GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ארבל אסטרחן: אמרנו ששלושים חברי כנסת יכולים לבקש לקיים על זה דיון.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: בכל נושא שהיא רוצה.
רשף חן: הניסוח פה מבלבל אותי לפחות.
רשף חן: "אלה הנושאים שהדיון בהם הוא סיעתי" לא מבהיר שמדובר בדיון פרופר במליאה, כי גם השלב של ההצעה לסדר הרגילה זה דיון בהצעה לסדר.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הצעה לסדר זאת בקשת חברי כנסת לכלול נושא בסדר היום של הכנסת.
אנה שניידר: "הדיונים בכנסת", זה מליאה קודם כל, "הם סיעתיים או אישיים".
אנה שניידר: עכשיו אנחנו מדברים על דיונים סיעתיים.
רשף חן: זאת אומרת שברור שמדובר על דיונים.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: בוודאי, זאת לא הצעה לסדר היום שיש לה גם פרק נפרד.
רשף חן: זאת לא הצעה לסדר היום, זאת לא הצעת חוק, אלא דיון במליאה.
אנה שניידר: דיון בכנסת זה סעיף 46.
אנה שניידר: אפילו יכול היה להיות סעיף קטן של סעיף 46, שמתאר מה זה דיון סיעתי ומה זה דיון אישי.
רשף חן: לגבי סעיף (3) "הודעת הממשלה", האם יש מצב שהממשלה באה ומבקשת למסור הודעה, וזה דיון?
ארבל אסטרחן: הממשלה רשאית בכל זאת למסור לכנסת הודעה או הצהרה, ולפי דרישתם בכתב של 30 חברי כנסת, יקוים עליה דיון ביום הישיבה הרגיל שאחרי מסירת ההודעה.
רשף חן: אם כך, צריך להשאיר את הסעיף של "הודעת הממשלה".
ארבל אסטרחן: אם כך, סעיף (3) יהיה "מדיניות החוץ והביטחון" וסעיף (4) יהיה "הודעת הממשלה".
רשף חן: הגענו ל"הבעת אי אמון".
רשף חן: בתקנון הקודם הבהירו שזה נושא שאחת הסיעות הודיעה ליושב ראש הכנסת שהיא עומדת להציע אי אמון.
רשף חן: הבעת אי אמון היום – עדיין יש רק דרך אחת שזה יהיה גם דיון.
ארבל אסטרחן: סעיף על סדר היום.
רשף חן: אם כך, הסעיף "הבעת אי אמון בממשלה" זה בסדר.
אנה שניידר: על-פי ההצעה של יצחק לוי, קבענו פה 40 חברי כנסת.
רשף חן: מדובר על 40 חברי כנסת אם הם מהליכוד, או כמה סיעות שמספר חבריהן יחד אינו פחות מ-30.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: 40 חברי הכנסת יכולים להיות מכמה סיעות, לא מסיעה אחת.
רשף חן: ההבדל הוא שארבעים חברי כנסת יכולים להיות גם מסיעה אחת, ו-30 חברי כנסת חייבים להיות מיותר מסיעה אחת.
אנה שניידר: אבל זה במקרה בכנסת הזאת.
אנה שניידר: בכנסת אחרת זה יכול להיות אחרת.
רשף חן: למה ההבחנה הזאת?
רשף חן: האם אי אפשר לקבוע שמדובר בשלושים חברי כנסת וזהו זה?
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אולי אפשר.
אנה שניידר: כמו בפגרה.
רשף חן: כאן היה מדובר על 10 חברי כנסת ועל שתי סיעות של שמונה חברי כנסת, אבל ברגע שאת מעלה את זה למספרים כאלה, די ברור שזה כמעט תמיד יותר מסיעה אחת.
ארבל אסטרחן: האם מספיק שגדעון סער יבקש זאת או שהוא צריך חתימות של 30 חברי כנסת?
רשף חן: לא, שלושה חברי כנסת.
ארבל אסטרחן: כי כשכתוב "כמה סיעות", מספיק שיושב ראש הסיעה אומר זאת.
רשף חן: זאת באמת הסיבה להבדל.
רשף חן: אבל עדיין לא ברורה לי הסיבה להבחנה בין 30 ל-40 חברי כנסת.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אתה יכול להשאיר את שני המקרים ב-30 חברי כנסת.
אנה שניידר: אבל גם בתקנון הקיים היה מדובר על 10 מול שמונה חברים, כלומר היתה איזושהי כוונה מאחורי הדברים.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: 30 חברי כנסת זה מספיק.
רשף חן: בעצם אנחנו באים ואומרים שמדובר ב-30 חברי כנסת, ושהם גם יכולים להגיש את הבקשה שלהם באמצעות יושבי ראש הסיעות.
אנה שניידר: כי כאן הם כתבו שתי סיעות, וזה אולי היה נכון לאותה תקופה שנכתב הסעיף הזה.
רשף חן: אם כך, קבענו 30 חברי כנסת.
רשף חן: האם יש איזושהי סיבה שזה לא יהיה באמצעות יושבי הראש שלהם?
