GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רוני בריזון: אני פשוט מבקש לציין שזה כבר קיים.
רוני בריזון: זה לא כאילו עד עכשיו השתוללנו.
רשף חן: אני שואל את חשב הכנסת.
רשף חן: כאן יש הנחה שאלה שמקבלים החזר הוצאות רכב על רכבם הפרטי - נושא החניה מגולם בתוך ההחזר הזה.
רשף חן: האם זה נכון?
אבי לוי: בכלל בשירות הציבורי, לגבי מי שמקבל אחזקת רכב - הוצאות החניה מגולמות שם.
רוני בר-און: ובכן, מי בעד אישור המלצת הוועדה הציבורית, ירים את ידו.
רוני בר-און: אני קובע שההמלצה הזאת של הוועדה הציבורית אושרה פה אחד.
רוני בר-און: לפני שניגש לסדר היום, אנחנו מתבקשים לקבוע מסגרת דיון להצעות אי-אמון.
רוני בר-און: המפד"ל, האיחוד הלאומי וש"ס הגישו ליושב-ראש הכנסת הצעות להביע אי-אמון בממשלה בשל: א) אי מציאת פתרון למצוקותיו של בית-החולים ביקור חולים, בשל סכנת סגירתו ופגיעה בעובדים ובתושבים; המועמד להרכיב את הממשלה הינו חבר הכנסת אלי ישי.
רוני בר-און: ב) קריסת מערכת הבריאות הציבורית; המועמד להרכיב את הממשלה הינו חבר הכנסת אפי איתם.
רוני בר-און: ההצעות יידונו בישיבת הכנסת היום, יום שני, י"ד בשבט התשס"ה (24 בינואר 2005), וועדת הכנסת מתבקשת לקבוע מסגרת דיון להצעות אלה.
רוני בר-און: אני מציע שיינתנו 10 דקות לכל מציע.
גדעון סער: הוא מוגש גם מטעם סיעת המפד"ל וגם מטעם סיעת האיחוד הלאומי?
גדעון סער: בדרך כלל בשבועות האחרונים הן מגישות את ההצעות ביחד?
גדעון סער: זאת אומרת, המפד"ל כולה מתייצבת מאחורי מועמדותו של חבר הכנסת איתם, לפי מה שנמצא בידיך?
רוני בר-און: אם יש עם זה איזו בעיה קונסטיטוציונית אני מציע שתעלה את זה לאחר ההצבעה, לאחר שתראה אם הצעות האי-אמון עברו.
גדעון סער: תודה אדוני היושב-ראש.
גדעון סער: נחה דעתי.
רוני בר-און: אני מציע את סדר הדיון המקוצר שאנחנו נוקטים בו מדי פעם בפעם: 10 דקות לכל מציע, 10 דקות לליכוד, 5 דקות לעבודה, 5 דקות לשינוי, ו-3 דקות לכל יתר הסיעות.
רוני בר-און: מי בעד ההצעה הזאת?
רוני בר-און: בעד הצעת היו"ר לסדר הדיון בהצעות האי-אמון של סיעות המפד"ל, האיחוד הלאומי וש"ס– רוב נגד – אין נמנעים – אין הצעת היו"ר נתקבלה.
רוני בר-און: אני קובע אפוא שהוחלט פה אחד שזהו סדר הדיון.
רוני בר-און: העניין הבא, הגם שהוא לא מופיע בסדר היום אני רוצה לקדם אותו ולהסיר אותו מעל סדר יומנו.
רוני בר-און: ככל הידוע, למרבית הצער הלכה לבית עולמה בשיבה טובה אימו של יושב-ראש הכנסת.
רוני בר-און: מכאן שלוחה לו ברכת התנחומים של הוועדה כוועדה ואני בטוח שכל אחד יידע לעשות את זה גם בעצמו באופן פרטני.
רוני בר-און: כיוון שיושב-ראש הכנסת יושב שבעה על אימו, הוא לא יוכל, מובן מאליו, למלא את מקומו כיושב-ראש הכנסת עד ליום רביעי ט"ז בשבט התשס"ה (26 בינואר 2005) בשעה 10:00 בבוקר.
רוני בר-און: כיוון שכך, באמצעות מזכיר הכנסת, מבקש היושב-ראש מאתנו למנות כממלא מקומו את סגנו, חבר הכנסת יולי-יואל אדלשטיין.
רוני בר-און: מי בעד לאשר את הבקשה?
רוני בר-און: בעד הבקשה שחבר הכנסת יולי-יואל אדלשטיין יחליף את יו"ר הכנסת בימי היעדרותו – רוב נגד – אין נמנעים – אין הבקשה נתקבלה.
רוני בר-און: גם בקשה זאת אושרה פה אחד.
רוני בר-און: שוב, אנחנו שולחים מכאן את תנחומינו ליושב-ראש הכנסת.
רוני בר-און: העניין הבא הוא הפיצול בסיעות אגודת ישראל ודגל התורה.
רוני בר-און: בישיבה האחרונה אני טעיתי, וכיוון שכך יצאה שגגה גם מלפני ועדת הכנסת, כאשר קראנו לסיעת אגודת ישראל בשם "אגודת ישראל" בלבד.
