GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רוני בר-און: - אני מונח שבועיים.
רוני בר-און: - צורפת, שלום.
רשף חן: אני חושב שהביטוי "מונח" צריך הבהרה.
ראובן ריבלין: מונח במזכירות.
רשף חן: לא על שולחן הכנסת.
ראובן ריבלין: במזכירות.
דני יתום: אני חוזר על הצעתי, והצעתי אומרת לא שלוש דקות, מאחר שמדובר פה על מכסה - - -
רוני בר-און: אני אצביע על זה.
אריה האן: איך שלא יהיה צריך פטור.
רוני בר-און: מה צריך פטור?
רוני בר-און: לא צריך פטור.
רוני בר-און: אם הוא עונה לשני התנאים האלה, תנאי ה-14 יום, ותנאי ה"דומה בעיקרה", לא צריך פטור מחובת הנחה.
רוני בר-און: אל תענה את כל המערכת.
ראובן ריבלין: כבוד היושב ראש, ברשותך.
ראובן ריבלין: אתם צריכים לדעת מה המוביל ומה המובל.
ראובן ריבלין: המוביל הוא הצעת חוק שמוגשת על פי כל הכללים ועולה על סדר היום של הכנסת, שלא צריכה, לא בקשה כזאת ולא בקשה אחרת.
ראובן ריבלין: זאת הצעה שעליה אנחנו לא מדברים כרגע.
ראובן ריבלין: אלא אנחנו מדברים על – מי יכול להצמיד?
ראובן ריבלין: מי המובל?
ראובן ריבלין: נאמר: יכולים להצמיד להצעת חוק שעלתה על סדר היום, כל הצעה שהוגשה לפחות שבועיים לפני כן למזכירות, והיא עומדת בקריטריונים של ה"דומה בעיקרה".
ראובן ריבלין: זהו המובל.
ראובן ריבלין: קורה מצב שבו, למשל, הממשלה מבקשת פטור מחובת הנחה.
ראובן ריבלין: ולי יש הצעת חוק פרטית שלא עברו עדיין 45 יום לגביה, היא דומה במהותה להצעת הממשלה ו/או לכל חבר כנסת אחר, שביקש וקיבל הצעת הנחה.
ראובן ריבלין: עוד פעם: הצמידות, יכולה להתקיים ברגע שעולה הנושא על סדר היום, ובלבד שהוגשה שבועיים לפני כן למזכירות.
רוני בר-און: את הדלת של המליאה, פותח החוק המוביל.
רוני בר-און: אתה, המובל, רק יכול להיכנס שמה אם זו זהה או דומה בעיקרה, מונחת שבועיים.
רוני בר-און: זה הכל.
ארבל אסטרחן: אם המוביל מונח ביום שני, וביום שלישי הוא בא לוועדת הכנסת ומבקש פטור, והמובל מונח כבר חצי שנה, אבל הוא לא יכול לבקש עד יום שני בארבע.
רוני בר-און: אז זה מקרה אקסטרים, הוא יבוא גם כן לוועדת הכנסת.
אריה האן: במקרה כזה היושב ראש מפעיל שיקול דעת.
רוני בר-און: היושב ראש מפעיל.
דלית דרור: איך הממשלה תביע עמדה על השני?
ראובן ריבלין: אם היא הביעה עמדה על הראשון ואני אראה שזה שווה או דומה - - -
דלית דרור: לא, במקרים שהמוביל קיבל פטור מחובת הנחה.
צבי הנדל: מה יקרה אם יהיה לנו דיון בנושא - - -.
צבי הנדל: כמה שעות הוא ייקח?
רוני בר-און: בדרך כלל הוא הרבה יותר קצר.
רוני בר-און: אחר כך אני אגיד לך בלשכה למה אני חושב כך, אבל ניסיון החיים מוכיח שזה ככה.
רוני בר-און: טוב, חבר'ה, אנחנו מצביעים על הצעת התיקון כפי שהיא מונחת בפניכם, כאשר אנחנו מוסיפים לה שתי הערות: הערה אחת, שהוא ידבר שלוש דקות מהדוכן – דני יתום מציע חמש דקות.
רוני בר-און: והערה שניה – התנאי הוא שהבקשה להצמדה תימסר לא יאוחר מיום שני, שעה 16:00, לגבי דיונים שמתקיימים ביום רביעי.
רוני בר-און: קודם כל נצביע על הזמן.
רוני בר-און: מי בעד שלוש דקות ירים את ידו.
דני יתום: מה, אתם דופקים את עצמכם?
דני יתום: נא להרים, נא למנות.
רוני בר-און: מי בעד חמש דקות?
רוני בר-און: ההצעה היא איפוא לשלוש דקות.
רוני בר-און: מהדוכן, כמובן.
רוני בר-און: מי בעד ההצעה כפי שהיא מונחת בפניכם בצירוף העניין של השלוש דקות מהדוכן, ובעניין יום שני עד שעה ארבע לבקש את ההצטרפות.
רשף חן: יום שני בארבע זה קשה מאד.
רשף חן: כי יום שני הוא יום מאד מאד עמוס.
רשף חן: אנחנו בוועדות בבוקר, מיד אחרי זה יש ישיבות סיעות - - -
רוני בר-און: תאמין לי, אלה שעסוקים בוועדות, אין להם זמן להעתיק חוקים.
