלת ואני משיב כדי שהכל יהיה באופן הכי גלוי.
אליקים רובינשטיין: אני גם מתעניין מידי פעם כדי לראות איפה זה עומד.
אליקים רובינשטיין: חבר הכנסת סער, בגלל שהוא שירת שנים בפרקליטות המדינה וגם בפרקליטות מחוז יודע שקורה שתיקים נמשכים וזה לא עושה לי או לפרקליטת המדינה שום נחת רוח.
אליקים רובינשטיין: חלק מהמאמץ שלי הוא לסיים ולתבוע שייגמרו תיקים, אבל יש גם את כל האילוצים שאנשים עובדים מאוד קשה בכוח אדם דל.
אליקים רובינשטיין: אני אתן דוגמה, למרות שהיא לא שייכת לעניין - כשקיבלו עכשיו את התוכנית הכלכלית החליטו שההקפאות שחלות לא חלות על הצבא, לא על קהיליית המודיעין, לא על השב"כ, לא על המוסד, לא על שב"ס ולא על המשטרה, ואילו אנחנו צריכים להתחנן כאשר יש תיק של ברגותי או תיק של בג"ץ ביטחוני.
מיכאל איתן: לגבי התיק של עמותות שרון - עומרי שרון, מהרגע שהוא נבחר לחבר כנסת, הודיע שהוא מוותר על זכות השתיקה והוא מוכן להיחקר.
מיכאל איתן: האם פעלתם בעניין הזה?
אליקים רובינשטיין: אני שומע את זה לראשונה.
רוני בר-און: אני מבקש ממך להתעלם מהשאלה הזאת.
מיכאל איתן: אני לא מבין, לנעמי בלומנטל מותר וזה אסור?
רוני בר-און: אם יש לך טענות תפנה למקום אחר.
מיכאל איתן: כן, יש לי.
מיכאל איתן: אני רוצה שיהיה שוויון.
רוני בר-און: אני מבקש ממך לא לקיים דיון בעניינם של אנשים אחרים פה.
אליקים רובינשטיין: אני רוצה לעבור לשאלות אחרות.
אליקים רובינשטיין: המדיניות היא מדיניות שוויונית.
אליקים רובינשטיין: אתה יכול לבקר ואני יכול להשיב על קצב של קבלת החלטות.
אליקים רובינשטיין: אני בשום פנים לא יכול להסכים שיש חלילה מדיניות של אי שוויוניות, כלומר של אפליה נגד פלוני או אלמוני.
אליקים רובינשטיין: אני אומר את זה בצורה הכי ברורה, גם אין אדם שמעולם יכול היה להוכיח את זה.
אליקים רובינשטיין: אני אומר את זה כדבר ערכי - אני עובד ציבור מעל שלושים שנה, אני יועץ משפטי מעל שש שנים, אין דבר כזה של אפליה או העדפה בגלל צבע פוליטי, בגלל איזושהי סיבה שהיא לא ממין העניין.
מיכאל איתן: אני מאמין לך במאת האחוזים, אבל זה מצטייר כגיבור על חלשים.
מיכאל איתן: זה נראה כך, למרות שאני בטוח שאתה לא מתכוון.
רוני בר-און: אין לך ויכוח עם היועץ המשפטי.
רוני בר-און: שאלת שאלה, אתה מקבל תשובה.
רוני בר-און: דעתך אינה נוחה מהתשובה הזאת, אבל בזה זה מסתיים.
רוני בר-און: אי אפשר לנהל פה ויכוח עד אין קץ.
אליקים רובינשטיין: בהקשר הזה הדברים הם כפי שאמרתי בלי כחל ושרק.
אליקים רובינשטיין: לשאלות המידתיות והדברים שעלו כאן בעניין הזה - אני מבין את השאלות וכשהיו אצלי דיונים בעניין הזה והחלטנו על העמדה לדין, זה לא בא בקלות.
אליקים רובינשטיין: זה לא תיק שרציתי, אלא זה תיק שלא יכולתי שלא להגיש בתנאים כפי שהם קיימים בנסיבות.