רוני בר-און: נתבקשתי על-ידי אגודת ישראל, וקיבלתי את הסכמת דגל התורה לכך, לתקן את החלטתנו מיום 12 בינואר 2005, לפיה שם הסיעה יהיה "אגודת ישראל".
רוני בר-און: אני מציע שנתקן את ההחלטה, בהתאם לסעיף 18(א) לתקנון הכנסת, ושם הסיעה יהיה מכאן ולהבא "אגודת ישראל – יהדות התורה והשבת".
רוני בר-און: חבר הכנסת גפני, אמרת לי שזה יהיה בלי דיון ואני הבטחתי ולכן גם ויתרתי על הצורך בהתייצבות של נציגי אגודת ישראל.
רוני בר-און: אם זה לא משהו שאתה מוכרח להגיד אז אני מבקש להימנע מכך, כדי שההודעה שלי לאגודת ישראל תהיה מסודרת.
משה גפני: אני מוכרח, בהתאם לסיכום.
משה גפני: באנו בדברים עם נציגי אגודת ישראל.
משה גפני: אנחנו לא מעוניינים בהחרפת העניין ולכן הסכמנו.
משה גפני: אך זה לא תיקון טעות של ההחלטה שנתקבלה בישיבה הקודמת.
רוני בר-און: אני מודיע שאני טעיתי בישיבה הקודמת כשלא קיימתי דיון.
רוני בר-און: חבר הכנסת גפני, אתה יכול אחר-כך לעשות מה שאתה מבין, ההודעה שלי כמובן לא מחייבת אותך.
רוני בר-און: אני מודיע לפרוטוקול שההודעה שלי לא מחייבת את חבר הכנסת גפני או את סיעת דגל התורה או אף אחד מכל הסובבים סביב השולחן הזה.
רוני בר-און: ההצעה העומדת להחלטה היא, בהתאם להוראות סעיף 18(א) לתקנון הכנסת, לקבוע כי שם הסיעה יהיה "אגודת ישראל – יהדות התורה והשבת".
משה גפני: בשם דגל התורה אנחנו מודיעים שאנחנו מסכימים להצעה ואין בעיה, וזה לא מחייב שום דבר לעתיד.
רוני בר-און: בעד ההצעה לקבוע כי שם הסיעה יהיה "אגודת ישראל – יהדות התורה והשבת" – רוב נגד – אין נמנעים – אין ההצעה נתקבלה.
רוני בר-און: הריני קובע אפוא פה אחד כי שם הסיעה הוא "אגודת ישראל – יהדות התורה והשבת".
רוני בר-און: אני מאחל לשתי הסיעות הצלחה גדולה, במיוחד במסגרת החברות שלהן בקואליציה.
רוני בר-און: הנושא הבא הוא החלטת ועדת הכנסת בענין המלצה בנושא: ראשי ועדות.
רוני בר-און: ככל הידוע לכם, כתוצאה מחילופי סטטוסים בקואליציה ובאופוזיציה, וגם כתוצאה מן הדבר היחיד שיושב-ראש הקואליציה אין לו השפעה עליו – מעבר הזמן, וגם כתוצאה מהעובדה שחלק מן האנשים שהיו ראשי ועדות מכהנים עכשיו כשרים בממשלה, יש צורך לעשות שידוד מערכות בראשות הוועדות השונות.
רוני בר-און: כיוון שכך, ביקש ממני יושב-ראש הקואליציה כמה בקשות.
רוני בר-און: קודם כול, עקב בחירתו של חבר הכנסת הירשזון לשר בממשלת ישראל, נתפנה מקומו כיושב-ראש הוועדה לתקציב הביטחון.
רוני בר-און: הקואליציה מציעה לבחור לתפקיד את חבר הכנסת אברהם-בייגה שוחט.
רוני בר-און: חבר הכנסת גדעון סער, כאן אנחנו ממליצים או קובעים?
גדעון סער: להבנתי אנחנו ממליצים.
גדעון סער: הוועדה עצמה תמיד ממליצה.
רוני בר-און: לא סתם שאלתי.
רוני בר-און: אני יודע שבדרך כלל אנחנו רק ממליצים אך במקרה הספציפי הזה הוועדה היא ועדה משותפת של שתי ועדות.
רוני בר-און: היא מקימה הרכב שֵמִי ואז היא בוחרת את היושב-ראש, ואז אנחנו מאשרים ומודיעים על כך למליאה.
רוני בר-און: גברתי היועצת המשפטית, את יודעת לענות לי מה הפרוצדורה?
ארבל אסטרחן: הייתי אומרת לעשות את זה באותה פרוצדורה.
ארבל אסטרחן: מדובר בוועדה שהיא מכוח חוק.
רוני בר-און: מי מחליף את חבר הכנסת אברהם הירשזון בוועדה?
גדעון סער: ייבחר איש ליכוד שיחליף אותו.
גדעון סער: או ממלא מקום מטעם סיעת הליכוד.
ארבל אסטרחן: חבר הכנסת שוחט הוא חבר הוועדה?
גדעון סער: כן, לדעתי הוא חבר הוועדה.
איתן כבל: לפי הרשימה שמונחת לפניי הוא חבר.
רוני בר-און: הוא חבר הוועדה.
רוני בר-און: כלומר, אנחנו נמליץ בפני ועדת תקציב הביטחון.
