GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ארבל אסטרחן: לעניין סעיף 28, שהוא סעיף 10ה לתקנון הקיים: סעיף 13ד לחוק החסינות קובע שיושב-ראש הכנסת ימנה ארבעה חברי ועדת אתיקה.
ארבל אסטרחן: זאת חובתו; אך כתוב בחוק החסינות: "סייגים למינוי חבר הכנסת כחבר ועדת האתיקה ייקבעו בתקנון הכנסת".
רשף חן: אני קורא את סעיף 28.
רשף חן: למה בסעיף קטן (א) אסור ליושב-ראש הכנסת למנות את חבר הכנסת בתנאים שנקבעו ובסעיף קטן (ב) הוא רשאי להשעותו?
אנה שניידר: סעיף קטן (ב) נוגע למקרה שכבר היה מינוי ותוך כדי כך יש בעיה והיועץ המשפטי מבקש ליטול את החסינות.
אנה שניידר: במקרה הזה אין חובה.
אנה שניידר: תלוי מה הנסיבות.
רשף חן: אם זה תלוי בנסיבות כאן למה זה לא תלוי בנסיבות בסעיף קטן (א), בשלב המינוי?
רשף חן: מה ההבדל בין שלב המינוי לשלב ההשעיה?
ארבל אסטרחן: חבר הכנסת חן צודק.
ארבל אסטרחן: בשני המקרים אלה הליכים פליליים.
ארבל אסטרחן: במקום אחד כתוב "לא ימנה" ובמקום אחר כתוב "רשאי להשעות".
ארבל אסטרחן: ואלה הליכים פליליים שהחלו אחרי המינוי, כמובן, כי אם הם היו בזמן המינוי – חבר הכנסת לא היה מתמנה.
אנה שניידר: היה מקרה כזה.
אנה שניידר: אני מציעה שנצבע בסגול את המילים "לא ימנה" ואת "רשאי".
אנה שניידר: אנחנו סוטים כאן ממה שקיים היום.
אנה שניידר: לדעתי כדאי לכתוב "רשאי" בשני המקרים.
רשף חן: לדעתי בשני הסעיפים צריך להיכתב "זולת אם מצא שאין מניעה למנותו מסיבות שינמק".
רשף חן: זה קצת פחות מ"רשאי".
רשף חן: יש הוראה כיצד לנהוג אלא אם יש סיבות מנומקות לסטות מההוראה.
רשף חן: הרי "רשאי" זה דבר שישנו תמיד.
ארבל אסטרחן: לא נכון, למשל יושב-ראש הכנסת אינו יכול להחליף חבר ועדת אתיקה בשום שלב.
ארבל אסטרחן: יש הוראות מפורשות בעניין זה.
ארבל אסטרחן: אני מפנה לסעיף 13ד לחוק החסינות.
ארבל אסטרחן: יש דברים שוועדת האתיקה מחליטה פה אחד.
ארבל אסטרחן: זאת הדרך היחידה להחליף חבר.
אנה שניידר: אני קוראת את סעיף 13ד לחוק החסינות: "ועדת האתיקה תהיה של ארבעה חברי כנסת שימנה יושב-ראש הכנסת למשך תקופת כהונתה של אותה כנסת".
רשף חן: אם כך זה גם ההבדל בין "לא ימנה" ל"רשאי".
רשף חן: כל עוד לא נעשה נזק, לא נכנסים לבוץ.
רשף חן: אם צריך להוציא את החבר – כבר יש בעיה.
רשף חן: אני מבין את ההבחנה.
רשף חן: אני קורא את סעיף קטן (ג) לסעיף 28.
רשף חן: גם אם היה זיכוי יושב-ראש הכנסת צריך להחליט אם חבר הכנסת יחזור לכהן בתפקידו כחבר בוועדת האתיקה?
אנה שניידר: כן, אולי היה זיכוי בהליך פלילי אך הנושא עדיין פגום מהבחינה האתית?
אנה שניידר: למה שחבר כנסת כזה יהיה חבר ועדת האתיקה אם דבק בו רבב בתחום זה?
רשף חן: וכל זה יקרה גם אם יושב-ראש הכנסת לא השעה את החבר?
רשף חן: לטענתי הסעיף הזה צריך להיפתח במילים: "הושעה חבר הכנסת כאמור בסעיף 28(ב) וזיכה בית המשפט…".
רשף חן: הרי חבר הכנסת לא יכול לחזור אם הוא לא הושעה.
רשף חן: לפי הנוסח הנוכחי יכול להיות שיושב-ראש הכנסת החליט שלא להשעות את חבר הכנסת, ואחרי הזיכוי הוא החליט להעבירו מתפקידו; אבל מצד אחר כתוב כאן "יחזור", ולכן ברור שהכוונה רק למקרה שהייתה השעיה בעבר.
ארבל אסטרחן: כלומר: אם אדם הושעה וזוכה, אפשר להחליט אם להחזירו או להעבירו.
ארבל אסטרחן: אם הוא הושעה והורשע – פועל סעיף קטן (ד), והוא יועבר מכהונתו.
ארבל אסטרחן: אבל מה אם אין פסק דין סופי?
ארבל אסטרחן: זה יכול להימשך שנים.
רשף חן: אם כן סעיף קטן (ג) צריך להיות כזה: "הושעה חבר כנסת כאמור בסעיף קטן (ב) וזיכה...".
אנה שניידר: גם את סעיף קטן (ד) צריך להתחיל ב"הורשע".