אליקים רובינשטיין: הצטערתי קצת שזה תואר כאילו דבר שהוא זוטי דברים.
אליקים רובינשטיין: תיארתי את כל הנסיבות, קראתי באוזנכם - אומנם בצורה מאוד שקטה ומינורית - את השתלשלות הדברים.
אליקים רובינשטיין: האנשים שם הגיעו, חלקם בשעות אחר הצהרים, חלקם בערב, הדבר הזה הוצע להם והם קיבלו אותו ברצון.
אליקים רובינשטיין: קראתי קטע מתוך הראיות שמר קרובי, חבר מרכז וחבר של מר אלנקווה, מסר לחוקרים שאחרי שהוא הבהיר לאלנקווה שהוא לא מאמין לגרסה שהוא מממן את האירוח במלון מכספו.
אליקים רובינשטיין: השיב לו אלנקווה שהכל דרך נעמי, רק תסתום את הפה.
אליקים רובינשטיין: מה אכפת לך, תן לי לעשות את זה.
אליקים רובינשטיין: הדבר הזה לא היה דבר של לוגיסטיקה.
אליקים רובינשטיין: דבר של לוגיסטיקה, כפי שתואר על ידי עו"ד וגמן, לא מסתירים אותו, לא כותבים אותו על שם אדם שלא יודע בכלל שהזמינו על שמו חדרים.
אליקים רובינשטיין: למה?
אליקים רובינשטיין: אם זה הכל לוגיסטיקה, הכל כשר וישר, למה זה לא מופיע בספר של ההוצאות?
אליקים רובינשטיין: למה זה במזומן?
אליקים רובינשטיין: למה זה בהרחקת השם ובהסתרה של מספר דרגות?
אליקים רובינשטיין: אם הכל לוגיסטיקה ודבר רגיל, למה היה צריך את כל זה?
אליקים רובינשטיין: זה היה דבר בלתי רגיל .
אליקים רובינשטיין: אני לא אומר שזה התיק של השוחד הקלאסי, אבל זה בהחלט תיק שנכנס למתחם עם הנסיבות האלה.
אליקים רובינשטיין: לפי הדין כוונה פלילית מוכיחים אותה ממכלול הנסיבות, מאופן הביצוע, מהמניע, מהניסיון להסתיר, מגרסאות.
אליקים רובינשטיין: פתאום כולם שותקים.
אליקים רובינשטיין: למה כולם שותקים או שותקים חלקית לנקודות הרלוונטיות?
אליקים רובינשטיין: כפי שאמרתי גם היתה בקשה לקבלה פיקטיבית, תשלום במזומן והכל בזמן אמת וגם במהלך החקירה.
אליקים רובינשטיין: אנחנו לא אומרים שיש ראיות שהמוזמנים ידעו, כי רובם אמרו שהם לא שאלו שאלות, אבל אנחנו כן אומרים שיש ראיות שחברת הכנסת חשבה שמדובר באירוע שיקדם את בחירתה והיא מימנה אותו.
נעמי בלומנטל: כל אירוע שאתה משתתף בו אתה מנסה שיבחרו בך.
נעמי בלומנטל: אתה רצת פעם לכנסת עם 3,000 איש?
נעמי בלומנטל: רצת מכינוס אחד לשני, מפגישות בארבע עיניים, בשש עיניים, בשמונה עיניים, בחוגי בית, בכל מקום?
נעמי בלומנטל: אתה רצת פעם?
נעמי בלומנטל: ארבע פעמים אני התמודדתי וכל פעם התקדמתי קצת.
נעמי בלומנטל: למה, בגלל שאני כל כך גרועה?
אליקים רובינשטיין: אני לא רוצה להיכנס לדין ודברים עם חברת הכנסת בלומנטל, בוודאי שאין אדם נתפס בצערו - - -
נעמי בלומנטל: סליחה, אני מבקשת ממך, בלי ההערות האלה.
נעמי בלומנטל: גם אותך אני לא רוצה לתפוס בשעת צערך.
אליקים רובינשטיין: מבחינת הדין, הקובע הוא כוונתו של הנותן.