רוני בר-און: אם כך, אני מציע שוועדת הכנסת תקבל החלטה, לפיה היא ממליצה לוועדה המשותפת של ועדת הכספים וועדת החוץ והביטחון לעניין תקציב הביטחון, לבחור בחבר הכנסת אברהם-בייגה שוחט לתפקיד יושב-ראש הוועדה.
רוני בר-און: בעד ההמלצה לבחור בחבר הכנסת שוחט לתפקיד יושב-ראש הוועדה המשותפת לוועדת הכספים ולוועדת החוץ והביטחון לעניין תקציב הביטחון – רוב נגד – אין נמנעים – אין ההמלצה נתקבלה.
רוני בר-און: אני קובע אפוא פה אחד שזה מה שיהיה.
רוני בר-און: נא לכנס את הוועדה ולתאם את העניין של הבחירה הפורמלית.
רוני בר-און: חבר הכנסת סער, האם חבר הכנסת אמנון כהן יכול לכהן כיושב-ראש של שתי ועדות?
גדעון סער: הוא יסתדר למשך 10 ימים עם שתי המשרות, להערכתי.
גדעון סער: אני חושב שאין על כך איסור חוקי.
רוני בר-און: בוועדת הכלכלה מכהן בתפקיד יושב-ראש זמני חבר הכנסת איתן כבל.
רוני בר-און: אני אציע לכם להמליץ בפני הוועדה לבחור כיושב-ראש קבוע לוועדת הכלכלה את חבר הכנסת אמנון כהן מסיעת ש"ס.
רוני בר-און: התחולה של ההמלצה והיישום שלה הם מיידיים.
רוני בר-און: מי בעד ההצעה, ירים את ידו בבקשה.
רוני בר-און: בעד ההצעה לבחור בחבר הכנסת אמנון כהן כיושב-ראש ועדת הכלכלה – רוב נגד – אין נמנעים – 2 ההצעה נתקבלה.
רוני בר-און: אני קובע כי ברוב דעות ובשני נמנעים תמליץ ועדת הכנסת בפני ועדת הכלכלה לבחור בחבר הכנסת אמנון כהן מסיעת ש"ס כיושב-ראש ועדת הכלכלה.
ארבל אסטרחן: חבר הכנסת אמנון כהן הוא חבר ועדת הכלכלה?
איתן כבל: הוא לא חבר ועדת הכלכלה.
ארבל אסטרחן: לפני שהוא ימונה להיות יושב-ראש ועדת הכלכלה הוא יצטרך להיות חבר הוועדה.
גדעון סער: הסיעה שלו תצטרך לנקוט באותן פעולות שיאפשרו את בחירתו.
גדעון סער: יושב-ראש ש"ס יודע את זה.
רוני בר-און: ההמלצה הזאת תיכנס לתוקף או תהיה ישימה כמובן רק בהינתן ולאחר שסיעת ש"ס תודיע שחבר הכנסת אמנון כהן הוא חבר מטעמה בוועדת הכלכלה.
רוני בר-און: חבר הכנסת גאלב מג'אדלה, אתה חבר ועדת הפנים ואיכות הסביבה?
גאלב מג'אדלה: עדיין לא.
רוני בר-און: קודם תיבחר לוועדת הפנים ואיכות הסביבה ואחר-כך תוכל להתמנות ליושב-ראש הוועדה.
גאלב מג'אדלה: איך חבר הכנסת אמנון כהן שהוא לא חבר ועדת הכלכלה נכנס לתפקיד היושב-ראש באופן מיידי?
גאלב מג'אדלה: אדוני היושב-ראש, אל תעשה איפה ואיפה.
אליעזר כהן: אני לא מבין מה הבעיה?
אליעזר כהן: ברגע שהוא יושב-ראש הוא חבר הוועדה.
רוני בר-און: שתי ההמלצות הבאות הן נגזרת של צירוף חברי הכנסת שאנחנו נמליץ לבחור כיושבי-ראש ועדות לוועדות הספציפיות האלה מטעם סיעתם.
רוני בר-און: ההמלצות הללו יכנסו לתוקף וייושמו לא קודם ל-8 בפברואר השנה.
רוני בר-און: אין סיבות.
רוני בר-און: זאת ההמלצה.
רוני בר-און: ההמלצות הן, אפוא, אלה: חבר הכנסת גאלב מג'אדלה מסיעת העבודה יכהן כיושב-ראש ועדת הפנים ואיכות הסביבה במקום חבר הכנסת יורי שטרן; וחבר הכנסת יורי שטרן יכהן כיושב-ראש הוועדה לענייני ביקורת המדינה במקום חבר הכנסת אמנון כהן.
רוני בר-און: לעניין חבר הכנסת יורי שטרן, המגבלה היא שהוא יכהן כיושב-ראש הוועדה לענייני ביקורת המדינה עד למיצוי שני-שלישים מתקופת כהונת הכנסת הנוכחית.
רוני בר-און: מי בעד ההמלצות האלה?
רוני בר-און: בעד ההמלצות כי חבר הכנסת מג'אדלה יכהן כיו"ר ועדת הפנים ואיכות הסביבה, וכי חבר הכנסת שטרן יכהן כיו"ר הוועדה לענייני ביקורת המדינה עד למיצוי 2/3 מכהונת הכנסת הנוכחית – רוב נגד – אין נמנעים – אין ההמלצות נתקבלו.