רשף חן: נכון: "הורשע...
רשף חן: בפסק דין סופי…".
רשף חן: וכל זה בין שהוא הושעה ובין שלא הושעה.
ארבל אסטרחן: הבעיה היחידה היא המקרה שחבר הכנסת הורשע ופסק הדין אינו סופי.
אנה שניידר: אז חל סעיף קטן (ב).
רשף חן: איפה כתוב שעברות תעבורה לא ייחשבו כאן?
רשף חן: זה כתוב במקום כלשהו?
ארבל אסטרחן: כתוב כאן, בסעיף קטן (א): "או שמתקיימים נגדו הליכים פליליים כמשמעותם בחוק הכנסת".
ארבל אסטרחן: בחוק הכנסת כתוב: "הליכים פליליים, החל בהגשת כתב אישום, למעט: עברות תעבורה, עברות קנס…".
ארבל אסטרחן: אגב, אלה גם עברות שלא חלה עליהן חסינות.
ארבל אסטרחן: סעיף 29 הוא סעיף חשוב מאוד.
ארבל אסטרחן: יש בו שינויים לעומת הקיים.
אנה שניידר: אלה שינויים על-פי נושאים ולכן אפשר להחליט עליהם כאן.
רשף חן: אני קורא את תחילת סעיף 29(א)(1) ומשווה לסעיף 13 הקיים.
ארבל אסטרחן: כפי שחבר הכנסת חן יודע בוועדת הכנסת דנים בערעורים על הצעה דחופה לסדר.
ארבל אסטרחן: אבל אין סמכות לערער על החלטות אחרות של הנשיאות.
ארבל אסטרחן: בהצעות דחופות לסדר היום יש הוראה מפורשת: חבר כנסת שלא אישרו לו הצעה דחופה יכול לערער על כך לוועדת הכנסת.
רשף חן: מה שכתוב כאן בנוגע לחסינות יסומן בירוק?
רשף חן: הנוהג הוא שלא דנים?
אנה שניידר: לא דנים.
אנה שניידר: זה הנוהג.
אנה שניידר: מבחינתנו כל הסעיף הזה כתוב בשחור.
רשף חן: אני ממשיך לקרוא את פסקה (1).
רשף חן: לעניין "המלצות על הרכב הוועדות": למה לא נכתב גם "ויושבי הראש שלהם", במו בסעיף המקורי?
ארבל אסטרחן: היה סעיף קודם שלפיו היושב-ראש ייקבע בהמלצת ועדת הכנסת.
אנה שניידר: למה הכוונה ב"תיחום ותיאום הוועדות"?
רשף חן: הכוונה לשאלה איזו ועדה תדון בנושא מסוים.
רשף חן: במקור כתוב "העברת בקשות המוגשות לכנסת מן הציבור…"; למה זה נמחק?
אנה שניידר: זה משהו ארכאי.
אנה שניידר: לעניין "תשלומים לחברי הכנסת" – זאת כבר ועדה ציבורית, אבל נשאיר את זה כך.
ארבל אסטרחן: הוועדה הציבורית רק ממליצה.
ארבל אסטרחן: לעניין "קביעת כללי האתיקה": זאת תוספת של ועדת יצחק לוי, אבל זה קיים.
רשף חן: אני קורא את פסקה (2).
רשף חן: מה בנוגע לארנונה?
אנה שניידר: היא נכללת בתשלומי חובה.
אנה שניידר: ועדת הכספים עוסקת בכך בינתיים, מתוך מנהג של 10 שנים של חוקי ההסדרים.
אנה שניידר: אני מבהירה ש"שוק ההון והביטוח" לא היה בסעיף המקורי.
אנה שניידר: ועדת הכספים דנה בכל נושא שוק ההון: ניירות ערך וכדומה.
רשף חן: אני קורא את פסקה (3).
ארבל אסטרחן: אני מבהירה שב"רכוש היהודים שאינם בחיים" הכוונה לאנשים שמתו ויש להם רכוש וצריך לאתר את יורשיהם.
ארבל אסטרחן: אלה לא סתם אנשים שאינם בחיים ויש להם רכוש.
אנה שניידר: אגב, עניין נכי רדיפות הנאצים – תגמולים נידון בוועדת הכספים, אך זה לא כתוב בפסקה הנוגעת לוועדת הכספים.
אנה שניידר: הכוונה לתגמולים לפי חוק נכי רדיפות הנאצים ונכי המלחמה בנאצים.
אנה שניידר: זה נידון בוועדת הכספים מכוח מנהג.
אנה שניידר: לא כתבנו זאת.
רשף חן: לדעתי כדאי להוסיף זאת.
רשף חן: וָלא, זה נראה כאילו זה נדון בוועדת הכלכלה, אף-על-פי שזה לא בדיוק רכוש אלא "תגמולים".
ארבל אסטרחן: תגמולים הם בדרך כלל בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות – גמלאות ותגמולים.
ארבל אסטרחן: כל דבר אחר צריך לציין במפורש.
אנה שניידר: אני מבהירה שבתגמולים לנכי הנאצים הכוונה לתשלומים שהמדינה נותנת לנכי רדיפות הנאצים.
אנה שניידר: לפי הנוהג הקיים הדברים נידונים בוועדת הכספים.
רשף חן: אין צורך לכתוב זאת.
רשף חן: שוועדת הכנסת תחליט שוב בעניין זה.
רשף חן: אני חוזר לעניין "רכוש היהודים שאינם בחיים" – הניסוח לא ברור.