ארבל אסטרחן: כן, כמו שצריך חתימות של חברי כנסת שראש הממשלה - -
רשף חן: תכתבו את זה בירוק – 30 חברי כנסת.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: למה אתה צריך יותר מיושב ראש הסיעה לצורך העניין הזה?
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: היום יושב-ראש סיעה יכול לקום ולהגיד שהוא רואה בזה אי אמון, ולא לבקש חתימות של הסיעה ולא לשאול אם הוא עשה אסיפה לפני כן.
רשף חן: אבל זה לא דיון.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: חזקה על יושב-ראש סיעה שידבר בשם הסיעה.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אגב, זה גם לא out of the blue, כולם יודעים מה סדר היום והסיעה יכולה בישיבתה השבועית להחליט אם היא רוצה דיון סיעתי או לא רוצה דיון סיעתי בנושא הזה.
רשף חן: מה שדוד לב בעצם אומר זה שלכל יושב-ראש סיעה יכולות להיות החתימות של כל החברים שלו משוכפלות, ושהוא יעשה איתן מה שהוא רוצה בכל מקרה.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: בלאו הכי כל הרשימות האלה, כולל הדיונים בפגרה, הם שכפולים.
ארבל אסטרחן: אז לא להשאיר את החלופות ולכתוב רק 30 חברי כנסת?
רשף חן: או כמה סיעות, שמספר חבריהן יותר משלושים.
ארבל אסטרחן: במקום "ארבעים" יופיע "שלושים", אבל המספרים יישארו בירוק.
רשף חן: אנחנו עוברים לסעיף 76(א).
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הגעת לסעיף סופר פרובלמטי.
אנה שניידר: באמת כתבנו כאן לבדוק האם מקוים הזמן בפועל.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: התשובה היא לא.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הגעת לסעיף באמת פרובלמטי, כי השתרשה תופעה שבכלל אין דיונים סיעתיים.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: פעם היה דיון סיעתי, שהיה אומר שוועדת הכנסת קובעת דיון של שעתיים.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: מה המשמעות של דיון בן שעתיים?
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: 120 דקות.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: מה זה 120 דקות?
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הליכוד מקבל 40 דקות, העבודה 19 דקות, שינוי 15 וש"ס 11 דקות, וכל סיעה שהיא יותר קטנה מקבלת את ה-10 דקות שלה.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: היום הפכו את זה לטכניקה של הודעות סיעות.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: כתבו איזשהו סעיף בתקנון שמאפשר הודעות סיעות, ולמרות שכתבו שהודעה תהיה בין חמש ל-10 דקות, עשינו כבר את כל ההחלטות שבעולם בנושא הזה.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: פה צריך להיות דיון עקרוני בכל הנושא הזה.
רשף חן: לא הבנתי מה הקשר של הודעות סיעות.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: יש סעיף שנקרא הודעות סיעות.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: יש דיון סיעתי ויש דיון אישי ויש בתקנון סעיף 57 שאומר: החליטה ועדת הכנסת על הודעות סיעות - -
רשף חן: בתחום של חמש עד 10 דקות, ללא קשר לגודל.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: בחמש השנים האחרונות כבר היו הודעות סיעות של שלוש דקות, נדמה לי שאפילו פעם ירדו לשתי דקות.
רשף חן: אבל בדיון סיעתי משך הזמן הוא יחסית לגודל הסיעה, ובהודעות סיעות כל סיעה מקבלת אותו זמן.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לא, כי היום הודעות סיעות מקצות לליכוד 20 דקות, לעבודה 10 דקות, לשינוי שמונה דקות ולכל הסיעות חמש דקות.
רשף חן: אלה לא הודעות סיעות.
רשף חן: כל הזמן קראנו לזה דיון סיעתי, לא קראנו לזה הודעות סיעות.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: בדיון סיעתי אתה קובע את מסגרת הזמן, ומחלק אותו באופן פרופורציונלי.
רשף חן: זה אותו דבר, אם אני אומר שלליכוד מוקצות 20 דקות ולעבודה קצת פחות, בסך הכל זאת מסגרת הזמן.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: בפעמים האחרונות זה יצא כך באופן מקרי.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: כבר היה לליכוד 15 דקות ולעבודה 10 דקות.
רשף חן: לא משנה, אבל הסך הכל זאת מסגרת הזמן, ותמיד הקפידו על זה ונתנו פחות מ-10 דקות, ומשתמשים בסעיף 56 ואומרים שזה הנימוק.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: יכול להיות שאפשר לייתר את כל הדיון הסיעתי ולהסתפק בהודעות סיעות.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זה שווה דיון.
רשף חן: בפועל, מה מינימום הזמן שנותנים לסיעות הכי קטנות?
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לאחרונה נותנים חמש דקות בהודעות סיעות.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אומרים 20, 10, שמונה וחמש דקות.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לכן זה שווה דיון.
ארבל אסטרחן: סעיף (1) יהיה בסגול.
ארבל אסטרחן: לא נכנס פה סעיף 47(ב) הנוכחי.
אנה שניידר: הוא לא צריך להיכנס, כי הרי הורדת את סעיפים (5) ו-(6).