רוני בר-און: הסדרנו, אפוא, גם את העניין הזה, בתנאי שהם יהיו חברים בוועדות.
אברהם פורז: אדוני היושב-ראש, אולי הוועדה לא תקבל את ההמלצה, חכה.
משה גפני: אדוני היושב-ראש, אני יכול לשאול שאלה על אף שאני לא חבר ועדת הכנסת?
משה גפני: לא הבנתי את ההצבעות שהיו כאן.
משה גפני: על כל ראשי הוועדות הצביעו כולם פה אחד.
משה גפני: למה אצלנו שניים נמנעו?
משה גפני: חבר הכנסת אמנון כהן הוא יושב-ראש ועדה טוב.
משה גפני: בקשות חברי הכנסת להקדמת הדיון בהצעות החוק הבאות לפני הקריאה הטרומית: א) הצעת חוק הכנסת (תיקון – ראש האופוזיציה), התשס"ה-2005, פ/3142 של חברי הכנסת ישראל אייכלר ודוד אזולאי ב) הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון – איסור התקשרות לצורך פרסומת), התשס"ה-2005, פ/3070 של חברת הכנסת גילה פינקלשטיין
רוני בר-און: הנושא הבא הוא בקשות חברי הכנסת להקדמת הדיון בהצעות חוק, מה שאנחנו קוראים: מתן פטור מחובת הנחה.
רוני בר-און: המבקשים הראשונים, חברי הכנסת אייכלר ואזולאי, מתמהמהים אז אנחנו נעבור לבקשה השנייה: הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון – איסור התקשרות לצורך פרסומת), התשס"ה-2005, של חברת הכנסת גילה פינקלשטיין.
רוני בר-און: אין לנו קוורום, אני מצטער.
גילה פינקלשטיין: אני נמצאת כאן במקום חבר הכנסת שאול יהלום.
רוני בר-און: עדיין אין לנו קוורום.
רוני בר-און: חברת הכנסת פינקלשטיין, אני מתנצל.
רוני בר-און: נעשה את זה בהזדמנות אחרת.
גאלב מג'אדלה: אדוני היושב-ראש, תודה רבה על הברכות.
רוני בר-און: שתהיה לך הצלחה רבה.
רשף חן: שלום, אני מתכבד לפתוח את הישיבה.
ארבל אסטרחן: נפתח בסעיף 128.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לגבי 128 3 (א); הופכים פה את הבעד והנגד למליאה ולוועדה.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אם אני חבר כנסת ולא רוצה את זה לא פה ולא פה?
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אם שני הדברים נמצאים על השולחן, גם מליאה וגם ועדה, מציעים את ההצעה של מליאה קודם כל.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אם לא תיכלל בסדר היום, אפשר להצביע - ועדה.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אז אתה נותן אופציה לחבר כנסת שלא רוצה את שניהם, להצביע פעמיים נגד.
רשף חן: אני חושב שאתה צודק, שאדם יכול להצביע על כל האפשרויות ללא קשר לשאלה מה הוא הציע.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זה אחד הניסוחים הגרועים ביותר בתקנון.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: כל האפשרויות צריכות להינתן.
רשף חן: אין צורך בהצעה שלא לשים על סדר היום, היא כאילו ברירת מחדל.
ארבל אסטרחן: אז 3 (א) צריך לרדת.
רשף חן: ואז אני עובר למצב שבו הוצע שהנושא יידון בוועדה.
רשף חן: זאת הסיטואציה החריגה היחידה שיש לי.
רשף חן: אם מציעים לי לכלול בוועדה, אז יש כך; אם המציע מסכים שזה יידון בוועדה, ירדה האופציה של דיון במליאה.
רשף חן: אז מצביעים, ועדה או להסיר.
רשף חן: אם הוא לא מסכים לוועדה, זה 3 (א), תתקיים הצבעה אם לכלול את הנושא בסדר היום.
רשף חן: נאמר שהוא לא מסכים לוועדה, הוא רוצה מליאה.
רשף חן: אני רוצה ועדה.
רשף חן: בהצבעה הראשונה אני לא מצביע להסיר, אני מציע – מליאה או ועדה.
ארבל אסטרחן: זה חידוש.
רשף חן: זה לא חידוש, זה המצב כיום.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זה כתוב בתקנון:
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אם התקבלה הצעה לכלול את הנושא בסדר היום של הכנסת, אין מעמידים להצבעה את ההצעה להעביר לוועדה, כדי שלא יקרה ששתי ההצעות תתקבלנה ברוב קולות.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אתה עלול להיות במצב שגם ועדה וגם מליאה מתקבלות.
רשף חן: יש מצב שבו יש לך כל שלוש האפשרויות.
רשף חן: המציע אומר: אני רוצה מליאה, מישהו מהאולם אומר: אני רוצה ועדה.
רשף חן: ברירת מחדל בכל מקרה זה להסיר מסדר היום.
רשף חן: הדבר הראשון שאתה צריך להחליט זה האם זה יישאר על סדר היום או יוסר מסדר היום.
רשף חן: הנושא הראשון שעולה להצבעה זה האם להסיר מסדר היום.
רשף חן: לא הוסר מסדר היום, אתה חייב להחליט – ועדה או מליאה.