רשף חן: זה נמצא גם במקור.
ארבל אסטרחן: ועדת החקירה של חברת הכנסת אביטל, למשל, דנה במקרים שהאנשים רכשו נכסים בארץ, נספו בשואה, ונותר רכוש.
אנה שניידר: לעניין הסעיפים האחרונים בפסקה (3), "עבודות ציבוריות… ": אלה לא היו כלל.
אנה שניידר: אבל על-פי הנוהג ועדת הכלכלה דנה בנושאים אלה.
רשף חן: אני קורא את פסקאות (4)-(5).
רשף חן: למה כתוב בפסקה (5) "פקודת העיתונות" במקום "עיתונות ומודיעין"?
ארבל אסטרחן: כי "עיתונות" היא תקשורת, וזה שייך לוועדת הכלכלה.
ארבל אסטרחן: הכוונה כאן רק למה שנמצא בפקודת העיתונות המנדטורית.
ארבל אסטרחן: זאת המלצה של ועדת יצחק לוי להוסיף את המילה "פקודת".
אנה שניידר: דיון בסגירת עיתון, למשל, מגיע לוועדת הפנים.
אנה שניידר: אני מבהירה שבמקום "ארגון הדתות" כתבנו "שירותי דת"; ונושא איכות הסביבה לא היה בתקנון כלל, וכעת הוא הוסף.
רשף חן: אני קורא פסקה (6).
רשף חן: במקום "חוקת המדינה" צריך לכתוב רק "חוקה"; למה הכוונה ב"משפט חוקתי"?
ארבל אסטרחן: הכוונה לעקרונות חוקתיים.
ארבל אסטרחן: ועדת לוי הוסיפה את הסעיף הזה.
אנה שניידר: בהמשך יש "משפט מנהלי", המטרה היא שתהיה הקבלה.
ארבל אסטרחן: בעבר היה כתוב "חוקים" והטענה הייתה שאפשר לפרש זאת כאילו הכוונה לכל החוקים.
רשף חן: אבל זה באמת מרחיב מאוד לכתוב כאן "משפט מנהלי", למשל; זאת כל החקיקה שעוסקת ברשות המבצעת.
אנה שניידר: כשיש משהו ספציפי מעבירים את הנושא לוועדה אחרת.
אנה שניידר: זה כתוב בכוכביות.
ארבל אסטרחן: יש כוכביות שיישארו.
ארבל אסטרחן: למשל: "התלונן חבר כנסת לפני ועדת הכנסת על פגיעה בו תברר ועדת הכנסת את העובדות.
ארבל אסטרחן: אם מצאה שיש רגליים לתלונה…" – כל זה יישאר.
ארבל אסטרחן: אגב, כדאי לבדוק את כל הכוכביות.
ארבל אסטרחן: אני מפנה גם לעמ' 9 לתקנון הקיים: "הוועדה ממליצה… למנות מראש ממלאי מקום לצורך ישיבה אחת בלבד…".
אנה שניידר: זה נכנס לסעיף של "עד שבועיים".
אנה שניידר: אפשר להוריד את הכוכבית הזאת.
רשף חן: נכון, וגם את הכוכבית שאחריה.
רשף חן: אני חוזר לפסקה בנוגע לוועדת החוקה, חוק ומשפט.
רשף חן: ברור שיש לכתוב כאן "חוקה" ו"חוקי יסוד".
רשף חן: אם הוועדה בכל מה שלא דנה ועדה אחרת בנושאים של חוקים, לאו דווקא בחוקי יסוד – למה אנחנו לא כותבים את זה?
רשף חן: למה לא לכתוב שיש לה סמכות שיורית בכל חקיקה שאין ועדה אחרת שהוסמכה לכך?
אנה שניידר: זה בעייתי מאוד.
אנה שניידר: לוועדת הכנסת יש סמכויות כאלה.
אנה שניידר: יש דוגמאות.
אנה שניידר: כשדנו בוועדת הכנסת בחוק האזרחות אמרו שהוא יכול להגיע או לוועדת הפנים ואיכות הסביבה או לוועדת החוקה, חוק ומשפט.
אנה שניידר: ההתלבטות היא תמיד בין ועדה ספציפית לוועדת החוקה, חוק ומשפט.
רשף חן: אפשר לכתוב: "חוקה וחוקי יסוד; מערכת המשפט; מערכת אכיפת החוק".
אנה שניידר: גם זה לא מדויק.
אנה שניידר: סעיפי אכיפה בפקודת מס הכנסה יגיעו לוועדת הכספים, וכך הלאה.
אנה שניידר: אלה ההמלצות של ועדת יצחק לוי.
אנה שניידר: אנחנו ממליצות להשאיר את הניסוח ולהמשיך הלאה.
רשף חן: אני עובר לקרוא את פסקה (7).
רשף חן: הנוסח מאוד משונה.
רשף חן: מה זה "טיפול ביורדים"?
רשף חן: עדיף לכתוב "קשר עם יהודים בתפוצות".
רשף חן: יש דרכים שונות לטפל ביורדים.
אנה שניידר: העתקנו את זה מהתקנון הקיים.
אנה שניידר: השארנו את הניסוח כמות שהוא.
אנה שניידר: במילים "מכלול הנושאים…" הכוונה לכל הנושאים הקשורים לעלייה, קליטה וטיפול ביורדים הנמצאים בתחום טיפולו של "המוסד לתיאום בין ממשלת ישראל לבין ההסתדרות הציונית העולמית והסוכנות היהודית לארץ ישראל".