רוני בר-און: אלה שיושבים שם ונוברים - - -
רשף חן: זה לא העתקת חוקים.
רשף חן: - - - החוקים האלה הרי עולים ביום רביעי.
רוני בר-און: אתה עושה לי שוק.
רוני בר-און: אז מה אתה רוצה?
רוני בר-און: יום שני בארבע ורבע?
רשף חן: יום שני בסוף היום.
רשף חן: שבע, שמונה.
רוני בר-און: יום שני עד סיום המליאה?
רוני בר-און: מצוין.
רוני בר-און: יום שני עד סיום המליאה.
מאיר פרוש: אני מבקש ברוח זו, המפויסת, לתת חמש דקות.
רוני בר-און: מי בעד – להרים את היד – מי בעד הצעת התיקון, כפי שקראתי אותה?
רוני בר-און: נא להוריד.
רוני בר-און: ברוב של שישה נגד שלושה, בלא נמנעים, עברה הצעת התיקון כפי שקראנו אותה.
רוני בר-און: אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר היום.
רוני בר-און: הנושא הבא על סדר היום הוא הגבלת כניסתם של גורמי חוץ לדיוני ועדות הכנסת.
רוני בר-און: הדיון הוא על פי פניית יושב ראש הכנסת אלי, אל הוועדה.
רוני בר-און: אדוני היושב ראש – הבמה שלך, בבקשה.
ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אני מתייחס בעיקר לנושא הלוביסטים, שהוא דבר שאנחנו לא דנים כרגע אם הוא טוב או לא טוב, משום שהדבר הזה הוכרע כבר על ידי כנסות קודמות, ונושא הלוביסטים קנה לו שביתה, וגם תקנון הכנסת מתייחס אליו, ואנחנו צריכים לבוא ולראות כיצד אנחנו היום מתנהגים כאשר נושא השתדלנים – הלוביסטים, בלעז – הולך ומתפתח וכמעיין נובע, יוצר מצב שבו הכנסת, בגלל חופש העיסוק, באופן תיאורטי ומעשי, לא תוכל עוד לעמוד באותה מערכת שבקליטתה היא מחויבת בתוך המערכת הביתית, ונוהל עבודתה.
ראובן ריבלין: הוא הדין אם אתם מדברים גם בעיתונאים שהיום אין מספרם כפי שהיה בזמן שהוקמה הכנסת בראשיתה.
ראובן ריבלין: היום נדמה לי שכל אזרח בישראל יש לו עיתון משלו, וגם שישה מיליון קוראים.
ראובן ריבלין: כך גם התפתח נושא העיתונות, כך שכל אדם יכול לקום בבוקר ולהכריז על עצמו כעיתונאי, בצדק, משום שחופש העיסוק מאפשר לו לעשות כן.
ראובן ריבלין: אנחנו בדקנו את העניינים האלה והבחנו, בעיתונות למשל, בין כתבים פרלמנטריים, שהם האנשים הקבועים בבית לבין כתבים הבאים לבית מדי פעם בפעם משום שהם צריכים התייחסות מדינית או אחרת לתגובות ולנושאים שמועלים בכנסת ועל ידי חברי הכנסת.
ראובן ריבלין: אנחנו יצרנו גם מערכת שלמה של עוזרי חברי כנסת.
ראובן ריבלין: פעם היה חבר כנסת ועוזרו, פעם היו יושבים שני חברי כנסת ושני עוזריהם בחדר אחד, שהוא היום החדר הקטן ביותר של חברי כנסת שעדיין לא הגיעו אל ה"הילטונים".
ראובן ריבלין: המערכת מתפתחת והולכת.
ראובן ריבלין: היום יש לנו 240 עוזרים פרלמנטריים.
ראובן ריבלין: פעם היו 120, ואחדים מחברי הכנסת גם לא היו משתמשים בעוזרים הפרלמנטריים.
ראובן ריבלין: היום אנחנו מדברים על אפשרות של עוזר פרלמנטרי שלישי.
ראובן ריבלין: אני שמח לומר לכם שכעוקב אחרי מהלך הבניה של האגפים החדשים, אני יודע שהכנסת נערכת כבר עשרים שנה קדימה, למצב שבו המערכת כולה תעסיק אנשים בקנה מידה הרבה יותר רחב ונרחב מאשר היה עד כה.
ראובן ריבלין: למשל, מחלקת המחקר של הכנסת הולכת ומתפתחת, אני בטוח שהיא גם תורחב בעתיד לבוא.
ראובן ריבלין: הכנסת יוצרת את כל המערכות האלה כדי לבוא ולעמוד מול הממשלה ככנסת לעומתית, כנסת אשר יכולה להזין את עצמה מתוך קבלת נתונים שאינם תלויים בממשלה ושאינם מובאים על ידי הממשלה, מתוך רצון לשכנע את חברי הכנסת שאכן כל בקשותיה של הממשלה הן בקשות ראויות.
ראובן ריבלין: האפשרות של הכנסת לבוא ולפעול בעצמה, היא הנותנת והיא המכוונת לכך שאנחנו באמת מרחיבים בצורה ניכרת את מעורבותם של אנשים חיצוניים לעבודת הכנסת, אנשים אשר הופכים במרוצת הימים לאנשים שהם מבאי הבית.
ראובן ריבלין: היום בעניין השתדלנות אנחנו נמצאים במצב בו יש לנו 56 לוביסטים רשומים.