רשף חן: איך אני מצביע?
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אתה לא רלוונטי.
רשף חן: יש אדם שהציע ועדה, ואני רוצה לתמוך בהצעתו.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: מצביעים לכלול בסדר היום.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אם יש רוב שלא לכלול בסדר היום והיתה הצעה שזה יהיה בוועדה והמציע מסכים, יוצבע לוועדה.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: האופציה קיימת.
רשף חן: כלומר מה שאתה אומר זה שמי שרוצה ועדה צריך להצביע נגד מליאה.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: נכון, ואם יהיה רוב נגד מליאה ועומדת על הפרק הצעת הוועדה, מצביעים אחר כך ועדה מול- -
רשף חן: גם אם לא הוצע שלא לכלול את הנושא בסדר היום, ההצעה הזאת קיימת.
רשף חן: צריך להיות כתוב: הוצע שהנושא יידון בוועדה.
ארבל אסטרחן: אז 3 (א) יהיה כך: הוצע שהנושא יידון בוועדה.
ארבל אסטרחן: לא הסכים לוועדה, תתקיים הצבעה בעד או נגד הכללת הנושא בסדר היום; לא התקבלה הצעה לכלול, תתקיים הצבעה בעד או נגד קיום דיון בוועדה.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: פה התווכחנו מי בעל הבית.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני אומר; אני מעלה הצעה רגילה לסדר היום.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אם זה לא התקבל, הדיון בוועדה לא מעניין אותי.
רשף חן: התשובה קיימת בסעיף 128.
אנה שניידר: הוא לא חייב למשוך.
רשף חן: נכון.
רשף חן: קורא את 128 (3) (ב).
רשף חן: כלומר אין למישהו אחר הזכות לומר: אני מתעקש על דיון במליאה.
רשף חן: כלומר עכשיו (4) מיותר.
רשף חן: אתם עשיתם הבחנה שאינה קיימת לגבי מצב שמישהו אומר להסיר מסדר היום.
ארבל אסטרחן: זה קיים בתקנון.
רשף חן: אך זה לא קיים בלוגיקה.
ארבל אסטרחן: כלומר יש שלוש אפשרויות; או לא מצביעים, או הוצעה ועדה או לא הוצעה ועדה.
רשף חן: זה משקף מצב קיים.
ארבל אסטרחן: נעשה את זה בשחור?
ארבל אסטרחן: את (ב) קראנו בפעם שעברה.
ארבל אסטרחן: הכנסתי ב-130 הערה, האם לגבי הצעה דחופה, שנגיע אליה בהמשך, רוצים תקופה של פחות משלושה חודשים?
רשף חן: תכף נגיע להצעות דחופות.
רשף חן: קורא את 131 (ב).
ארבל אסטרחן: זה מגביל את ועדת הכנסת לפעם אחת.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: נאמר שיושבים פה שלושה חברי כנסת, כי מחליטים שוועדת הכנסת תחליט.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: ועדת הכנסת מחליטה.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: כשזה מגיע ליושב-ראש הוועדה, הוא אומר: אבל זה לא עסקי.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זה סוגר את האופציה לדיון ענייני.
רשף חן: הכוונה היתה שלא יבוא יושב-ראש ועדה, ועדה מעבירה לוועדה שמעבירה לוועדה, אין גבול.
ארבל אסטרחן: קרה שבאו פעמיים.
רשף חן: אם זה בהסכמה, הכל אפשרי.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הכוונה היתה לא לטרטר.
רשף חן: אז נרשום: על פי סעיף קטן זה.
רשף חן: קורא סעיף 132 (א) (1).
ארבל אסטרחן: זה הבהרה.
ארבל אסטרחן: נעשה את זה בשחור.
רשף חן: קורא את סעיף 132 (ב), (ג).
רשף חן: לגבי (ב); הנוסח הקיים בסדר, כי הדיון כולל הנמקה.
רשף חן: קורא סעיף 133.
אנה שניידר: אני מציעה שהוועדה הזאת תחליט על אותם שלושה חודשים.
אנה שניידר: היושב-ראש רוצה להוסיף ישיבה נוספת בימי חמישי, כדי לגמור את הנושאים.
אנה שניידר: כתוצאה מזה הוא מעכב את הטיפול, אני חושבת.
אנה שניידר: שלושה חודשים זה נשמע סביר.
רשף חן: צריך לעשות הבחנה בין ההצעות הרגילות לדחופות, גם משך הזמן שבמהלכו צריך לקבוע את הדיון, וגם משך הזמן שבמהלכו רואים את ההצעה כמתיישנת.
רשף חן: זה קשור אחד בשני.
רשף חן: הצעה רגילה מטבעה אינה דחופה ולא צריך למהר לקבוע אותה ולא צריך למהר למחוק אותה.
רשף חן: לעומת זאת, הצעה דחופה, צריך למהר לקבוע אותה.
אנה שניידר: אולי כאן צריך להשאיר שלושה חודשים בסעיף 130, ושלושה חודשים במקביל לקצר את התקופה פה.
רשף חן: נדמה לי שהצעה רגילה - להשאיר שישה וששה, ודחופה לעשות שלושה ושלושה.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הצעה דחופה היא נושא שחושבים שאתה יכול לעשות בו משהו, שהוא אקטואלי.