רשף חן: נמסרה הודעה כאמור על סעיף (א)(5) או (6) לאחר שהחל דיון אישי בנושא, יימשך הדיון האישי ולא יתקיים דיון סיעתי.
ארבל אסטרחן: האם יכול להיות שכשיש אי אמון יתחיל דיון אישי, ואז פתאום יקומו 40 חברי כנסת ויבקשו דיון סיעתי?
אנה שניידר: אמרנו שאי אמון זה דיון סיעתי, אז הוא לא יכול להתחיל כדיון אישי.
רשף חן: "נושא שארבעים חברי הכנסת או כמה סיעות שמספר חבריהן" זהה דרשו – וצריך להוסיף את המילים - לפני תחילת הדיון "שהדיון בו יהיה סיעתי".
אנה שניידר: אבל זה לא יכול להיות אחד מהנושאים האלה.
אנה שניידר: אולי צריך לכתוב נושא שלא מפורט בפסקאות (1) עד (4).
רשף חן: נכון, זה פותר את הבעיה.
רשף חן: אני קורא את סעיף 76(א)(2).
רשף חן: פה כתוב חמש דקות.
אנה שניידר: היום כתוב שמונה דקות, ויצחק לוי המליץ על חמש דקות.
אנה שניידר: השאלה היא מה קורה היום בפועל.
רשף חן: כל הנושא הזה גם בסגול.
רשף חן: אני עובר לפסקה (3).
ארבל אסטרחן: היום כתוב "הגדולה שבסיעות האופוזיציה תיקרא לנאום ראשונה".
אנה שניידר: אז אנחנו אומרים "חבר מסיעתו של ראש האופוזיציה ייקרא לנאום ראשון".
רשף חן: אני קורא את פסקה (4).
אנה שניידר: זה סעיף חדש של יצחק לוי.
ארבל אסטרחן: בכוכבית כתוב שאם הנואם הרשום נעדר מן האולם, מפסיד אותו נואם את רשות הדיבור, אך רשאית הסיעה שלו להעביר את רשות הדיבור לחבר כנסת אחר מסיעתו כל זמן שהדיון נמשך.
ארבל אסטרחן: אם לא עשתה כן, היא תפסיד את זכות הדיבור.
ארבל אסטרחן: יצחק לוי הציע שהסיעה תפסיד את רשות הדיבור.
רשף חן: תשאירי את הנוסח הקיים עם הכוכבית.
רשף חן: זה דיון סיעתי, מה זה משנה מי הנואם?
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לכאורה, כל הסיעות צריכות לבוא לידי ביטוי.
רשף חן: בוודאי, ואם מישהו איננו, מישהו אחר מהסיעה ידבר.
ארבל אסטרחן: הם אמרו כי מוצע לסטות מההחלטה ולבדוק כי אם הנואם נעדר, מפסידה גם הסיעה את הזמן.
רשף חן: אין לזה שום סיבה, לכן זה דיון סיעתי.
ארבל אסטרחן: אבל רק נאמר שהיא יכולה להעביר את רשות הדיבור לחבר כנסת אחר מסיעתה.
רשף חן: אני עובר לסעיף 76(ב).
אנה שניידר: זה סעיף חדש, זה סעיף 52 כוכבית.
ארבל אסטרחן: בתקנון זה במקום קצת אחר, הם הכניסו את זה כאן.
רשף חן: מה אומר הסעיף הזה?
אנה שניידר: כמו שאומרים "ישיבת הכנסת נעולה".
רשף חן: אני לא מבין בכלל איזה ויכוח יש.
אנה שניידר: זאת באמת שאלה, איזה ויכוח.
רשף חן: לא צריך את זה בכלל, תמחקו את הכוכבית.
רשף חן: כשתם הדיון, תם הדיון.
רשף חן: אני עובר להודעת נמנע בדיון סיעתי, סעיף 77.
ארבל אסטרחן: זה סעיף חדש לגמרי.
רשף חן: סעיף 56 הנוכחי מדבר על כל סיעה שלא השתתפה בדיון ולא השתתפה בהצבעה או נמנעה.
ארבל אסטרחן: ובוועדת יצחק לוי הציעו במקום סיעה לדבר על חבר כנסת שלא השתתף, ולא הסבירו למה.
רשף חן: מה פתאום.
רשף חן: אם אני עכשיו יושב ראש סיעת אופוזיציה, אני ארשה לכל חברי הכנסת שלי להימנע וכל אחד מהם יעמוד וינמק למה.
רשף חן: המשמעות של דיון סיעתי היא שהוא סיעתי.
רשף חן: פשוט תעתיקי את סעיף 56 הנוכחי.
ארבל אסטרחן: הוא יגיע בשבוע הבא.
רשף חן: אז לא צריך אותו?
ארבל אסטרחן: לא כאן.
רשף חן: אז פשוט צריך למחוק את זה.
רשף חן: אנחנו עוברים להודעות סיעות, סעיף 78.
רשף חן: תסמני את הסעיף הזה בסגול, ותרשמי ליד זה לבדוק אפשרות של האחדה עם סעיף 76.
רשף חן: זאת בעצם כפילות.
אנה שניידר: אפשר לכתוב את זה כסעיף (ב).