אנה שניידר: לא צריך את זה באמת.
רשף חן: יש מוסד כזה?
רשף חן: אפשר נכתוב: "הסוכנות היהודית וההסתדרות הציונית".
אנה שניידר: אני מציעה לכתוב: "עלייה; קליטה; יהודים בתפוצות; חינוך יהודי וציוני בגולה; קשר עם ההסתדרות הציונית העולמית והסוכנות היהודית לארץ ישראל".
ארבל אסטרחן: לעניין פסקה (8): הוועדה נקראת היום "ועדת החינוך והתרבות" ולא "ועדת החינוך, התרבות והספורט".
ארבל אסטרחן: עניין הספורט הוא בתחום טיפולה.
ארבל אסטרחן: אני מפנה את תשומת הלב ש"שידור" הוא בוועדת החינוך והתרבות, "תקשורת" – בוועדת הכלכלה; גם חוק רשות השידור בוועדת החינוך והתרבות; ו"פקודת העיתונות" היא בוועדת הפנים ואיכות הסביבה.
רשף חן: תכנים של עיתונים – תמונות פורנוגרפיות, למשל; איפה זה יידון?
ארבל אסטרחן: זה נידון בוועדת החוקה, חוק ומשפט, כי היה תיקון לחוק העונשין.
ארבל אסטרחן: למשל החוק שגלי צה"ל חייבים לשדר מינימום שירים עבריים נידון בוועדת החינוך והתרבות.
רשף חן: למה נמחק כאן "קולנוע"?
אנה שניידר: זה נכלל בהגדרה "תרבות ואמנות".
אנה שניידר: גם לא הוספנו תאטרון, למשל.
רשף חן: אני יכול לקבל את הטענה שכל התכנים של המדיות השונות צריכים להיות.
רשף חן: אבל איך לנסח זאת?
רשף חן: אין הבדל בין שידור לעיתון, מבחינת התוכן.
רשף חן: למה לא להכניס גם את התוכן של העיתונים לוועדת החינוך והתרבות?
אנה שניידר: אני לא יודעת איך מגדירים זאת.
אנה שניידר: אולי בחוק התקשורת יש התייחסות לעניין?
ארבל אסטרחן: בכלי התקשורת מטפלת ועדת הכלכלה, כמובן.
ארבל אסטרחן: גם חוק הפורנוגרפיה היה בוועדת הכלכלה.
רשף חן: זה לא הגיוני.
רשף חן: אני מציע לכתוב כאן: "תכנים בכלי התקשורת".
רשף חן: לאן יגיע היום נושא של תוכן?
רשף חן: לוועדת החינוך והתרבות?
רשף חן: אם כך אפשר להוסיף את התוספת הזאת בשחור ולא בירוק.
רשף חן: אולי במקום "שידור" נכתוב "חוק רשות השידור"?
רשף חן: ובכלל, מה החוק הזה עושה בוועדת החינוך והתרבות?
אנה שניידר: ההפרטה של רשות השידור נידונה בוועדת הכספים, גם האגרה לרשות השידור נידונה שם; תוך כדי דיון באגרה גם יש ישיבות תכנים מרובות.
אנה שניידר: למשל את "קול הדף" מאשרים בוועדת כספים.
אנה שניידר: כל זה אגב דיון באישור התקציב.
אנה שניידר: במהלך השנה דנים בתוכן בוועדת החינוך.
רשף חן: נוסיף "תכנים בכלי התקשורת".
רשף חן: אני עובר לפסקה (9).
רשף חן: למה "רווחה" לא כולל "ביטחון סוציאלי כולל מערכת הבטחת הכנסה"?
רשף חן: אני מציע לכתוב "עבודה; רווחה; בריאות; המוסד לביטוח לאומי; שיקום".
רשף חן: ושיקום שזה לאו דווקא נכים, זה יכול להיות גם אסירים, גם זקנים.
רשף חן: לעניין "נכים ושיקומם, לרבות נכי צה"ל" – צריך לקצר זאת ולכתוב "שיקום נכים".
רשף חן: אבל אני מבין שיש בעיה של התנגשות עם ועדת חוץ וביטחון; לכן צריך להשאיר את זה.
ארבל אסטרחן: ביחס לצה"ל כתוב "נכים" וביחס לנפגעי מלחמה בטרור כתוב "משפחות".
ארבל אסטרחן: צריך להיות: "לרבות נכי צה"ל ומלחמה בטרור ומשפחותיהם.
ארבל אסטרחן: גם לא צריך "וכן נפגעים אחרים".
רשף חן: מה בנוגע לילדים ועבריינות נוער?
רשף חן: יש ועדה מיוחדת בעניין זה?
ארבל אסטרחן: כן, אך לוועדה הזאת אין סמכויות לפי התקנון.
ארבל אסטרחן: מקימים אותה בכל פעם מחדש.
רשף חן: אז שייכתב כאן "זכויות הילד".
אנה שניידר: אם זה יופיע כאן ישאלו למה להקים את הוועדה לזכויות הילד.
רשף חן: זכויות ילדים – זה חייב להיות בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.
אנה שניידר: תלוי מהי הזכות.
אנה שניידר: יש דברים ברווחה, יש בחינוך ועוד.
אנה שניידר: בסעיף הזה אפשר לכתוב: "רווחה, לרבות ביטחון סוציאלי ומערכת הבטחת הכנסה".
אנה שניידר: בלי המילה "כולל".