אנה שניידר: אם יש לך הצעה דחופה שקשורה למכירת חמץ בפסח, נגיד, יש לזה נפקות לדון בזה היום?
רשף חן: אולי רגילה ארבעה חודשים ודחופה חודשיים.
רשף חן: אז אני מבקש שתודיעו לרוני שזאת ההצעה כאן.
ארבל אסטרחן: נראה לי שאפשר את 130 ו-133 לעשות בסעיף אחד, שיהיה ב-130.
רשף חן: ארבעה חודשים להצעה הרגילה.
רשף חן: אם עברו ארבעה חודשים, זה יהיה ב-133 (ב).
רשף חן: זה גם מונע מצב שבו במשך איזו תקופה נשיאות הכנסת נמצאת בהפרה של התקנון - לא קבעה אך גם לא ביטלה.
ארבל אסטרחן: וזה שהם רוצים חמש דקות במקום עשר דקות למתנגד?
רשף חן: חמש דקות מספיקות.
רשף חן: לגבי תקופה, זה יהיה חודשיים וחודשיים.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: מה יקרה כשיש מספר רב של מציעים?
רשף חן: ברגילות זה בדרך כלל לא כך, אך בין השאר בגלל זה, זה חמש דקות.
רשף חן: אם יש מספר רב של מציעים, נעשה את זה שלוש דקות כל אחד.
רשף חן: קורא סעיף 134.
רשף חן: למה להשמיט?
רשף חן: לגבי סגן שר, אם זה סגן השר שמטפל, אין בזה שום מניעה.
רשף חן: צריך לשים לב שזה לא כל שר.
רשף חן: לא שמתי לב שיושב ראש הישיבה מקפיד על זה שזה צריך להיות לא כל שר, אלא רק שר הנוגע בדבר.
רשף חן: הוא גם לא יכול לדבר על כל דבר, התפקיד שלו זה להעמיד עובדות שהוזכרו בדיון על דיוקן.
רשף חן: אי אפשר פתאום לדבר על יציאה מעזה.
אנה שניידר: אני לא בטוחה שאתה צודק.
אנה שניידר: אולי מדובר בשני שרים שונים.
רשף חן: כן, אבל הוא חייב לגעת בדבר.
רשף חן: אם הדיון הוא על נושא של משרד הפנים, ולשר התחבורה אין שום נגיעה או ידיעה על הנושא, וגם אין לו שום עובדה לספר לנו, הוא לא יכול.
אנה שניידר: ואם הוא יעלה?
רשף חן: היושב ראש צריך להוריד אותו.
רשף חן: צריך לשאול אותו: מה הנגיעה שלך?
רשף חן: מה אתה רוצה לומר?
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: בדרך כלל, למשל, אפרופו דיון בענייני שר הפנים מדברים גם על תשתית תחבורתית.
אנה שניידר: מראש הוא ינהל אתו משא ומתן, מה הוא עומד לומר?
רשף חן: ההנחה שלך שהיושב ראש צריך להיות מישהו פסיבי שלא שומר על התקנון אינה נכונה, לדעתי.
רשף חן: אם זה שר שאומר דברים שלא קשורים, הוא צריך לסתום פיות.
אנה שניידר: אבל בשלב שהוא עולה, הוא לא יודע מה הוא הולך לומר.
רשף חן: אני מסכים אתך.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זה סעיף ספציפי שמייחד לעומת הסעיף הכללי יותר, שאומר שחבר הממשלה מדבר בשמה.
ארבל אסטרחן: הם מציעים להשמיט את "כל שר הנוגע בדבר" ולהשאיר "...
ארבל אסטרחן: בידי השר שהביע את דעת הממשלה".
רשף חן: אני לא חושב שזה נכון תמיד.
רשף חן: אני הייתי משאיר "להעמיד עובדות שהוזכרו בדיון על דיוקן", כי זה לא לאפשר לו להתווכח.
רשף חן: קורא סעיף 135.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אולי כדאי לקבוע פה הלכה שאומרת שבמקרים כאלה היושב-ראש עושה סבב בין סגניו ומקבל את הסכמתם או התנגדותם.
רשף חן: זאת פעם ראשונה שאני שומע שאפשר לעשות דבר כזה.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הפרוצדורה הזאת קיימת.
רשף חן: לגבי 135 (ג) (3); היושב-ראש צריך להסכים לזה?
רשף חן: הוא יכול לסרב לקבל את הבקשה?
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: נדיר.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: בדרך כלל זה גם באירוע חריג – פיגוע, למשל.
רשף חן: אז נכתוב:
רשף חן: תידון על ידי הנשיאות באותו יום.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: שימי לב להפרש בין (2) ל-(3).
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: ב-(2) אין לו אפשרות לסרב.
רשף חן: אז ב-(3) נשנה: תידון בנשיאות באותו יום אם החליט על כך יושב ראש הכנסת.
רשף חן: לגבי 135 (ה); כוכבית (1) מיותרת?
ארבל אסטרחן: כן: במקרה של דעות שקולות בישיבת היושב ראש והסגנים...
ארבל אסטרחן: אין ההצעה מוכרת כדחופה.
ארבל אסטרחן: זה בעמוד 60.
ארבל אסטרחן: זה ברור.
רשף חן: לגבי 135 (ז); על זה קיימנו דיון, וסיכמנו שלא תאשר יותר מחמש.