רשף חן: קודם כל תאחדי את זה, כך שזה יהיה סעיף 76(ב), והכל בסגול.
רשף חן: אני עובר לסעיף הנוהל בדיון אישי, סעיף 79(א)(1).
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אגב, היום אתה מעביר את זה כמובן במחשב, אבל זה לא עומד בסתירה לזה שאתה יכול גם בזמן הדיון באולם לבקש להירשם כל עוד לא נסגרה ההרשמה.
רשף חן: אז למה כתוב פה שהיום נדרשת הודעה בכתב?
אנה שניידר: כי היום זה כך, לפי סעיף 49.
רשף חן: זה לא היה בכתב, נכון?
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זה קדם לעידן המחשב.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: היו באים למזכירות הכנסת, מסתכלים על רשימת הדיונים האישיים ונרשמים.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הכנסנו אופציה שאפשר להירשם באמצעות המחשב, וההרשמה היא באמצעות המחשב.
רשף חן: רק?
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לא, אתה יכול גם לבוא ולבקש בזמן הדיון שיוסיפו את שמך.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אתה יכול גם לבוא למזכירות אחר כך.
רשף חן: אבל אתה לא יכול לעשות זאת יותר בכתב.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: מעולם לא פנו בכתב, זאת אות מתה, אולי לפני 40 שנה.
רשף חן: מה זה אומר עד שנסגרת רשימת הנואמים?
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: יושב ראש הישיבה יכול להגיד שהוא סוגר את הרשימה, כדי לתחום זמן וכדי שזה לא יהיה אין סופי.
אנה שניידר: אתה תבוא עכשיו ותגיד שאתה רוצה לנאום כשכבר סיימו את הדיון?
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: גם בתקנון רשום שמותר ליושב ראש ישיבה להגיד שהוא מעביר קו ושהוא יכול להפסיק את רשימת הנואמים באמצע.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הנוהל הוא שהוא יכול לסגור את הרשימה.
רשף חן: אני מציע לומר: רשאי כל חבר הכנסת להודיע ליושב ראש הכנסת בתחילת הישיבה ועד שיושב ראש הישיבה סוגר את הרשימה.
ארבל אסטרחן: לא, עד תחילת הישיבה.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הרישום הרגיל היום מהלשכה שלך מתבצע בעזרת העוזר הפרלמנטרי שלך מהלשכה שלך ש"מתקתק אותך" בכל נושא, גם כשאתה לא יודע בכלל שאתה רוצה לדבר עליו.
רשף חן: אז בוא נאמר:
רשף חן: הודעת חבר על רצונו לנאום, כאמור, תימסר עד תחילת הישיבה.
רשף חן: זאת בעצם זכותו, אף אחד לא יכול להגיד לו לא.
ארבל אסטרחן: עד תחילת הישיבה או הדיון בנושא?
ארבל אסטרחן: הישיבה התחילה ב-16:00 והדיון ב-19:00.
רשף חן: עד תחילת הדיון.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הרשימות של המזכירות מוכנות כבר בתחילת הישיבה.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אפשר להירשם אחר כך שלא באמצעות המחשב.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זה עניין טכני.
רשף חן: אם כך, זה יהיה עד תחילת הדיון, ויכול שתימסר בתחילת הדיון עד שיושב ראש הישיבה הודיע על סגירת הרשימה.
ארבל אסטרחן: הוא רשאי במהלך הדיון להודיע על סגירת הרשימה.
רשף חן: אנחנו הגענו לסעיף 79, נחזור לזה בישיבה הבאה.
רשף חן: תודה רבה, אני נועל את הישיבה.
רשף חן: שלום רב, אני מתכבד לפתוח את הישיבה.
רשף חן: אנו מתחילים עם סעיף 14(א) הנוכחי.
רשף חן: למה שיושמט "בתקנות"?
ארבל אסטרחן: כתוב בסמכויות הוועדות הרגילות, שזה בנוסף לכל סמכות ותפקיד שנקבעו לכך בחוק.
ארבל אסטרחן: זה נמצא בסעיף 29 בעמוד 13, כך שלא צריך להוסיף משהו שיש דינים שמפנים.
ארבל אסטרחן: כשזה תקדים בתקנות הטעונות אישור, כתוב בדין עצמו – 'השר באישור כך וכך התקין תקנות'.
רשף חן: גם דיון בהצעות חוק לא נובע מתקנון הכנסת.
ארבל אסטרחן: זה נובע מתקנון הכנסת.
ארבל אסטרחן: הרי אין חוק יסוד: החקיקה, כידוע.
רשף חן: אני לא מבין את ההיגיון בהשמטה הזאת.
רשף חן: זה יוצר בלבול.
ארבל אסטרחן: הורידו רק "תקנות הטעונות אישור הוועדה", וזאת הסיבה – בנוסח של יצחק לוי אומרים: "הושמט...
ארבל אסטרחן: שכן בסעיף הקודם נקבע כי תחומי ענייניהן של הוועדות כולל כל סמכות.
ארבל אסטרחן: ..".
רשף חן: אתה רואה את ההיגיון בזה, רוני?