רשף חן: אבל הבטחת הכנסה זה ביטחון סוציאלי.
רשף חן: אני מציע: "עבודה וזכויות עובדים; רווחה, לרבות זכויות סוציאליות;" – ובלי המילים "מערכת הבטחת הכנסה".
רשף חן: נכתוב עוד: "בריאות לרבות בריאות ממלכתית".
אנה שניידר: זה חוק ביטוח בריאות ממלכתי.
רשף חן: אני מבין שגם בתי חולים פרטיים הם בוועדה הזאת.
רשף חן: לדעתי יש לכתוב: "בריאות ושירותי בריאות".
רשף חן: אחר כך: "המוסד לביטוח לאומי; שיקום; נכים, שיקומם ומשפחותיהם".
אנה שניידר: צריך להתייחס גם לנכי צה"ל: "נכים, לרבות נכי צה"ל ונפגעי המלחמה בטרור, שיקומם ומשפחותיהם".
אנה שניידר: לעניין הנוער, הייתי מורידה כאן את "עבריינות הנוער".
אנה שניידר: נוער הוא לא מטרה בפני עצמה.
ארבל אסטרחן: אם מדובר בדוחות משטרתיים, זה נידון בוועדת הפנים ואיכות הסביבה; אם עוסקים בחוק העונשין, זה נידון בוועדת החוקה, חוק ומשפט.
רשף חן: בעבריינות נוער, לעומת עבריינות אחרת, יש אלמנט של שיקום, הגישה אחרת.
רשף חן: נשאיר את "עבריינות נוער".
אנה שניידר: את "חוקת התשלומים לחיילים ומשפחותיהם" אפשר להוריד.
רשף חן: אני מציע למחוק את המילים "חוקת התשלומים...".
רשף חן: איפה נידון שכר החיילים?
אנה שניידר: בוועדה המשותפת לתקציב הביטחון.
רשף חן: אני עובר לקרוא את פסקה (10).
אנה שניידר: אני חושבת שצריך להשאיר את המילה "לענייני" בשם הוועדה.
אנה שניידר: חבר הכנסת כהן מדבר אתי על זה כל הזמן.
אנה שניידר: לדעתי בכל ועדה צריך להוסיף אותה.
רשף חן: זה קיים גם בשלטון המקומי.
רשף חן: אם אומרים "ועדת ביקורת המדינה" העיתונות והציבור יהיו משוכנעים שהאנשים בוועדה הם-הם המבקרים; זה בגלל ש"ביקורת" הוא פועל.
רשף חן: בוועדות אחרות זה פחות מובהק.
רשף חן: אדם מהרחוב ששומע את השם "ועדת המדע" לא חושב שיושבים שם עם מעבדות.
רשף חן: אבל זה לא כך בנוגע לוועדה לענייני ביקורת המדינה.
רשף חן: הייתי יושב-ראש הוועדה לענייני ביקורת בחיפה.
רשף חן: כך זה מוגדר ברשויות המקומיות, וכולם קוראים לזה ועדת הביקורת; כתוצאה מזה העיתונות והציבור משוכנעים שיושב-ראש ועדת הביקורת הוא מבקר העירייה.
רשף חן: הרוב לא מבינים את ההבדל.
אנה שניידר: אם כן אולי נקיש מחוק הרשויות המקומיות?
אנה שניידר: הרי רוצים חוות דעת בעניין זה.
רשף חן: אני קורא את פסקה (10).
רשף חן: מה בנוגע לדיון בדוחות מבקר המדינה?
רשף חן: נכון שכתוב כאן "סמכויות מבקר המדינה" – וזה אומר שאפשר לדון בתיקונים לחוק מבקר המדינה; אבל לא כתוב פה שהוועדה דנה בדוחות הביקורת.
ארבל אסטרחן: אני קוראת: "הונח הדין וחשבון של המבקר על דוכן הכנסת… תדון בהם הוועדה ותגיש לכנסת את סיכומיה והצעותיה".
אנה שניידר: נכתוב: "דיון בדוחות מבקר המדינה ובדוחות נציב תלונות הציבור על-פי חוק מבקר המדינה".
אנה שניידר: ואחר כך: "הקשר עם מבקר המדינה", בלי "נציב תלונות הציבור".
אנה שניידר: ההמשך כמו שכתוב בפסקה.
רשף חן: אני קורא את פסקה (11).
רשף חן: יש כאן אבסורד שאין כדוגמתו.
רשף חן: על-פי הניסוח זוהי ועדה שיכולה להגן על "אישה בשל נטייה מינית".
רשף חן: אבל בפועל עוסקים בוועדה גם בגברים הומוסקסואלים, אף שאין לכך רמז בפירוט.
ארבל אסטרחן: זה לא בהכרח קשור לשם.
ארבל אסטרחן: זאת החלטה של יושבת-ראש הוועדה הקודמת.
רשף חן: זה אפילו שוביניסטי במידה מסוימת, כאילו ההומוסקסואלים הם נשים.
רשף חן: השם הוועדה למניעת הפליה הוא חזק בהרבה.
רשף חן: לוועדה כזאת יכול להיות ערך רציני הרבה יותר.
ארבל אסטרחן: אבל הפליות מסוגים שונים נידונות במקומות שונים.
ארבל אסטרחן: למשל חוק שוויון הזדמנויות הולך לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות, למשל.
אנה שניידר: תמיד יש בעיות ומלחמות לאן יגיעו הנושאים.
אנה שניידר: בריאות האישה נידונה בוועדה לקידום מעמד האישה.