רשף חן: היה על זה דיון בוועדת הכנסת.
רשף חן: תשאירי כך, בלי כוכבית.
ארבל אסטרחן: לגבי 135 (ט); אם זאת הצעה דחופה שהוגשה אחרי יום ג', ואז היושב ראש יחליט אם לכנס את הנשיאות, אך אז יכול להיות שכבר אי אפשר להכניס את זה לסדר יום של אותו שבוע.
רשף חן: אם זה הצעה דחופה שהיא כל כך דחופה שאישרו אותה לא בישיבה הרגילה, אלא אחרי יום ג', יוכלו להגיד שהיא לא דחופה.
ארבל אסטרחן: אפשר להוריד את כל החלק מ"ואולם".
רשף חן: אם הם לא רוצים לדון באותו שבוע, שידחו את הבקשה שלו.
רשף חן: קורא סעיף 136 (א).
ארבל אסטרחן: הצעה שלא אושרה כדחופה, יעביר אותה יושב ראש הכנסת.
ארבל אסטרחן: .. להכרעת ועדת הכנסת בדבר דחיפותה.
רשף חן: הניסוח שקראת הוא הרבה יותר טוב.
רשף חן: קורא סעיף 136 (ב).
רשף חן: לדעתי, אם ועדת הכנסת קבעה שהצעה היא דחופה, כל מי שהציע את ההצעה הזאת בפנים.
ארבל אסטרחן: זה מה שכתבתי בכתום, אבל זה לא מה שעולה מהנוסח.
ארבל אסטרחן: תראה מה כתוב היום: יראו גם את בקשת חבר הכנסת שנעדר.
רשף חן: לכן אני חושב שצריך למחוק את זה.
רשף חן: ה"ואולם" לא צריך להיות.
רשף חן: אני אומר למחוק את זה, לרשום: התקבלה וכו'.
רשף חן: אחרי סעיף (ב) יבוא סעיף (ג): התקבל הערעור יראו כאילו אושרה ההצעה כדחופה לגבי כל המציעים באותו נושא.
רשף חן: (ג) הופך להיות (ד).
רשף חן: לדעתי, אם רוצים בכלל להשאיר את זה, אפשר לכתוב שמערער או מי שהגיש הצעה באותו נושא לא ישתתף בהצבעה.
ארבל אסטרחן: אני אעשה את זה בסגול, שזה לא מהותי.
רשף חן: את הפסקה הבאה נעשה כסעיף נפרד.
רשף חן: מה זה 135 (ט)?
ארבל אסטרחן: כתוב שם: אלא אם החליטה הנשיאות לבקשת המציע לדחות את זה שוב.
ארבל אסטרחן: גמרנו את הפרק של הצעות דחופות.
רשף חן: לדעתי, צריך להיות סעיף נפרד שאומר: על הדיון בהצעה הדחופה יחולו ההוראות החלות על פרק זה בשינויים הבאים.
רשף חן: יש לך סעיף שאומר את זה אבל לא אומר את זה - ב-135.
רשף חן: אני חושב ש-135 יאמר רק: חבר הכנסת רשאי להציע הצעה דחופה לסדר היום.
רשף חן: כל יתר הדברים מתייחסים להצעה לסדר היום.
רשף חן: בסעיף 137 תכתבי: על הדיון בהצעה דחופה לסדר היום יחולו סעיפים אלה עד אלה בשינויים הבאים.
רשף חן: עכשיו בואו נראה את הסעיפים ואת השינויים.
ארבל אסטרחן: הרגילה מתחיל בתחילת הפרק שהבאתי.
רשף חן: 117 לא חל, זה לא מכסה.
רשף חן: הוא מוחלף.
רשף חן: אפשר לכתוב שעל הצעה דחופה יחולו הוראות פרק זה החלות על הצעה רגילה בשינויים המחויבים – ואז זה משאיר מידה של גמישות - ובשינויים אלה- -
ארבל אסטרחן: אתה רוצה להגיד עכשיו מחדש: יחולו הוראות הסעיפים של הערעור?
רשף חן: לא; יחולו הוראות פרק זה החלות על הצעה רגילה - הלא ההוראות שחלות על הצעה דחופה, ודאי שהן חלות על הצעה דחופה – ובשינויים אלה.
רשף חן: עכשיו בואו נראה אילו שינויים.
רשף חן: רוצים לכתוב שאין מכסה?
אנה שניידר: זה מופיע בסעיף 123 (ד).
ארבל אסטרחן: בסעיף של הארבעה חודשים אפשר לומר: לעניין הצעה דחופה חודשיים.
רשף חן: בסדר, ואז רק נרשום: הוראות פרק זה החלות על הצעה רגילה בשינויים המחויבים.
רשף חן: בואו נחזור לראות איפה אנו עושים את השינויים.
ארבל אסטרחן: הנוסח המקורי היה: יחול לגבי הוראות פרק זה בשינויים המחויבים.
ארבל אסטרחן: ב-130, שזה התקופה- -
רשף חן: ב-123 כבר יש התייחסות.
רשף חן: אנו משנים ב-130: ובהצעה דחופה תוך חודשיים.
רשף חן: (א) עוסק בקביעת הזמן ו-(ב) עוסק במחיקה.