יולי יואל אדלשטיין: מה זה המושג לוביסט רשום?
ראובן ריבלין: לוביסט רשום קבוע בחוק.
ראובן ריבלין: יש תנאי סף, וכמובן שאם הוא עומד בהם אנחנו לא יכולים לסרב לו.
יולי יואל אדלשטיין: כולל אישור כניסה?
ראובן ריבלין: כולל אישור כניסה.
ראובן ריבלין: כולל אישור כניסה קבוע.
ראובן ריבלין: נכון שכל חברה יכולה לבקש שני אישורי כניסה לשניים מהאנשים העוסקים בה באורח קבע, אבל כמובן שכל חברה יכולה להקים כמה חברות בת.
ראובן ריבלין: זאת אומרת שבאופן מתמטי אנחנו יכולים להתפצל בטור חשבוני עולה או בטור הנדסי עולה ככל אשר אנחנו רק יכולים להפעיל את רצוננו, אפילו לא את דמיוננו.
ראובן ריבלין: לכן המצב הוא מצב שבו אנחנו יכולים להגיע לידי כך, שבמרוצת השנים הקרובות ביותר, במקום 56 לוביסטים יהיו 560 לוביסטים.
ראובן ריבלין: אני גם זוכר את אותם ימים שבהם היו שישה-שבעה לוביסטים, כאשר עוד היו פה אנשים מהפלמ"ח בין חברי הכנסת.
קריאה: מי זה היה?
ראובן ריבלין: הלוביסט היחידי שעוד היה – הנה יש לנו אנשים מלמעלה ואנחנו רואים אותו, והוא מהפלמ"ח.
ראובן ריבלין: גנדי היה האחרון, היה לנו את בר-לב, ואנחנו ליווינו אותם - - -
קריאה: מוטה גור, גם כן.
ראובן ריבלין: מוטה היה.
ראובן ריבלין: אתמול הזכרתי את זה בישיבה מקדימה.
ראובן ריבלין: על כל פנים אנחנו נמצאים היום במצב שבו אנחנו צריכים להיערך לאפשרות של הכנסת לקלוט את כל אותם אנשים.
ראובן ריבלין: עכשיו, יש לנו שלוש מערכות.
ראובן ריבלין: מערכת אחת היא מערכת הוועדות, אדוני היושב ראש.
ראובן ריבלין: במערכת הוועדות אני קבעתי כלל שלא נוגע ללוביסטים, ואני מבקש להחיל אותו גם על לוביסטים.
ראובן ריבלין: הכלל שבו היו אנשים שראו את עצמם כלוביסטים – כלוביסטים פוליטיים – והם היו חופשיים להיכנס בכל מקום שבו נמצאת ועדה.
ראובן ריבלין: באתי ואמרתי: אנשים אלה יוכלו להיכנס לוועדה רק אם יוזמנו על ידי יושב ראש הוועדה.
ראובן ריבלין: המדובר באנשים פוליטיים בעלי מעמד כזה או אחר, או אורחים מזדמנים לכנסת כתוצאה מהזמנתם על ידי חברי כנסת, וביקשתי למנוע מהם את האפשרות להיכנס באופן חופשי לאזור הוועדות ולחדרי הוועדות, מבלי שהוזמנו לכך מראש על ידי יושבי ראש הוועדה.
ראובן ריבלין: צריך להבין: היום חברי הכנסת נמצאים במשכן הכנסת – או נמצאים במקומות אחרים - אבל בעיקר כאשר הם נמצאים במשכן הכנסת, בכל מקום שהם הולכים הם פוגשים את הקהל הרחב, והקהל הרחב יכול לשאול אותם שאלות, הם נבחרו לשם כך, והקשר הבלתי אמצעי עם העם הוא דבר חשוב ביותר שהכנסת מאפשרת אותו, ועל פי אמות מידה ובהתאם לצורכי הביטחון השונים.
ראובן ריבלין: אבל, אני רוצה להבהיר: אנחנו מנענו מאנשים שמוזמנים לכנסת להיכנס לוועדות כדבר מובן מאליו.
ראובן ריבלין: הדבר עורר סערה לא קטנה, אבל כולם הבינו את החשיבות של העניין.
ראובן ריבלין: לא יכול להיות שחברי הכנסת, בעשייתם את עבודתם, יהיו נתונים תחת לחץ בלתי פוסק, כאשר מאחוריהם נושפים אנשים הבאים ורואים איך הם מצביעים.
ראובן ריבלין: הדבר הזה הוא בלתי אפשרי בעליל.
ראובן ריבלין: ולכן באנו וקבענו, שאנשים שישבו – גם מבחינת הקיבולת של חדרי הוועדות – הם רק אנשים שהוזמנו על ידי יושב ראש הוועדה, והתקשורת, כמובן.
ראובן ריבלין: התקשורת, כמובן, מוזמנת באופן קבוע, אלא אם כן יושב ראש הוועדה סגר את הוועדה לתקשורת.
רוני בר-און: התקנון הוא הפוך.
רוני בר-און: התקנון קובע שהישיבות סגורות, אלא אם כן היושב ראש פתח אותן.
ראובן ריבלין: השאלה היא – פרקטיקה שכל יושב ראש, הוא יושב ראש.
ראובן ריבלין: התקנון ברור לחלוטין בעניין זה.