אנה שניידר: שאלתי את חברת הכנסת דיין לאן תלך בריאות הילדה, בוועדה לקידום מעמד הילד?
אנה שניידר: ומה בנוגע לבריאות הזקן?
רשף חן: אני מבקש לתקן כאן משהו בחלוקה בין הסעיפים: "קידום מעמד האישה לקראת שוויון בייצוג, בחינוך ובמעמד האישי; מניעת אפליה בשל מין או נטייה מינית בכל התחומים".
רשף חן: ובסעיף הבא יהיה שינוי נוסף: "הקטנת פערים בין המינים בכלכלה ובשוק העבודה".
ארבל אסטרחן: אני מציעה: "שוויון בייצוג, בחינוך ובמעמד האישי ובשוק העבודה" – את "שוק העבודה" נעביר לסעיף הזה.
רשף חן: נכון: "לקראת שוויון בייצוג, בחינוך, במעמד האישי, בכלכלה ובשוק העבודה".
רשף חן: ובסוף ייכתב: "מאבק באלימות כלפי נשים".
רשף חן: נושא הסחר בנשים, נושא חמור מאוד, מתאים מאוד לוועדה הזאת; אך מקימים לשם כך ועדה מיוחדת.
אנה שניידר: יש עוד עניינים כאלה.
אנה שניידר: עומדים גם להקים ועדה מיוחדת לבחינת הפערים בחינוך, למשל.
אנה שניידר: זה גם דורש כוח אדם נוסף.
רשף חן: אני קורא את פסקה (12).
רשף חן: מחקר מדעי במוסדות להשכלה גבוהה שייך לחינוך?
אנה שניידר: ועדת המדע קמה כשוועדת החינוך כבר הייתה קיימת.
אנה שניידר: לכן נוצרו הבחנות כאלה.
אנה שניידר: במחקר מדעי שבאוניברסיטאות יכולה לדון ועדת החינוך והתרבות או ועדת המדע.
אנה שניידר: יכול להיות שגם הוועדה הזאת מיותרת.
אנה שניידר: לפי ההיגיון הזה גם הספורט היה צריך להיות בנפרד.
אנה שניידר: זאת דעתי.
אנה שניידר: בכל מקרה לא נגענו בבעיות האלה.
אנה שניידר: השארנו הכול כמות שהוא.
אנה שניידר: אפשר לצבוע את הסעיף.
רשף חן: אני מציע לכתוב "מחקר מדעי" בלי להוסיף "שלא במוסדות להשכלה גבוהה".
רשף חן: מה זה משנה איפה מתנהל המחקר המדעי?
רשף חן: ומה בנוגע למחקר ביטחוני?
ארבל אסטרחן: אם יש כאן "מחקר ופיתוח סביבתי" למה לכתוב שוב "מחקר מדעי"?
ארבל אסטרחן: כל מטרת הסעיף הייתה להוציא מהמניין את המוסדות להשכלה גבוהה.
ארבל אסטרחן: הרי ממילא בסוף כתוב "והכול בתחום האזרחי שאינו ביטחוני", לא צריך לכתוב זאת שוב ושוב.
רשף חן: יש לכתוב: "מחקר ופיתוח מדעי אזרחי".
רשף חן: השקעות בטכנולוגיות מתקדמות נידונות בוועדת בכלכלה, נכון?
רשף חן: אז כאן יש לכתוב "פיתוח טכנולוגיות מתקדמות".
אנה שניידר: את "מחקר ופיתוח סביבתי" צריך להוריד.
אנה שניידר: הוא נוגע יותר לוועדת הפנים ואיכות הסביבה.
אנה שניידר: את זה נוריד.
אנה שניידר: אם מדובר במחקר, ממילא הוא מחקר מדעי.
רשף חן: גם אם המחקר אינו מדעי אלא עוסק באיכות הסביבה, הוא לא צריך להיות כאן.
רשף חן: מורידים את "מחקר מדעי באקדמיה הישראלית למדעים" ואת "מחקר מדעי שלא במוסדות להשכלה גבוהה" ו"במכוני מחקר".
רשף חן: לעניין הקשר עם ועדת החינוך והתרבות: אם הכלב הוא המחקר והזנב הוא העובדה שהנושא הוא חלק מהאוניברסיטה, העניין צריך להידון בוועדת המדע והטכנולוגיה.
רשף חן: אם להפך –דיון בניתוחי צפרדעים למשל – הנושא צריך להידון בוועדת החינוך והתרבות.
רשף חן: השאלה היא מהו העיקר ומהו הטפל.
אנה שניידר: אני מציעה לצבוע בירוק את כל הפסקה הזאת.
רשף חן: למעשה על כל הסעיף יצטרכו לעבור.
אנה שניידר: את "והכול בתחום האזרחי שאינו ביטחוני" שלמטה אפשר להוריד.
אנה שניידר: נוסיף: "פיתוח טכנולוגיות אזרחיות מתקדמות".
אנה שניידר: את "מחקר מדעי באקדמיה הישראלית" – אפשר להוריד.
אנה שניידר: הורדנו גם את "מחקר מדעי שלא במוסדות להשכלה גבוהה".
אנה שניידר: את "מכוני מחקר" נשאיר.
אנה שניידר: נוסיף כאן "קשר עם מדענים ראשיים של משרדי הממשלה".
רשף חן: לדעתי צריך לתקן ולכתוב: "המועצה הלאומית למחקר ופיתוח" – בה"א הידיעה.