רשף חן: הם השמיטו את "בתקנות הטעונות אישור הוועדה או התייעצות עמה", שזה בעצם עיקר העבודה, בנימוק ש'זה סמכות קבועה בחוק – בחוק כתוב "השר יתקין באיזו התייעצות עם הוועדה או אישור הוועדה", אז לא צריך לכתוב את זה פה'.
רוני בר-און: מה לגבי החוקים שטרם נקבעה התוספת הזאת?
רשף חן: אני לא מבין למה לעשות את השינוי הזה בכלל.
רשף חן: זה הרי לא מזיק.
רשף חן: זה גם מתאר יותר נכון את המצב.
רשף חן: זה תיאור נכון של מה הוועדה עושה.
ארבל אסטרחן: טוב, אז אני אחזיר את זה.
ארבל אסטרחן: כלומר רק יורד בקשות של תושבים שהוגשו לכנסת.
רשף חן: יש הוועדה לפניות הציבור.
רשף חן: זאת ועדה סטטוטורית?
ארבל אסטרחן: היא היתה בעבר ועדת משנה, עכשיו היא ועדה מיוחדת.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: היא היתה תמיד ועדת משנה של ועדת הכנסת.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אקח דבר שהיה בשבוע שעבר; ועדת חוקה חוק ומשפט התחילה לטפל בנושא מסוים מיוזמתה, הנושא עלה גם כהצעה לסדר יום במליאה, והמליאה החליטה שלא דנים – לא מליאה, לא ועדה.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זה יכול להיות בכל ועדה אחרת.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: השאלה היא מה המשמעות של דיון בוועדה מול דבר שכן או לא עובר מהמליאה, ומה המשמעות כשהמליאה מחליטה שנושא מסוים לא צריך להיות נידון?
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: יש הבדל בין דבר שנידון בוועדה בלי שזה עובר מהמליאה, וכן מהמליאה.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: מהמליאה זה מסקנות, המלצות וכיוצא באלה.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: השאלה היא אם אתם רוצים להתייחס לדבר הזה.
רשף חן: קודם כל, כי אנחנו כרגע בשלב שלא עושים את זה.
רשף חן: לגופו של עניין, אני לא חושב שיש לזה את המשמעות הזאת.
רשף חן: למליאה יש היכולת להורות לקיים דיון, וליושב-ראש יש הסמכות שלו לקיים דיון, אם הוא רוצה.
רשף חן: זה לא הוראה לא לקיים דיון.
רשף חן: הרי בסך-הכל ההחלטה שם היא להסיר מסדר היום של המליאה.
רשף חן: זאת החלטה פורמלית.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לא, גם ועדה.
רשף חן: אין הצעה לוועדה.
רשף חן: אני כמציע לא יכול להציע ועדה.
רוני בר-און: יש החלטת מליאה לא לקיים דיון בוועדה, בעוד שיש ועדה שמקיימת דיון בעניין.
רוני בר-און: מערכתית, זה נראה לא נכון.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: מה המשמעות של הצבעה במליאה, שאומרת 'אנחנו מחליטים לא לדון בזה בשום מסגרת שהיא'?
רוני בר-און: הפתרון יכול לבוא מכיוון אחר.
רוני בר-און: במקום לדחוף את זה מהצד הזה של המקל, אפשר לדחוף את זה מהצד האחר של המקל; כאשר מתקיים דיון במליאה, וכאשר מסכמים אותו, אומר מזכיר הכנסת 'האפשרות לקבל החלטה שזה לא יידון בוועדה לא קיימת בהצבעה הזאת, כי כבר התחילו לדון'.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זה נכון למקרה הזה.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: מה אתה עושה במקרה שיש הצעה לסדר יום, יושב-ראש ועדה חיכה, אמר 'נראה מה יחליטו', ואחרי זה הוא אומר 'אתם החלטתם לא מליאה ולא ועדה – בשבוע הבא אני מקיים דיון ביוזמתי'?
רוני בר-און: זאת שאלה מבנית, וזה דורש עיון, לרבות התייחסות – מה קורה בפרלמנטים אחרים בנושא הזה, לרבות חוות דעת נציג האבות המייסדים, שמכהן בתפקיד יושב-ראש ועדת הכנסת.
רוני בר-און: זה מה שנקרא התנגשות סמכויות.
רשף חן: שימי בירוק הערה, לבחון סמכות ועדה לדון בעניין שהמליאה החליטה לא להעבירו לדיון בוועדה.
רוני בר-און: תהיה פה צעקה גדולה, כמובן, כי זה פוגע בסמכויות היושב-ראש.
רשף חן: סעיף (ב); שיניתם את "המבוקשים" ל"מבוקשות".
רוני בר-און: מה דעתך על הנוסח "הוועדה, באמצעות יושב-ראש הוועדה או על-פי החלטת הוועדה, רשאית לדרוש..."?
רוני בר-און: ואז אפשר לוותר על ההערה, ורק להראות מראה מקום.
רשף חן: לא צריך גם מראה מקום.
רשף חן: ברגע שזה כתוב בתקנון, זה גובר על כל דבר.
ארבל אסטרחן: גם בקובץ הכחול, למשל, שהוא חוקים ממש, יש המון כוכביות, שאנו מפנים.