צבי הנדל: רגע, לגבי אורחים זה לא כך?
צבי הנדל: רק את מי שמזמינים, לא?
ראובן ריבלין: אבל אם אתה הזמנת אדם לכנסת, ואחר כך גמרת לדבר אתו, הוא בא לשאול אותך מה נשמע, מה שלומך ואיך העניינים, ואחרי זה הוא מתחיל להתעסק בענייני בזק, בענייני חשמל - - -
צבי הנדל: לוועדה, לוועדה.
צבי הנדל: כשהייתי יושב ראש ועדה, מי שלא הוזמן – לא נכנס.
ראובן ריבלין: טוב עשית.
ראובן ריבלין: יושב ראש הוועדה הוא מלך בוועדתו, הוא מוסמך לנהל את הוועדה בסדר מופתי.
ראובן ריבלין: רק באתי ואמרתי כדי לא לשים מכשול בפני - - -
צבי הנדל: ברור.
ראובן ריבלין: עכשיו, מן הכלל אל הפרט, ואני עובר אל עניין הלוביסטים.
ראובן ריבלין: אני חושב שאנחנו צריכים, גם לגבי הוועדות, לבוא ולקבוע שלוביסטים יוכלו להיכנס לישיבות ועדות - שלא כל לוביסט יהיה על חבר כנסת.
ראובן ריבלין: כי לוביסטים, עיקר תפקידם הוא לשכנע את חבר הכנסת, ולתת בידיו את הנתונים ואת היכולות לבוא ולהחליט במה שצריך להחליט.
ראובן ריבלין: לוביסט הוא מפרה את חבר הכנסת מבחינת היכולת שלו לבוא ולהכריע.
ראובן ריבלין: הוא יכול להמליץ בפניו המלצה כזו או אחרת, אם היא במסגרת המלצה.
ראובן ריבלין: היא לא במסגרת איום או פיתוי.
ראובן ריבלין: אלה הם דברים ברורים כשמש, אם כי לפעמים הדברים משתבשים.
ראובן ריבלין: כי אני מאמין שיש לוביסטים שהם חביבים על שולחיהם בגלל יכולתם לשכנע ובגלל בקיאותם ומיומנותם במהלכי הכנסת ובנושאים שהם מבקשים לשכנע את חברי הכנסת בהם.
ראובן ריבלין: יש לוביסטים שסגולתם – שהיא לא פחות חשובה – היא שהם מביאים חברי כנסת להצביע, גם אם חברי הכנסת לא יודעים על מה הם מצביעים - - -
דני יתום: זה לא קורה.
ראובן ריבלין: שזה, אני, בתור אדם שצריך לוביסט, הייתי מחפש אנשים כאלה - - -
ענבל גבריאלי: אבל זה גם דבר שיושבי הראש של הסיעות השונות עושים.
ענבל גבריאלי: רארי אבל זה גם דבר שיושבי הראש של הסיעות השונות עושים.
ראובן ריבלין: אמרתי.
ראובן ריבלין: מה אני יכול לעשות?
ראובן ריבלין: אמרתי: להלן, חברי כנסת, להלן יושבי ראש סיעות, להלן כל הדברים האלה.
ראובן ריבלין: אני בא ואומר: כמובן, שאנחנו צריכים להיות במצב שבו – וכך אנחנו דואגים גם – שלוביסט יתקבל כלוביסט אחרי שהוא עבר תנאי סף המאפשרים לו לעמוד בקריטריונים שבאמת אליהם התכוונו.
ראובן ריבלין: אבל, לא יכול להיות שכל לוביסט ייקח חבר כנסת – 52 חברי לובי, הם יכולים לשבת פה על חברי הכנסת, וזה לוקח – כמו זבלס – זה לוקח לו חברי כנסת.
ראובן ריבלין: אנחנו מבקשים שגם הלוביסטים יוכלו להיכנס לישיבות הוועדה תוך תיאום עם יושבי ראש הוועדה ועל פי הזמנתם, לצורך הדיון והניהול התקין של הוועדה.
ראובן ריבלין: כמובן, אני הייתי מוסיף – אם כי אני לא רוצה להכניס זאת לתקנון – שהצבעה לא תיערך לעולם כאשר לוביסטים או אנשים זרים לוועדה נמצאים בחדר הוועדה.
ראובן ריבלין: חברי הכנסת ועוזריהם הם האנשים היחידים שנמצאים בחדר בזמן ההצבעה.
ראובן ריבלין: אבל זה אני לא רוצה לבוא ולהוסיף.
רוני בר-און: אז איך זה יכול להתקיים אם זה לא בתקנון?
ראובן ריבלין: אתה רוצה – תוסיף את זה בתקנון.
ראובן ריבלין: אדרבא ואדרבא.
ראובן ריבלין: אם דברים כאלה צריכים להיאמר, כי זה בסמכותו של יושב ראש הוועדה.
רוני בר-און: לא, אם אתה רוצה שזה יהיה חלק מההסדר הזה, זה צריך להיות בתקנון.
רוני בר-און: אתה לא יכול להשאיר את זה.
ראובן ריבלין: אני חושב כך.
ראובן ריבלין: גם בעניין זה מוטב שהמובן מאליו ייאמר וייכתב – אז נכניס את זה לתקנון.
ראובן ריבלין: אם חברי הוועדה מסכימים, אני בעד.