רשף חן: אבל לדעתי בכל זאת יש להשאיר את "והכול בתחום האזרחי שאינו ביטחוני".
אנה שניידר: אז נוריד את "אזרחי" שלמעלה.
רשף חן: בכל הנוגע למחקרים באוניברסיטה – ועדת הכנסת תצטרך להחליט.
רשף חן: אני קורא את סעיף קטן (ב) בסעיף 29.
ארבל אסטרחן: אם רוצים להוסיף ועדה, אפשר להוסיף עוד פסקה.
ארבל אסטרחן: אין צורך בסעיף קטן (ב).
רשף חן: נכון, זה על דרך של תיקון תקנון.
ארבל אסטרחן: אני קוראת את סעיף קטן (ג).
ארבל אסטרחן: בעצם זה נכנס בתחומי ועדת הכנסת, אך זה סעיף חשוב.
אנה שניידר: נכון, וייתכן שיהיה צורך לעבות אותו כתוצאה מהכוכביות.
אנה שניידר: אני מפנה לכוכבית בעמ' 12: "מניעת כפילות בדיונים בעבודת הוועדות: הביאה מליאת הכנסת נושא לטיפולה של ועדה או שהחליטה ועדת הכנסת על העברת הנושא לטיפולה של ועדה… כל ועדה המעלה על נושא תשמור על תיחום העניינים כפי שנקבע בתקנון".
רשף חן: צריך להוסיף בסוף סעיף קטן (ג) "ולקבוע אם ועדה חרגה מסמכותה".
אנה שניידר: מרגע שוועדת הכנסת פוסקת, מה זה משנה?
אנה שניידר: לא צריך להוסיף את הכוכבית הזאת.
רשף חן: לפעמים מלכתחילה שואלים מי ידון בנושא כלשהו, וועדת הכנסת קובעת.
אנה שניידר: אין דבר כזה.
אנה שניידר: המליאה קובעת.
רשף חן: אבל מביאים את זה לכאן.
רשף חן: אפשרות אחרת היא שוועדה כלשהי מתחילה לדון במשהו, זה נודע לוועדה אחרת שום מזדעקים.
אנה שניידר: שני המקרים הם חילוקי דעות.
ארבל אסטרחן: אם הכנסת מורידה את העניין לוועדת הכנסת וועדת הכנסת קובעת ועדה כלשהי, היא רק מודיעה על כך לכנסת.
ארבל אסטרחן: אך אם הכנסת קבעה ועדה, ועדת הכנסת יכולה רק להמליץ למליאה לשנות את ההחלטה.
אנה שניידר: אולי נכתוב: "פסיקה בהמלצות בחילוקי דעות לפי העניין תהיה נתונה בידי ועדת הכנסת"?
אנה שניידר: לדעתי הכול כלול בסעיף קטן (ג).
רשף חן: אך צריך לעבות את סעיף קטן (ג).
רשף חן: לא ניכנס כעת לניסוח.
רשף חן: המצבים הם אלה: כשהמליאה החליטה לא נכון וועדת הכנסת רוצה להמליץ לשנות את ההחלטה; כשהמליאה לא החליטה והכנסת צריכה להחליט בין כמה אפשרויות.
אנה שניידר: לדעתי זה כלול בנוסח של סעיף קטן (ג).
אנה שניידר: אפילו שהוא מעורפל קמעה.
רשף חן: ואם המליאה החליטה משהו וזה לא מוצא חן בעיני המציע?
רשף חן: ועדת הכנסת מחליטה בעניין?
רשף חן: לטענתי לא.
רשף חן: המליאה מחליטה.
רשף חן: ועדת הכנסת יכולה רק להמליץ לשנות את החלטת המליאה.
אנה שניידר: לכן הצעתי: "לפסוק או להמליץ לפי העניין".
אנה שניידר: מיותר להכניס סעיף מפורט כל כך.
רשף חן: ייתכן שזה צריך להיות סעיף נפרד.
אתי בן יוסף: יש סעיף 117.
ארבל אסטרחן: אם בקריאה ראשונה הכנסת לא החליטה על ועדה, ועדת הכנסת תחליט.
ארבל אסטרחן: כך גם בהצעות לסדר.
רשף חן: אנחנו מנסים שהתורה שבעל פה תהיה קטנה ככל האפשר.
רשף חן: אני מציע לכתוב בצורה ברורה את כל האפשרויות.
אנה שניידר: אבל כשבאים לפרש והדבר כתוב בצורה מפורטת כל כך יש בעיה לסטות ממה שלא מופיע במפורש.
אנה שניידר: אם כתוב באופן כללי שוועדת הכנסת היא הפוסקת בחילוקי דעות מכל סוג לעניין סמכויות הוועדות – זה מתאים.
רשף חן: אך לכאורה היא תוכל לגבור על החלטות המליאה, כך זה עולה מהניסוח, וזה לא נכון.
ארבל אסטרחן: אני קוראת את סעיף 117: "החליטה הכנסת להעביר הצעת חוק לוועדה, והיו הצעות שונות בנוגע לוועדה אליה תועבר הצעת החוק או שלא הוצעה ועדה מסוימת, תקבע ועדת הכנסת את הוועדה אליה תועבר הצעת החוק".
ארבל אסטרחן: כלומר ועדת הכנסת לא גוברת על המליאה, כי המליאה לא החליטה.
ארבל אסטרחן: המליאה ביקשה מוועדת הכנסת לקבוע.