רוני בר-און: זה פרשנות.
רוני בר-און: עכשיו הכל ברור.
רוני בר-און: מה ההערה פה מוסיפה לתוספת שהוספנו?
ארבל אסטרחן: אני לא יודעת, אבל אם יום אחד אני אצטרך לכתוב חוות דעת- -
רוני בר-און: אז תשמרי לך את זה במאגר הנתונים שלך.
רשף חן: זה לא טקסט עזר למחלקה המשפטית.
רשף חן: זה תקנון הכנסת.
רשף חן: יכול להיות שצריך להיות בנוסף לזה טקסט עזר, שהמחלקה המשפטית מחזיקה לעצמה לגבי כל ההיסטוריות, שינויי החקיקה וכו'.
רשף חן: זה ספר חוקים.
ארבל אסטרחן: באותה מידה אתה יכול להגיד שגם זה ספר חוקים, ויש פה המון הערות.
רוני בר-און: ההערה אפשרה לאנשים להבין מה ההגדרה של ועדה.
רוני בר-און: היום הגדרנו את זה ב"רחל בתך הקטנה", לא צריך יותר את פסק הדין.
רשף חן: אני בפירוש רוצה שיהיה פה מינימום של הערות.
רשף חן: זה אמור להיראות כמו ספר חוקים, לא כמו ספר עבודה.
רשף חן: נעבור לוועדת משנה.
רשף חן: זה זהה לחלוטין.
רשף חן: לגבי הכוכביות- -
ארבל אסטרחן: יום אחד תישאל שאלה, נצטרך לדעת שקיימים תקדימים- -
רוני בר-און: בשביל זה יושב פה היועץ המשפטי.
רוני בר-און: 90% מהאנשים שיושבים פה - זה שהם רואים את זה כתוב, לא מוסיף להם הרבה.
רשף חן: למה לא נוסיף סעיף פה בהמשך, שאומר "לא תוקם ועדת משנה בעניין המסור לתחום אחריותה של ועדה אחרת מוועדות הכנסת", שזה, בעצם, ההערה הזאת?
ארבל אסטרחן: ברור שלוועדת משנה יכולות להיות רק הסמכויות של הוועדה הקבועה.
ארבל אסטרחן: זה כאילו ברור, אבל מה שקרה הוא שוועדת הכספים בפועל הקימה המון ועדות משנה, כאילו ברור שזה לא בסדר.
רשף חן: השאלה היא אם צריך פה את ההערה.
רוני בר-און: מחלות הילדות של חוק ההסדרים.
ארבל אסטרחן: האם ברור שוועדת משנה לא יכולה לחוקק?
רשף חן: למה ועדת משנה לא יכולה לחוקק?
ארבל אסטרחן: היא יכולה לדון בהצעת חוק- -
רשף חן: לי היום הסבירו בוועדת משנה לענייני חברות, שאם שני שלישים מהוועדה מסמיכים את ועדת המשנה, היא כן יכולה לבוא במקום המליאה.
ארבל אסטרחן: היא לעולם לא מכינה הצעת חוק לקריאה שנייה-שלישית.
רשף חן: אז מה המשמעות של העברת סמכויותיה?
ארבל אסטרחן: שאלתי את היועצים אצלנו בשבוע שעבר, וכולם אמרו לי שחקיקה זה עניין כל-כך חשוב ורציני, ואם, למשל, היא לא יכולה להעביר סמכות לאשר תקנות, שזה סמכות שיוחדה בחוק, על אחת כמה וכמה שהיא לא יכולה להעביר סמכות, לאשר חוק.
ארבל אסטרחן: מעולם לא היה מקרה שוועדת משנה העלתה חוק לקריאה שנייה-שלישית.
ארבל אסטרחן: למשל, חוק החברות נדון כולו בוועדת משנה של ועדת חוקה, אבל אחר-כך מליאת הוועדה אישרה את זה.
רשף חן: זה נראה לי הגיוני לחלוטין, אבל אם זו הפרקטיקה, בוועדת חוקה היום ממש לא יודעים אותה.
רשף חן: אז צריך להעביר את סמכויותיה למעט מה?
ארבל אסטרחן: שאלתי את האנשים אצלנו, והם אמרו שזה ברור ושלא צריך להגיד את זה, אבל אני לא משוכנעת שזה ברור מהנוסח.
רשף חן: זה לא ברור, וזה צריך להיות ברור.
רשף חן: ננסח את זה "פרט לסמכויות שיוחדו לה בחוק".
ארבל אסטרחן: שזה, למשל, תקנות.
ארבל אסטרחן: אם כתוב "תקנות באישור ועדת הכלכלה", היא לא יכולה להעביר לוועדת משנה, שתאשר את התקנות.
רשף חן: מזה זה נובע.
רשף חן: באיזה חוק כתוב "סמכות החקיקה"?
ארבל אסטרחן: הרי אמרנו לפני רגע "תפקידי ועדה קבועה, דיון בהצעות חוק".
רשף חן: גם הסמכות לדון היא מכוח התקנות.
רוני בר-און: ההערה שלך לא טובה.
