GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עמיר פרץ: למעשה, חוק ההסכמים הקיבוציים במדינת ישראל קובע שברגע שהוקם ארגון יציג כלשהו - וארגון יציג בישראל מוקם על סמך זה ששליש מהעובדים באותו מקום עבודה מחליטים שהם רוצים להתאגד- חוק ההסכמים הקיבוציים לצערי לא קובע באופן מפורש את חובת המעסיק לנהל משא-ומתן .
עמיר פרץ: היום יש לקונה בחוק.
עמיר פרץ: ברוב המדינות המתקדמות - אפילו בארצות הברית - ברגע שיש ארגון יציג שנבחר כחוק, המעסיק מנהל אתו משא-ומתן.
עמיר פרץ: זה עוד לא אומר שיגיע אתו להסכם, אבל ניהול משא-ומתן הוא חובה על מעסיק מול ארגון יציג שנבחר.
רוני בר-און: עמדת ממשלה.
רוני בר-און: אין עמדת ממשלה, נראה אותה כמתנגדת.
גדעון סער: הקואליציה מתנגדת.
רוני בר-און: האם מישהו רוצה לומר דברים כנגד ההצעה?
רוני בר-און: חבר הכנסת סער.
גדעון סער: אני חושב שאין דחיפות בעניין הזה.
גדעון סער: מדובר פה בטענה שהיא טענת רוחב בנושא של הסכמים קיבוציים, שמבטאת השקפת עולם שאנחנו חולקים עליה, אבל היא בסדר, היא יכולה להתלבן גם בהמתנה רגילה של הצעות חוק פרטיות.
רוני בר-און: הוא טוען שהחוק הזה נועד לפתור את בעיית השביתה.
גדעון סער: באמת, החקיקה תפתור בעיה של שביתה?
עמיר פרץ: ברגע שהחוק הזה יעבור - באותו יום נגמרת השביתה.
רוני בר-און: מי בעד מתן פטור מחובת הנחה מוקדמת, ירים את ידו.
גדעון סער: התייעצות סיעתית לאחר הצבעה, לא באמצע הצבעה.
רוני בר-און: אתה מצביע או שאתה לא מצביע?
רוני בר-און: אין התייעצות באמצע הצבעה.
רוני בר-און: לא ניתן פטור מחובת הנחה.
אחמד טיבי: אני מבקש רוויזיה.
רוני בר-און: רוויזיה בעוד שלוש דקות.
רוני בר-און: רוויזיה.
רוני בר-און: מי בעד רוויזיה, ירים את ידו.
רוני בר-און: בעד הרוויזיה - 8
רוני בר-און: 8 בעד הרוויזיה, 9 נגד הרוויזיה.
החוק הבאות: 1.
החוק הבאות: הצעת חוק הטלויזיה החינוכית, התשס"ד-2004, של חברי הכנסת ענבל גבריאלי, רוני בר-און ויצחק הרצוג (פ/1896)
רוני בר-און: אנחנו עוברים לדון בקביעת ועדות לדיון בהצעות החוק הבאות:
רוני בר-און: הצעת חוק הטלויזיה החינוכית, התשס"ד-2004, של חברי הכנסת ענבל גבריאלי ואחרים, פ/1896.
ענבל גבריאלי: אני מבקשת שזה יעבור לוועדת החינוך.
רוני בר-און: ועדת הכלכלה דנה בזה בעבר, ויש ועדה משותפת שדנה בעניינים הספציפיים.
ענבל גבריאלי: אדוני היושב-ראש, ועדת הכלכלה דנה בכל מיני סעיפי חוק נלווים וקשורים לטלויזיה החינוכית.
ענבל גבריאלי: זו פעם ראשונה שישנה הצעת חוק שגם עוברת בקריאה טרומית.
רוני בר-און: נגד - 2
רוני בר-און: הבקשה להעביר את הצעת חוק הטלויזיה החינוכית, התשס"ד-2004, לדיון בוועדת החינוך, התרבות והספורט נתקבלה.
רוני בר-און: החלטנו להעביר את זה לוועדת החינוך.