אליקים רובינשטיין: במסגרת חומר הראיות גם ישנה הכחשה של חברת הכנסת שהיא בכלל היתה במלון במוצאי שבת.
אליקים רובינשטיין: הדברים האלה נמצאים במסגרת שהוצגה, כי היתה שאלה של מה זה המידתיות ומה לילה במלון.
אליקים רובינשטיין: אני הסברתי מה אנחנו ראינו בעניין הזה.
אליקים רובינשטיין: לחלק מהדברים של חבר הכנסת חן השבתי בדברים שאמרתי.
אליקים רובינשטיין: אנחנו לא רואים את זה כדבר גבולי.
אליקים רובינשטיין: הדבר הזה ניכר מהנסיבות.
אליקים רובינשטיין: יבוא מישהו וישאל איך יכולתי לזכור ולא האם הייתי צריך לפתוח, מפני שאם אתה רואה את כל הנסיבות האלה ואתה נמצא בתפקיד נורמטיבי, אתם חברי הכנסת צריכים לחשוב על זה וצריכים לראות מה האחריות שלכם בתור אנשים נורמטיביים בנסיבות כאלה, כאשר אתם דנים בשאלה אם להסיר את החסינות או לא להסיר את החסינות.
רשף חן: מותר לי לעשות כנס עם כיבוד?
רשף חן: אני מנסה לברר איפה הגבול.
אליקים רובינשטיין: אני לא אכנס לכנס כזה או אחר.
רשף חן: אבל זה לא פייר שתעמיד אותי לדין ותספר לי רק אחר כך.
אליקים רובינשטיין: אני לא אספר לך רק אחר כך.
אליקים רובינשטיין: תקרא את החוק.
אליקים רובינשטיין: אתה עורך דין ואתה חבר כנסת, תקרא את החוק.
רשף חן: התשובה לשאלה הזאת נמצאת במדיניות שלך.
אליקים רובינשטיין: התשובה לשאלה נמצאת בחוק והמדיניות שלי לא קשורה לזה.
מאיר פרוש: אני לא הסתכלתי בחוק.
מאיר פרוש: חברי הכנסת אומרים שהם לא יודעים ולכן אתה לא צריך לכעוס.
מאיר פרוש: חברי הכנסת לא מבינים אם מותר לעשות כנס עם כוס תה או אסור.
אליקים רובינשטיין: בראיון מ-3 בינואר, במהלך החקירה, בעיתון "ידיעות אחרונות" נשאלה חברת הכנסת בלומנטל: שמענו טענות לפיהן מימנת עבור פעילים שלך חדרים במלון שרתון סיטי טאואר.
אליקים רובינשטיין: תשובה: לא נכון, אומנם פנו אליי במוצאי שבת, יום לפני הפריימריס - - -
נעמי בלומנטל: הכחשתי את זה ועורך הדין שלי כתב על כך מכתב ל"ידיעות אחרונות".
אליקים רובינשטיין: בסדר, אז אני שומע שהיתה הכחשה: מישהו הציע לי לבוא לשרתון, כדי שיפגיש אותי עם חברי מרכז, אבל לא הלכתי.
אליקים רובינשטיין: טוב.
נעמי בלומנטל: זו פשוט חוצפה.
נעמי בלומנטל: אתה קורא מ"ידיעות אחרונות"?
נעמי בלומנטל: זו ועדה מעין שיפוטית.
נעמי בלומנטל: אתה מביא את כל החומר ולי אין זכויות בכלל?
נעמי בלומנטל: אני לא בן אדם, אני אסקופה נדרסת?
נעמי בלומנטל: כל בית בישראל צריך לראות חקירה שלי?
נעמי בלומנטל: מה זה הדבר הזה?
נעמי בלומנטל: אין סודיות?
נעמי בלומנטל: אין ערכים במדינה הזאת?
נעמי בלומנטל: אין זכויות אנוש בסיסיות?
נעמי בלומנטל: אין לי זכויות אדם?
אליקים רובינשטיין: צר לי לשמוע וגם אני מבין כאבו של אדם.