רוני בר-און: אם תכתוב פה "פרט לסמכויות שעניינן חקיקה ו/או שיוחדו להם בחוק", יגידו לך 'אתה שולח אותנו לוועדת משנה כדי לדון ולהתלבט, ואנחנו בעצם עושים כלום?'.
רוני בר-און: לכן הנוהג שהתפתח הוא שוועדת המשנה מכינה את הכל, ומביאה את זה לוועדה הקבועה.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: ב-95% מהמקרים, מה שוועדת המשנה מביאה למליאת הוועדה גם עובר אישור אוטומטי.
רשף חן: למה לא להוסיף "פרט לסמכות להעביר חוק לקריאה במליאה ולסמכויות שיוחדו"?
רוני בר-און: למה לך?
רוני בר-און: מה זה נקרא "להעביר"?
רשף חן: "להעביר" זה להחליט שאנחנו מעלים את זה למליאה לדיון.
ארבל אסטרחן: לאשר חוק.
רשף חן: המטרה שלנו היא שהניסוח יהיה ברור.
רשף חן: אז זה פרט לסמכות לאשר חוק לקריאה במליאה.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: בסעיף 123(א) כתוב: "סיימה הוועדה את דיוניה בהצעת החוק, תחזירה לכנסת".
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זאת אומרת שהדבר הזה, שמופיע בסעיף 123, ניתן רק לוועדה.
ארבל אסטרחן: אבל פה כתוב שהיא יכולה להעביר את סמכויותיה כולן או מקצתן.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: למעט 123.
ארבל אסטרחן: 123 זה לשנייה-שלישית.
ארבל אסטרחן: אנחנו רוצים גם לראשונה.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אז תצרפי גם את אותו סעיף במקביל של קריאה ראשונה.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: כלומר לדון – כן, אך להביא את זה למליאה – לא.
רשף חן: כתוב "פרט לסמכות להחזיר חוק לקריאה במליאה"; "סיימה ועדה, תחזירה לכנסת בקריאה שנייה.
רשף חן: או תציע לכנסת להסירה מסדר היום".
רוני בר-און: כלומר, זה חייב לעבור פה.
רשף חן: כך אומרים לי.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: צריך למצוא איזה נוסח, שאומר שוועדת המשנה יכולה לעשות הכל, פרט לשני ההליכים האלה.
רשף חן: לדעתי, זה לא צריך להיות בהפניה לסעיפים, אלא בניסוח במילים.
ארבל אסטרחן: אני אנסח את זה, כך שזה יהיה פרט להחזרת הצעת החוק לדיון במליאה או הצעה להסיר.
רשף חן: ואז כל השאר כבר בפנים, החלטנו פשוט לוותר על הכוכבית הרביעית.
רוני בר-און: לגבי 31(ב), למה צריך "בשעת הקמתה של ועדת המשנה"?
רוני בר-און: נמחוק את זה.
רשף חן: (ג) מקביל ל-(ב).
רשף חן: יש ועדות משנה שדנות בחקיקה והישיבות שלהן חסויות?
ארבל אסטרחן: הישיבות יכולות להיות חסויות.
רשף חן: ואז להחלטות שלנו, בהנחה שהן בחקיקה, אין ליתר החברים סמכות להסתייגות?
רשף חן: איך יכול להיות שאין להם זכות להסתייג?
רוני בר-און: אני שואל להפך; הרי אם היא עוסקת בחקיקה, וזה יבוא הנה מחדש, איך זה יהיה חסוי?
ארבל אסטרחן: זה סעיף ותיק.
ארבל אסטרחן: אני לא כל-כך יודעת מה הכוונה שלו.
רוני בר-און: תבדקי את זה.
רשף חן: נראה לי שמי שניסח את זה חשב שוועדת משנה כן יכולה לעשות הליך ישיר.
רוני בר-און: לא יכול להיות שתהליך של חקיקה יישאר חסוי, בסופו של דבר.
ארבל אסטרחן: יצחק לוי גם לא כתבו הערה על הסעיף הזה.
רשף חן: בואו נניח שהישיבות חסויות.
רשף חן: עדיין זכות הסתייגות יש?
רוני בר-און: למה אנחנו צריכים את זה פה?
רוני בר-און: כחבר ועדה, כשזה יבוא הנה לאישור, עוד פעם תהיה לו הסתייגות, נכון?
רוני בר-און: אז תמחקי את (ג).
רוני בר-און: הוא חבר בוועדת המשנה, הוא מסתייג בוועדת המשנה, ויש לו אחר-כך זכות להסתייגות חוזרת, אם דעתו לא מתקבלת המליאה של הוועדה.
רוני בר-און: ומי שלא היה בוועדת המשנה, ממילא תופס אותה בסיבוב.
רשף חן: זה יכול להתייחס לאחד משניים; או שזה מתייחס למצב שבו ועדת המשנה היא מחוקקת ישירה – דבר שפסלנו אותו, או שזה מתייחס להסתייגות לא מתוכן חוק, אלא מהחלטה או המלצה.
רוני בר-און: מה זה משנה?
רוני בר-און: יש לו תמיד הזמן לעשות את זה במליאת הוועדה.