רוני בר-און: הנושא הבא - קביעת ועדה לדיון בהצעת חוק פניות הציבור, התשס"ג-2003, של חבר הכנסת ישראל אייכלר, פ/1358.
רוני בר-און: מה רוצה הקואליציה?
גדעון סער: מה נאמר במליאת הכנסת?
רוני בר-און: במליאה אמרו חוקה חוק ומשפט, וכספים.
רוני בר-און: שר התחבורה ביקש להעביר את זה לוועדת הכספים.
גדעון סער: לדעתי, ועדת החוקה.
רוני בר-און: מי בעד ועדת החוקה, ירים את ידו.
רוני בר-און: בעד - רוב
רוני בר-און: פה אחד, לוועדת החוקה.
רוני בר-און: הרעש בדרום מזרח אסיה ומוכנות בישראל לרעידות אדמה - של חברי הכנסת יגאל יאסינוב
רוני בר-און: הנושא הבא הוא קביעת ועדות לדיון בהצעות לסדר-היום.
רוני בר-און: בנושא הרעש בדרום מזרח אסיה ומוכנות בישראל לרעידות אדמה - הצעה של חברי הכנסת יאסינוב, אזולאי, סלומינסקי, בשארה, רן כהן, דהאמשה, בלומנטל.
יעקב מרגי: מהמציעים - גם חבר הכנסת דהאמשה.
גדעון סער: נראה לי ועדת הפנים מכיוון שמדובר ברעידת אדמה.
גדעון סער: זה יכול להיות חוץ וביטחון, משרד החוץ.
יעקב מרגי: למה חוץ וביטחון?
יעקב מרגי: למה לא ועדת המדע?
רוני בר-און: ועדת הפנים זה רעיון טוב.
צבי הנדל: אדוני היושב-ראש, בדיון - כשכולם הסכימו על ועדת מדע - זה היה בגלל שוועדת המדע טיפלה בכך.
צבי הנדל: בזכותה הוקמה ועדה ממשלתית שמטפלת בנושא, ולכן ביקשו שיחזירו את הנושא לוועדת המדע.
צבי הנדל: אני רק מספר מה היה במליאה, אין לי שום עניין בנושא.
רוני בר-און: מה אתה רוצה?
צבי הנדל: ועדת מדע.
רוני בר-און: מי בעד העברת ההצעה לסדר-היום לוועדת המדע?
רוני בר-און: הבקשה להעביר את ההצעה לסדר-היום בנושא: הרעש בדרום מזרח אסיה והמוכנות בישראל לרעידות אדמה, לוועדת המדע והטכנולוגיה, נתקבלה.
רוני בר-און: עבר לוועדת המדע.
רוני בר-און: הנושא הבא: קבלת נוסח ההכרזה של מגילת העצמאות הנוגע לעקרונות היסוד של מדינת ישראל כפרק המבוא לחוקת מדינת ישראל, של חברי הכנסת אליעזר כהן ואופיר פינס-פז.
אתי בן-יוסף: משום שאלה היו הצעות חוק שהפכו להצעות לסדר-היום.
רוני בר-און: מי בעד העברה לוועדת החוקה?
רוני בר-און: בעד - 7
רוני בר-און: ברוב של 7 נגד 1, עבר לוועדת החוקה.
רוני בר-און: הצעה לתיקון סעיף 142ב לתקנון הכנסת בדבר הצעת חוק שחתום עליה חבר כנסת
רוני בר-און: אנחנו חוזרים להצעה לתיקון התקנון – סעיף 142ב לתקנון הכנסת – בדבר גורלה של הצעת חוק שחתום עליה חבר כנסת אשר מונה לשר או לסגן שר, והיא הופכת אקטואלית ביום הזה יותר מאשר בימים אחרים.
רוני בר-און: בין לבין קיבלתי פנייה מחבר הכנסת בנימין פואד בן-אליעזר, שמציע לי הצעה שזה יעבור להיות הצעת חוק ממשלתית – שזה בכלל לא נראה לי – וגם אם זה יהיה בהצעת הוועדה זה עדיין יישא את שם חבר הכנסת.
רוני בר-און: לפי דעתי זה ניסיון לפתור פה בעיות אגו, ובוודאי אני לא רואה מצב שבו הצעת חוק פרטית עולה למעלת הצעת חוק ממשלתית, אבל עלו בין לבין גם דברים אחרים.