ראובן ריבלין: אני חושב - - -
ענבל גבריאלי: שמה?
ענבל גבריאלי: שההצבעות יתקיימו רק בנוכחות חברי הכנסת ועוזריהם?
ראובן ריבלין: כל הדיון יהיה כאשר - - -
רוני בר-און: שלא יתפרש מהשאלה שלי שאני בעד הדבר הזה.
רוני בר-און: את עמדתי אתה יודע.
רוני בר-און: אני, עמדתי – אתה יודע - - -
ראובן ריבלין: הואיל ואני מתאבד ידוע, אין לי בעיה עם זה.
רוני בר-און: מצדי, שיעקרו את הדלת הזאת מפה.
רוני בר-און: אני, אין לי בעיה לא לשלוט בקהל ולא לשלוט בכלום.
ראובן ריבלין: מהם הקריטריונים, אדוני היושב ראש, שינחו את יושב הראש בדרך כלל, להסכים שלוביסט כזה או אחר יהיה בדיוני הוועדה?
ראובן ריבלין: קודם כל בקשתו של הלוביסט.
ראובן ריבלין: אבל בעיקר, אותם אנשים המשתתפים בדיון על פי הזמנה, והם האנשים שנוגעים בדבר כאשר הוועדה דנה בעניינם.
ראובן ריבלין: כאשר הוא מבקש - - -
ענבל גבריאלי: אבל אם יושב ראש הוועדה לא מסמפט אותו, הוא יכול לסרב לו.
ענבל גבריאלי: גם אם הוא עוסק בעניין הנדון לאותו דיון.
ענבל גבריאלי: יש כאן פתח - - -
ראובן ריבלין: הנקודה הזאת ראויה לדיון.
ראובן ריבלין: אני לא חשבתי עליה.
ראובן ריבלין: באמת, אני נשבע לך , אני ממש לא חשבתי עליה.
ראובן ריבלין: יכול להיות שצריך מנגנון.
ענבל גבריאלי: אתה מבקש מהלוביסטים לפנות אל יושב ראש הוועדה, לבקש ממנו להיות נוכח/נוכחת בדיון.
ראובן ריבלין: אני אומר לך את האמת: נגיד שאני חברת רובי ריבלין בע"מ.
צבי הנדל: אדוני היושב ראש, סליחה.
צבי הנדל: הערת ביניים: מה שאתה אמרת, פותר את הבעיה.
צבי הנדל: אם דנים עכשיו בתנובה, ולוביסט מסוים – אז תנובה יבקשו שהלוביסט ייכנס.
ראובן ריבלין: אם תנובה אומרת: אני רוצה שאלימלך רם יישב כאן, הוא יישב כאן.
ראובן ריבלין: על פי הזמנת הלקוח.
ראובן ריבלין: בעניין של תנובה – היא נוגעת בדבר.
רוני בר-און: אני לא מבין, אני לא מבין.
רוני בר-און: למה אתה נותן את היתרון הזה ללקוח והיתרון הזה לא יכול להיות ללוביסט?
רוני בר-און: אם האמנת את הלוביסט, הרשית אותו להסתובב בבניין הזה - - -
רוני בר-און: הוא עומד בתנאי הסף שלך, אתה יודע שהוא לא פועל - - - אני בכלל רוצה, כשתסיים, אני אביע את דעתי, כי התערבבו פה טיפה כל מיני טעמים.
ראובן ריבלין: אני אסיים, אבל יש כנראה דבר שהוא אצלנו לא בהבנה משותפת, משום שכנראה חסרים או לי או לך פרטים.
ראובן ריבלין: לוביסט הוא אדם שיכול להצביע לפחות על שלוש חברות שמבקשות שהוא יהיה הלוביסט שלהן בכנסת.
ראובן ריבלין: זאת אומרת, לא יכול לקום אדם בבוקר ולומר: אני לוביסט, ועכשיו אני מזמין חברות לפנות אלי.
ראובן ריבלין: כי אחרת, אני מבטיח לך, שאני מכיר לפחות 3000 איש שהיו לוביסטים באותו בוקר.
ראובן ריבלין: לא יודע למה אמרתי סתם 3000, הוועידה האחרונה - - -
מאיר פרוש: חברי מרכז הליכוד - - -
ראובן ריבלין: יכול להיות שזה כבר יותר מ-3000.
רוני בר-און: לא, מכוח מה ההוראה הזאת שהוא יכול לייצג רק שלושה גורמים?
דלית דרור: לא, זו דרך עיסוק.
דלית דרור: בהגדרת שתדלן בחוק זו דרך עיסוק.
דלית דרור: מי שנוקט דרך עיסוק – לא מקרה חד פעמי אלא דרך עיסוק.
רוני בר-און: יכול להיות שלא הבנתי?
רוני בר-און: אתה נתת את הדוגמה בציניות?
רוני בר-און: זאת אומרת, אתה אומר:
רוני בר-און: לוביסט לא יכול לייצג יותר משלושה לקוחות - - -
ראובן ריבלין: לפחות.
ראובן ריבלין: מינימום.
רוני בר-און: אה.
רוני בר-און: לא שמעתי.
ראובן ריבלין: מה שביקשתי להסביר הוא, שלא יכול אדם לקום בבוקר ולומר: אני לוביסט.