רשף חן: אני בספק אם ועדת הכנסת יכולה לקבוע ועדה שלא הוצעה במליאה.
רשף חן: לכאורה עליה לבחור רק בין הוועדות שהוצעו.
רשף חן: בפועל נדמה לי שהנוהג הוא אחר.
רשף חן: צריך לכתוב במפורש: "בכל מצב שבו התעוררו חילוקי דעות בנוגע לוועדה המתאימה לדון, בין שהמליאה החליטה או לא החליטה על ועדה בעת העברת החוק, רשאית ועדת הכנסת לקבוע…" אבל אז היא גוברת על המליאה.
ארבל אסטרחן: בנוגע להצעות לסדר כתוב: "החליטה הכנסת שנושא של הצעה על סדר היום יידון בוועדה של הכנסת אך לא קבעה את הוועדה, אם משום שהוצעו הצעות שונות…".
ארבל אסטרחן: זה בפרק של הצעות לסדר.
ארבל אסטרחן: יש הוראה בפרק של הצעות חוק.
רשף חן: צריך להאחיד.
רשף חן: לוועדה יש שלוש פונקציות: אם המליאה קבעה משהו, הוועדה יכולה להמליץ למליאה לשנות את קביעתה; אם המליאה לא קבעה, תפקידה לקבוע – ואז היא יכולה לקבוע מה שהיא רוצה; אם כבר יש דיון, כי יושב-ראש ועדה יכול להתחיל דיון בלי הפרוצדורה, גם אז בסמכותה לקבוע.
רשף חן: הרי אי-אפשר לדון במשהו שהוא לא בסמכות הוועדה.
רשף חן: נניח שיושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט ידון במצב הכלכלה בגליל המערבי, כי בא לו?
רשף חן: זה לא בסמכות שלו.
רשף חן: אני מדבר על מצב שבו ועדה דנה בנושא מסוים ומישהו, חבר ועדה או יושב-ראש של ועדה אחרת, מתלונן על כך.
אנה שניידר: אין הוראה בעניין זה.
אנה שניידר: בפועל היינו משתמשים בסעיף הזה.
אנה שניידר: אומרים שיש לפנות לוועדת הכנסת.
רשף חן: אז כדאי לכתוב את זה.
רשף חן: נכתוב את שלוש הסיטואציות.
אנה שניידר: נציע נוסח לישיבה הבאה.
אתי בן יוסף: עלינו לקבוע ישיבה נוספת.
רשף חן: נקבע ישיבה נוספת ליום שני, 4 באוגוסט 2003, בשעה 12:00.
רשף חן: במועד ההוא נקבע את ההמשך.
רשף חן: שלום לכולם, נפתח את הישיבה מהנקודה שהפסקנו בה בישיבה הקודמת.
ארבל אסטרחן: יש שתי נקודות קודמות שסימנתי אותם שנשארו מהפעם הקודמת ואז נעבור להיכן שהפסקנו בפעם שעברה.
ארבל אסטרחן: מה שמסומן כסעיף 183, כשהכנסתי את הנוסח ראיתי שמשהו חסר,
ארבל אסטרחן: כתוב שהקריאה השנייה תיערך למחרת ההנחה, אלא אם החליטה ועדת הכנסת על הקריטריונים.
ארבל אסטרחן: זה מה שכתוב היום ולא כתוב היום מי יכול לבקש את הדיון, לפי מה שמוצע כאן זה יהיה יו"ר הוועדה.
ארבל אסטרחן: בקריאה ראשונה בהצעת חוק ממשלתית כתבנו שצריכה להיות בקשה מנומקת בכתב בצירוף הנוסח.
רשף חן: מה הפרוצדורה היום?
ארבל אסטרחן: זה לא ממש מוסדר, הוועדה יכולה להגיש, יכול להיות שנכון שרק הוועדה אבל נגיד שגם הממשלה יכולה לבקש אם זו הצעת חוק ממשלתית, או בכל מקרה היא תוכל, אבל זה לא נותן כוח לחבר הכנסת, אפילו לא למציע כי זו הוועדה.
רשף חן: תוסיפי את זה.
ארבל אסטראחן: דבר אחד שנותר שביקשתם שאבדוק, בעמוד 95 יש כוכבית שהוחלט להעלות אותה לסעיף שאומרת אם יש רוב נדרש באיזה קריאות הוא נדרש.
ארבל אסטראחן: הכוכבית אומרת שכשהוא נדרש, הוא נדרש בהצבעה על הסעיף בקריאה שנייה ולא על ההסתייגות.
ארבל אסטראחן: למשל חוק יסוד הממשלה שאומר שנדרש רוב לקריאה ראשונה שנייה ושלישית, אם יש הסתייגות לא צריך, סעיף עם הסתייגות צריך.
ארבל אסטראחן: אז אמרתי שבעצם יש סתירה לחוק יסוד משק המדינה שמדבר על הסתייגות תקציבית שגם צריכה רוב, ואתה אמרת שכשיש הסתייגות תקציבית האם משווים את זה לנוסח הוועדה או למצב הקיים.
ארבל אסטראחן: למשל הוועדה מציעה משהו שעולה ארבעה מיליון וההסתייגות מוסיפה שני מיליון האם היא תקציבית או לא, אני סברתי שהיא תקציבית ואתה סברת שלא.
רשף חן: אני אומר שהסתייגות תקציבית זו הסתייגות שבהשוואה להצעת הוועדה היא מוסיפה חמישה מיליון שקל, אם ההסתייגות היא של שקל?