אליקים רובינשטיין: אני רק רוצה להגיד שהייתי כאן
אליקים רובינשטיין: לפני שבועיים ואמרתי שחברת הכנסת שמרה על זכות השתיקה ונאמר לוועדה מטעם חברת הכנסת שהיא לא שמרה על זכות השתיקה.
אורי וגמן: היא גם שמרה על זכות השתיקה וגם הכחישה את כל החשדות.
אורי וגמן: זה מה שנאמר וזה מופיע בכתב.
אליקים רובינשטיין: הדברים הם חומר חקירה וחברי הוועדה היו זכאים לדעת את העובדות כהווייתן, וזה מה שנעשה.
אליקים רובינשטיין: אף אחד לא רוצה לפגוע.
אליקים רובינשטיין: הדבר הפשוט ביותר היה לבוא למשטרה, לתת את הגרסה ולהגיד שזה יהיה כך וכך, אכן מימנתי, אכן היו זוטי דברים - - -
נעמי בלומנטל: אבל הכחשתי את זה, וזה מה שמופיע בחקירה שלי, שאני לא מודה.
אליקים רובינשטיין: אני רוצה להשיב לחברי הכנסת ששאלו למה התיק מוגש וכו'.
אליקים רובינשטיין: התיק מוגש כי נסיבותיו, לפי מה שתיארתי לפניכם ומה שמתואר בכתב האישום ומה שתיארתי בתמצית היו כאלה שחייבו אותנו לסנקציה.
אליקים רובינשטיין: אין סנקציה שיש לה משמעות, להבדיל מדבר לא משמעותי בהקשר הזה, של גורם אחר, אלא התהליך כפי שאנחנו מדברים עליו.
אליקים רובינשטיין: הזכירו כאן את ועדת האתיקה.
אליקים רובינשטיין: אנחנו גם שקלנו את הדבר הזה, אבל זה לא המקרה וזה לא הדבר שמתאים לוועדת האתיקה.
אליקים רובינשטיין: הדבר הזה הוא מעל הסנקציות וגם הקומפטנציה של ועדת האתיקה.
אליקים רובינשטיין: חבר הכנסת טל , אתה שאלת מה מהותה של זכות השתיקה.
אליקים רובינשטיין: האזהרה שמזהירים היום חשוד במדינת ישראל הוכנסה בזמני, לפני שנים אחדות, כוללת שלוש צלעות: שתיים קלאסיות שאתה לא חייב לומר דבר, אבל מה שתאמר יירשם.
אליקים רובינשטיין: הצלע השלישית אומרת: ואם לא תאמר, זה יכול להוות חיזוק נגדך.
אורי וגמן: חיזוק לראיות נגדך.
אורי וגמן: זאת אומרת שצריך שיהיו קודם ראיות ואחר כך נדבר על מהימנות.
אליקים רובינשטיין: מאה אחוז.
אליקים רובינשטיין: חברת הכנסת בלומנטל איננה שעיר לעזאזל ואיננה שונה מבחינה זו מאחרים.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני לא מאשים את היועץ המשפטי, אבל כתוצאה מהאווירה שנוצרה במדינה עם הכתבות הענקיות הללו, אי אפשר היה להשאיר את השטח ריק ואולי היה צריך לתפוס מישהו למען יראו וייראו, שאם לא כן, היה צריך "לשבת" על עוד הרבה אנשים אחרים.
אליקים רובינשטיין: ממש לא.
אליקים רובינשטיין: התשובה היא לא באל"ף רבתי.
אליקים רובינשטיין: התשובה היא שאף אחד לא ישב וחיפש מישהו.
אליקים רובינשטיין: אתה פועל לפי תלונות שמוגשות או לפי חומר שמובא לידיעתך ולא כחיפוש.
אליקים רובינשטיין: אין דבר כזה.
אליקים רובינשטיין: אנחנו יושבים בדיונים ארוכים בתיקים של אישי ציבור שמחייבים ללכת לכנסת או שמחייבים החלטות יועץ משפטי ומתלבטים ושוקלים את כל הצדדים, כולל הלקולא ולחומרה.
אליקים רובינשטיין: אמרתי שזה לא תיק שרציתי להגיש, אבל זה תיק שלא יכולתי שלא להגיש.