ראובן ריבלין: אני, יש לי תואר אקדמאי, אני בעל יכולות כאלה ואחרות, אני בוגר, אני לא אתיאיסט - - -
קריאה: לא פסול דין.
ראובן ריבלין: לא פסול דין, לא עבר עבירה פלילית, אינו חבר לשכת עורכי הדין וכולי וכולי.
ראובן ריבלין: אלה הם דברים שהוא יכול לבוא ולומר – אני מבקש שתתנו לי אישור לבוא ולהיות לוביסט.
ראובן ריבלין: אחרי זה הוא מצויד ברשיון הלוביסט, הולך לחברות, ואומר: מי רוצה את שירותי?
ראובן ריבלין: הדבר הוא הפוך.
ראובן ריבלין: צריך לוביסט קודם כל לבוא ולומר, בבסיס, את מי הוא מייצג.
ראובן ריבלין: מי ביקש ממנו לבוא ולשמש לו כפה בתוך הכנסת.
ראובן ריבלין: וזה הקריטריון שנקבע, לא על ידי, אלא על ידי קודמינו.
ראובן ריבלין: קודמינו עשו כך, אני לא רואה מקום – אולי צריך לבוא ול - - -
רוני בר-און: שואל אותי אם זה נכון?
רוני בר-און: אני הייתי הולך עם זה לבג"ץ .
רוני בר-און: מה זה?
רוני בר-און: זה לא עומד דקה.
רוני בר-און: איך הוא יכול להיכנס?
רוני בר-און: לפי דעתי, אם היה בא אלי אחד כזה שמתחיל אתמול - - -
צבי הנדל: - -
ראובן ריבלין: זה לא חברי כנסת פונים, אלא פה הוא אומר על חופש העיסוק.
ראובן ריבלין: בן אדם רוצה להיות לוביסט - - -
רוני בר-און: אתה אומר לו: שלושה.
רוני בר-און: מאיפה הוא יתחיל?
רוני בר-און: זה כמו שפעם רצו להגיד בבית המשפט העליון, שלא יכול להופיע עורך דין שאין לו שלוש שנות ניסיון הופעה בבית המשפט העליון.
רוני בר-און: לא יכול להופיע.
רוני בר-און: מאיפה הוא יקבל את הניסיון הזה?
ראובן ריבלין: אלה הן שאלות שצריך לשאול אותן, לא על כך באתי הנה.
ראובן ריבלין: באתי הנה להסביר - - -
רוני בר-און: אני מבקש, אם אפשר – ערבבנו פה כמה תחומים.
רוני בר-און: הנושא של לוביסט מאומן הוא נושא אחד.
רוני בר-און: הנושא של המתחזים ללוביסטים הוא נושא אחר.
רוני בר-און: והנושא של כל הבוקה ומבולקה שיש פה, של כל עם ישראל שמטייל פה כל יום שני, שלישי ורביעי, זה נושא אחר.
ראובן ריבלין: הא בהא.
ראובן ריבלין: כל אחד מעורב בשני.
עמרי שרון: - - -
ראובן ריבלין: אני רוצה שתבין: עיני לא צרה בבן אדם שרוצה לבוא ולומר שהוא לוביסט, והוא לא בא לכנסת.
ראובן ריבלין: עיני לא צרה בבן אדם שהולך ומתיימר – כי זו לא בעייתי, זו בעייה של המשטרה, של משרד המשפטים - - -
רוני בר-און: בדיוק כך.
ראובן ריבלין: שאדם בא ומתיימר, הוא הולך בקפה – איזה קפה שאתה רוצה, אם זה קפה נאווה או קפה ברכה, איזה קפה שאתה רוצה – ואומר: אני לוביסט.
ראובן ריבלין: הבעיה שלי היא, שכל לוביסט - - -
רוני בר-און: לפי השמות של בתי הקפה אני יכול להעיד, שאתה לא ראית אותי בבתי הקפה האלה כבר עשרים שנה, כי אתה לא הולך לשם ואני לא הולך לשם.
רוני בר-און: והם כבר לא קיימים עשרים שנה.
ראובן ריבלין: וטוב שהם לא קיימים.
צבי הנדל: אני מציע לפתח את הדיון הזה.
ראובן ריבלין: אני רוצה להסביר רק דבר אחד ליושב ראש הוועדה, ולחברי הכנסת וחברותיה: כל אדם שמוכר על ידי כלוביסט, מקבל אישור כניסה קבוע.
ראובן ריבלין: ובאותו רגע, אנחנו מתייחסים לאדם שקיבל אישור כניסה קבוע, כאדם שמסתובב במערכת הכנסת בכללה.
ראובן ריבלין: למה אני מתכוון?
ראובן ריבלין: ועדות הכנסת, מזנון הכנסת, חדרי חברי הכנסת – יכולת להסתובב כמעט באופן חופשי בכל מקום ומקום.
ראובן ריבלין: עכשיו, אני רוצה לקחת את מזנון הכנסת כשלב ב'.
ראובן ריבלין: מזנון הכנסת הוא מזנון שבו יושבים חברי הכנסת על מנת לסעוד את לבם.
ראובן ריבלין: יש חברי כנסת שמבקשים לפתוח שולחנות, שזה בהחלט נוהג פרלמנטרי שיצר כתבות מרשימות ביותר והביא דברים לעולם כגואלי עולם, כי הדברים נאמרים בשם האומרים והיושבים ליד השולחן שנפתח.