רשף חן: נכון, אין בזה טעם.
רשף חן: צריך להשמיט את סעיף (ג).
רשף חן: אנו עוברים לסעיף ועדה משותפת.
ארבל אסטרחן: 32(א) זהה, חוץ מהתוספת של "תוך נקיבת שמות חבריה".
ארבל אסטרחן: הרעיון הוא שכשמקימים את הוועדה, יגידו כבר מי החברים שלה, ולא לעשות את זה הליך נמשך.
רשף חן: הפרקטיקה זה לא כך.
רשף חן: הפרקטיקה זה כשמקימים את הוועדה- -
רוני בר-און: כדאי לחזור לנוסח הנוכחי.
רוני בר-און: זה מנוסח הפתרונות שכולם שמחים לקבל.
רוני בר-און: אחרי שמתקוטטים, קובעים ועדה משותפת, ו'שמות תספקו לנו'.
רוני בר-און: אם עוד תעצור את הקטטה ותגיד 'תביאו שמות', אתה לא פותר את הקטטה.
ארבל אסטרחן: כתוב "שתי ועדות".
ארבל אסטרחן: בכנסת הקודמת אני זוכרת לפחות מקרה אחד, שרצו להקים ועדה משלוש ועדות, לא היו יכולים להקים ועדה משותפת, ולכן הקימו ועדה מיוחדת.
ארבל אסטרחן: השאלה היא אם רוצים להגביל את זה לשתי ועדות בלבד.
רשף חן: נרשום: "למספר ועדות".
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני מכיר לפחות מקרה אחד באופן אישי של ועדה שהיתה משותפת לוועדות הכלכלה, כספים וחוץ וביטחון לעניין תוכנית תעלת הימים.
רשף חן: אני חושב שהניסוח צריך להיות "למספר ועדות" – כלומר כל דבר שהוא יותר מאחד, מוחקים את "תוך נקיבת שמות חבריה", ובסוף "מספר חברים שווה מכל אחת מהוועדות".
רשף חן: (ב) זהה, וזה בסדר.
רוני בר-און: אבל עוד לא נפטרנו מהצורך לנקוב שמות.
ארבל אסטרחן: ברור שזה גם שמי, אבל כל מה שאומרים זה שזה לא חייב להיות במהלך אחד.
ארבל אסטרחן: אם רק כתוב "תורכב ועדה משותפת", לא ברור שהוועדה על הרכבה צריך להיות על-ידי ועדת כנסת?
ארבל אסטרחן: אתה רוצה להוסיף אחרי (א) "ועדת הכנסת תקבע את הרכב הוועדה המשותפת"?
רשף חן: לא, אין צורך.
רשף חן: למעשה, אם צריך להוסיף משהו, אז שכל אחת מהוועדות תמנה את נציגיה.
רשף חן: זה הדבר שאמור להיות.
רשף חן: זה גם מה שקורה בפרקטיקה, לפחות מאז שאני פה.
רשף חן: אני חושב שצריך להוסיף פסקה בסוף, שאומרת "כל אחת מהוועדות תודיע ליושב-ראש ועדת הכנסת את שמות החברים מטעמה", ובלי מועד, כדי להשאיר את זה פתוח.
רשף חן: הלא יושב-ראש ועדת הכנסת הוא זה שמודיע על ההרכב.
ארבל אסטרחן: רוצים עוד פעם אישור של ועדת הכנסת גם בשמות?
רשף חן: לדעתי, זה החלטה של הוועדות, לא של ועדת הכנסת.
ארבל אסטרחן: אבל הוא צריך להודיע את זה לכנסת?
ארבל אסטרחן: למליאה?
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: צריכה להיות כל הפרוצדורה כדת וכדין.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: למעשה, המליאה צריכה לאשר את הרכב הוועדה.
ארבל אסטרחן: פה נתנו סמכות לוועדת הכנסת להקים ועדה.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זה ועדה לכל דבר ועניין.
ארבל אסטרחן: אבל כתוב: "החליטה הכנסת או ועדת הכנסת".
ארבל אסטרחן: פה כאילו לא צריך אישור של המליאה.
ארבל אסטרחן: כשזה ועדה רגילה, צריך אישור של המליאה להרכב.
ארבל אסטרחן: בוועדה מיוחדת אותו דבר, שם כתוב "הכנסת תבחר".
ארבל אסטרחן: ואילו פה מאפשרים גם לוועדת הכנסת.
רשף חן: כי כאן זה לא באמת דומה לוועדה מיוחדת.
רשף חן: זה הבאת הצעת חוק או נושא של הצעה לסדר היום.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: ועדה לעניין מיוחד דינה כדין ועדה קבועה לכל דבר, פרט לתקופת כהונתה.
רשף חן: קודם כל, זאת ועדה משותפת.
רשף חן: אבל הרי הקמתי אותה למטרה מאוד מוגדרת – חוק אחד או הצעה לסדר אחת.
ארבל אסטרחן: בוועדות קבועות כתבנו שהכנסת תחליט על ההרכב הסיעתי.
ארבל אסטרחן: פה זה לא יקרה, כי כל ועדה מודיעה- -