רשף חן: ב-(א) אתה כותב: ארבעה חודשים, ואם דחופה – חודשיים.
רשף חן: ב-(ב) אתה כותב: ארבעה חודשים, ואם דחופה - חודשיים.
רשף חן: חוץ מזה נדמה לי שאין יותר הבדלים.
רשף חן: אנו עוברים להערות האדומות של ועדת יצחק לוי.
ארבל אסטרחן: הם הציעו שלוש גרסאות; אחת, שרק סיעות יוכלו להגיש הצעות דחופות.
ארבל אסטרחן: שתיים, שיגדל מספר ההצעות הרגילות ולא יהיו בכלל דחופות.
ארבל אסטרחן: שלוש, להשאיר את המצב הקיים.
רשף חן: אנו לא עוסקים בהצעות מהסוג הזה.
רשף חן: אני לא רואה כאן שום סיבה להתערב.
רשף חן: קורא סעיף הצעה לדיון מהיר בוועדה, (ד).
רשף חן: אני מציע להכניס כאן תוספת שעלתה בזמן האחרון הרבה: אם הוגשה באותו שבוע באותו נושא גם דיון דחוף וגם דיון מהיר בוועדה, תחליט הנשיאות האם לקיים אחד משניהם.
רשף חן: היא חייבת להחליט רק על אחד מהם – היא לא יכולה גם וגם.
רשף חן: זה אלף.
רשף חן: כשהיא החליטה על אחד מהם, היא תשפוך את כל האחרים יחד.
אנה שניידר: יכול להיות מצב שבנשיאות יגידו שאין דומה דיון מהיר בוועדה לדיון במליאת הכנסת.
רשף חן: זה לא דיון, זה הצעה לסדר לדיון בחוק.
אנה שניידר: למשל, מה שהיה עכשיו עם חברת הכנסת ענבל גבריאלי בנושא הגלולות נגד קרינה; אושר אתמול בנשיאות כדיון מהיר בוועדה- -
רשף חן: יש בזה מידה של היגיון.
אנה שניידר: ולאחר מכן היום הערעור שלה אושר.
אנה שניידר: זה יהיה דיון במליאה.
אנה שניידר: עכשיו יש לנו דיון במליאה ויש לנו דיון בוועדה.
אנה שניידר: שני הדיונים לא סותרים אחד את השני.
רשף חן: לא סביר.
רשף חן: הלא ההצעה לדיון דחוף במליאה מתקיימת באותו שבוע, הם אישרו אותה.
רשף חן: הדיון בוועדה בדרך כלל לא מתקיים בדיוק באותו שבוע, אלא מתקיים שבוע אחד אחרי זה בדרך כלל.
רשף חן: במליאה תידון השאלה, האם לקיים דיון בוועדה.
רשף חן: זה מין מצב אבסורדי של כפילות.
רשף חן: תארי לעצמך שבמליאה יחליטו לקיים דיון בוועדה, והנשיאות החליטה לעשות דיון דחוף.
רשף חן: או לחילופין, המליאה החליטה לא לקיים דיון בוועדה, להסיר את הנושא מסדר היום, והנשיאות קבעה לקיים דיון בוועדה.
רשף חן: הכפילות הזאת לא מתקבלת על הדעת.
אנה שניידר: אבל יש הערעור.
ארבל אסטרחן: אם היא החליטה להעביר הכל לדיון מהיר, אך אחד מחברי הכנסת בא לוועדת הכנסת ומערער, זה שולל את הדיון המהיר?
רשף חן: נדמה לי שצריך לראות את הדיון במליאה כיותר טוב מדיון בוועדה מבחינת המשקל שלו להצעה.
רשף חן: אם הנשיאות מחליטה לתת את הדיון האיכותי במליאה, מי שביקש ועדה, לא דנים בזה בכלל, אלא אומרים: ביקשת ועדה, אתה מצטרף אליהם.
רשף חן: אך יש פה בעיה אחרת: אולי הגיש הצעה אחרת.
רשף חן: אז מצרפים אותה, ובלבד שלא אושרה לה הצעה אחרת.
רשף חן: מצרפים אותה לדיון במליאה, לא עושים דיון בוועדה, הנושא יוצא מידיה של הנשיאות.
רשף חן: הנשיאות אומרת: הכנסת תחליט איפה היא רוצה לדון בזה, אני לא אאפשר פה כפילות.
אנה שניידר: אך הרבה פעמים הכנסת אומרת: יש לי כל כך הרבה הצעות לדיון דחוף, ואני מעבירה את זה לדיון מהיר בוועדה.
רשף חן: והצד השני של זה, אם על הנושא הזה היא לא החליטה לקיים את הדיון במליאה, יש לה שתי אפשרויות; היא יכולה להחליט לקיים דיון בוועדה, ואז כל ההצעות שהיו לדיון במליאה עוברות לדיון בוועדה, או היא יכולה להוריד את כל הנושא מסדר היום.
ארבל אסטרחן: נניח שמישהו ביקש דיון מהיר והצעה דחופה.
ארבל אסטרחן: אתה לוקח לו את הדיון מהיר, אתה אומר: אני מצרף אותך לדחופה, אבל יש לו דחופה אחרת, שהיא יותר חשובה לו.
רשף חן: אז ישאלו אותו באיזה הוא רוצה.