ראובן ריבלין: אבל סך הכל, יש גם חברי כנסת שבאים לאכול.
ראובן ריבלין: באותו מזנון חברי כנסת, שבו יש בערך כמאה מקומות ישיבה, אנחנו היום, באופן תיאורטי, קהל היעד שלהם הוא: חברי הכנסת, שהם 120, העובדים הבכירים של הכנסת – שהם 65 – כל העוזרים הפרלמנטריים של הכנסת – 240, כל הלוביסטים – 56, וכל העיתונאים שהם כמובן בני הבית.
יולי יואל אדלשטיין: עכשיו הבנתי למה האוכל הוא כזה.
ראובן ריבלין: טוב, תראו, יש כאלה שאוכלים גם את האוכל – ואני לא מתייחס כרגע לנושא האוכל.
ראובן ריבלין: זה בוועדת האוכל.
ראובן ריבלין: יש חברי כנסת שבאים לאכול, ולא מסוגלים לאכול, כי באותו רגע שהם נכנסו לחדר האוכל, פשוט עטים עליהם ולא נותנים להם לנשום.
ראובן ריבלין: האפשרות לבוא ולהטריד חבר כנסת היא דבר שהוא יומיומי.
ראובן ריבלין: ולכן הגיע הזמן שאנחנו גם נגביל את בעלי הרשיונות הקבועים לכנסת ביכולת שלהם להיכנס למזנון חברי הכנסת.
ראובן ריבלין: יש מזנון כללי, יש מזנון חברי הכנסת ויש חדרי חברי כנסת, שבהם חבר כנסת הרוצה להיפגש עם מישהו פנים אל פנים, יכול להזמין אותו אליו לחדר.
ראובן ריבלין: הוא לא צריך להכניס אותו למזנון, שאחר כך האחר יבלבל את המוח גם לחברי כנסת אחרים.
ראובן ריבלין: לכן אני בא ואומר: גם בעניין הזה צריך לעשות סדר.
ראובן ריבלין: כבר אני בא ואומר בצורה מפורשת - בדיון שנערך אצלי אתמול – איננו רוצים לקפח את אלה הבאים בביתנו מזה זמן רב, והם 56 המופלאים שהם באי הבית ויש להם אישורי כניסה.
ראובן ריבלין: אני רוצה להגביל מכאן ולהבא, שהאפשרות להיכנס לחדר האוכל – למעט אותם אלה שכבר יכולים להיכנס באופן חופשי, תהיה רק על פי הזמנת חברי כנסת.
רוני בר-און: בזה אתם תומכים.
רוני בר-און: איזה חיוכים יש פתאום על הקירות.
רוני בר-און: אחריכם – זורקים את המפתח.
ראובן ריבלין: כי אני אגיד לך את האמת: אני, בשום פנים ואופן לא יכול לראות את הכנסת בלי אלימלך רם, כי מהיום שאני נכנסתי לכנסת, הוא נמצא כאן.
ראובן ריבלין: אבל אם אני אומר: רק הוא, אז למה אחרים לא?
ראובן ריבלין: לכן אנחנו אתמול באנו ואמרנו: כדי להימנע ממצב שבו הלחצים יבואו מהאנשים המוכרים לי יותר והמוכרים לי פחות, או המוכרים למערכת קצין הכנסת – מי שהיה ובא בביתנו, ברוך יהיה וכך נמשיך לקיים את אותה - - -
רוני בר-און: ויותר לא יהיו אישורים?
ראובן ריבלין: אנחנו נוציא וננפיק היום אישורים, שבהם אין כניסה מובנת למזנון חברי הכנסת.
ראובן ריבלין: אני מסיים את דברי.
ראובן ריבלין: אני רוצה שתבינו דבר אחד – אתם רוצים להחליט אחרת, תחליטו מה שאתם רוצים – יש שלושה מוקדים.
ראובן ריבלין: לוביסט הוא בן אדם שברגע שהוא עבר את הלובי, עבר את תנאי הסף, מקבל אישור כניסה.
ראובן ריבלין: אישור הכניסה שלו מאפשר לו להסתובב בכל חלקי הבית.
ראובן ריבלין: אני מבקש שהאישור הזה יוגבל רק למקומות שאליהם הוא מוזמן.
רוני בר-און: תראה, הנושא של האישורים – אתה לא בכתובת הנכונה.
רוני בר-און: בנושא של האישורים הכתובת זה אתה.
רוני בר-און: אנחנו לא נוגעים באישורים, אין לנו say באישורים, אם יש עוד צרה אחת בעולם שאני לא רוצה להיכנס אליה, זה שלוועדת הכנסת יהיה say באישורים.
רוני בר-און: קנית לך את המפטיר הזה, שב תקרא אותו, לקראת סוף הצום – עוד פעם יונה, עוד פעם יונה, עוד פעם יונה - עזוב אותי עם הדבר הזה.
רוני בר-און: לא נוגע בזה.
ראובן ריבלין: אני מודה למפטיר הפותר את עצמו.
רוני בר-און: מה, אתה רוצה שאני אתעסק באישורים?
ראובן ריבלין: אתה גם נותן לי, אני מקווה, בנעילה, לפתוח את הארון כל הזמן.
רוני בר-און: לא, אצלנו בנעילה נותנים לבעל התפילה לפתוח את הארון.
רוני בר-און: נכון או לא, מאיר?
מאיר פרוש: יש ויש.
מאיר פרוש: תלוי - - -
ראובן ריבלין: יושב ראש ועדת הכנסת, אני מודיע לך: ידועה לי סמכותי ואני מתכוון להפעיל אותה.
ראובן ריבלין: אני מבקש רק שוועדת הכנסת תדע זאת מראש, ואני מודיע לה: אם היא חושבת שאני פועל בצורה שלא מתקבלת על דעתה, תאמר זאת עכשיו, על מנת שלא יבואו אחר כך על החלטת יושב ראש הכנסת בנושא זה.
רוני בר-און: אני יכול להגיד לך: אני לא רוצה להיכנס לעניין המזנון, אבל אם מדובר על כניסת לוביסטים למזנון, לפי דעתי הבעיה היא מאד פשוטה.
רוני בר-און: זה כמו עם עורכי הדין.
רוני בר-און: אמרו שעורכי דין מחולקים לשניים: אלה שאין להם זמן לאכול, ואלה שאין להם מה לאכול.
רוני בר-און: אז הלוביסטים גם כן: אלה שאין להם זמן לאכול, ואלה שאין להם מה לאכול.
רוני בר-און: ממילא, אף אחד מהם לא נמצא במזנון, לא?
ענבל גבריאלי: לא, הם נמצאים במזנון, אבל קיימת היום הגבלה: יכול להיכנס לוביסט אחד מכל משרד, בו-זמנית.
ענבל גבריאלי: השאלה היא אם ההגבלה הזאת לא מספיקה היום.
רוני בר-און: אבל למה אנחנו צריכים להתעסק בזה, אלוהים אדירים?
ראובן ריבלין: אני רק בא ואומר לכם את מה שאני מתכוון לעשות לעתיד לבוא, לגבי לוביסטים חדשים.
רוני בר-און: איך הגענו לזה?
רוני בר-און: יש לנו פה: "הגבלת כניסתם של גורמי חוץ לדיוני ועדות הכנסת".
רוני בר-און: מזה התחלנו ועכשיו אנחנו גומרים במזנון?
רוני בר-און: אני אומר לך: את הפתרון של הלחץ במזנון הדרך היחידה שלך לפתור, זה לאסור על חברי הכנסת להיכנס לשם.
רוני בר-און: אל תילחם בתחנות רוח.
רוני בר-און: אני אומר לך.
רוני בר-און: קודם כל, יש לך את האוטוריטה לדבר עם חברי הכנסת, דבר שני – זה יפתור את הבעיה.
ראובן ריבלין: זה נעשה כאשר אני אחליט על Room-service בכנסת.
צבי הנדל: יש כמה אזרחים מנומסים, שניגשים אלי לאוכל ואומרים: סליחה, אפשר להפריע?
צבי הנדל: וכשאני אומר להם: לא, אני אוכל עכשיו – הם בהלם.
ראובן ריבלין: אתה חושב שאני לא מקבל תלונות כאלה?
ראובן ריבלין: לגבי נושא המזנונים ולגבי נושאים של מקומות אחרים בתוך הבית – זו הודעה לוועדה.
ראובן ריבלין: לגבי נושא הוועדות, זה דבר שהוועדה צריכה להחליט עליו.
ראובן ריבלין: לכן, אני מסיים ואומר: אנחנו צריכים באמת להתייחס לריבוי האנשים הפוקדים את ביתנו – כן ירבו, שכן זה רק מעלה ומרומם את מעמדה של הכנסת ואת הרצון של כולם להתנקז אליה, על מנת להיות בזמן אמת במקום שבו מכריעים על גורלות כאלה ואחרים, אבל אנחנו צריכים לבוא ולהגביל בדיוק כפי שנעשה בפרלמנטים אחרים בעולם.
מאיר פרוש: סליחה, אני חייב לצאת מכיוון שלבני נולדו תאומים.
קריאות: מזל טוב, מזל טוב.
מאיר פרוש: הולך להכניס לברית את הנכד התשיעי והעשירי.
ראובן ריבלין: שניהם לוביסטים.
מאיר פרוש: אצל כולנו שמחות.
רוני בר-און: מזל טוב, כן ירבו, כן ירבו.
עמרי שרון: אני לא יודע אם הלוביסטים החדשים הם אלה שיהוו את הקש על גבם של חברי הכנסת במזנון.
עמרי שרון: צריך לראות איך מתייחסים לזה - מכיוון שהמזנון – מה לעשות, אוהבים אותו, לא אוהבים אותו – הוא מהווה לבסוף איזשהו מקום מפגש – גם אם לא אוהבים את זה.
עמרי שרון: צריך להחליט, אבל אני אומר עוד פעם:
עמרי שרון: אני לא בטוח שדווקא הלוביסטים החדשים – אלה שעוד לא עמדו בתנאי הסף, שעוד לא החלטנו עליהם - הם אלה שימנעו מאתנו את היכולת לנשום במקום המופלא הזה.
רוני בר-און: לפי דעתי הדיון גלש לא למקום שלפחות אליו אני הבנתי שביקש להביא אותו היושב ראש.
רוני בר-און: הפניה הייתה בעניין הגבלת כניסתם של גורמי חוץ לדיוני ועדות הכנסת, מאז קרה מה שקרה עם המזנון.
רוני בר-און: והתערבבו פה הרבה דברים שאינם שייכים.