רוני בר-און: אפשר היה לפתור את זה באותה מסגרת, אבל פתאום עלה רעיון יותר טוב.
רוני בר-און: הרי הדברים לא קורים מרגע לרגע.
רוני בר-און: חבר כנסת שנודע לו שהוא עומד לעבור לרשות המבצעת – בין שהוא עומד להיות שר או בין שהוא עומד להיות ממונה סגן שר – הרי עד להשבעתו כשר, או הגעה לכנסת כשהוא הפך לסגן שר – זה הרגע שבו הוא לא יכול להמשיך לטפל בהצעה שלו, יש לו זמן – שעה, שעתיים, עשר שעות, לפעמים אפילו שבוע או שבועיים.
גדעון סער: אבל מה רע בהצעה?
גדעון סער: ההצעה הזאת הכי טובה.
רוני בר-און: ההצעה היא טובה, אחרת לא היינו מציעים אותה.
גדעון סער: אני נגד העניין של מציע נוסף.
גדעון סער: יתחילו פה "דילים", עכשיו זה עובר בירושה מזה לזה.
גדעון סער: זה הופך להצעה של הוועדה.
גדעון סער: העברת לוועדה מסוימת – זה הכי הגיוני, זו הצעת חוק של הוועדה.
צבי הנדל: חבר הכנסת סער, כזקן מבחינת הזמן שאני בכנסת – לפחות בין שניכם – זה מה שמקובל.
צבי הנדל: מה שאתה הצעת עכשיו זה מה שהיה מקובל.
רוני בר-און: זה לא היה מקובל כי זה לא היה בתקנון.
צבי הנדל: בדרך הקשה זה היה מקובל.
צבי הנדל: אני הלכתי להיות סגן שר, לקחתי את כל הצעות החוק שלי שלא התקדמו, העברתי אותן לחבר הכנסת אורי אריאל או לאריה אלדד, הוא הגיש אותן מחדש.
גדעון סער: אבל הדרך שהוצעה פה בהצעה לתיקון תקנון היא יותר ממלכתית כי זה כבר עבר שלב מסוים.
צבי הנדל: להעביר את זה לוועדה, אתה אומר.
גדעון סער: ברור שאורי אריאל או מישהו כזה יהפוך למקדם שלה אבל לא משתנה מי שחתום עליה.
ארבל אסטרחן: הקושי בהצעה המקורית שהוצעה הוא שברגע שזה הופך להצעה של הוועדה, זה מקבל כאילו רמה גבוהה יותר, איזושהי עדיפות על פני הצעות חוק של חברי כנסת "סתם", שלא התמנו לשר או לסגן שר.
ארבל אסטרחן: אי אפשר סתם לצרף מציעים, אבל ברגע שהוא יודע שהוא הולך להתמנות – הוא יוכל לצרף מציעים.
ארבל אסטרחן: ברגע שהוא מתמנה – הם נעשים המציעים.
גדעון סער: האם את בעד זה?
ארבל אסטרחן: נראה לי שזה יכול להיות פתרון.
רוני בר-און: ההצעה השנייה נותנת מענה לכולם.
רוני בר-און: אתה יכול למנוע "דילים"?
רוני בר-און: ממילא יש "דילים" בהצטרפויות להצעות חוק.
רוני בר-און: נניח שאתה מחר הולך קדימה או אני הולך קדימה – אני יכול לבחור את יולי או אותך או את ענבל.
רוני בר-און: איזו שחיתות יש בזה?
רוני בר-און: איזה ערך לא תקין יש בכך?
גדעון סער: ממסדים את זה.
רוני בר-און: קודם זה נעשה כך, ועכשיו אנחנו שמים את זה על השולחן.
אורית נוקד: אני רוצה לשאול מה יהיה אם לא יימצא חבר כנסת שירצה לרשת את ההצעה.
רוני בר-און: אז כנראה שזאת הצעה כל כך טובה, שהיא צריכה למות.
רוני בר-און: אם אף אחד לא יהיה מוכן לתת לה משפחה אומנת או אימוץ – כנראה שזה יצור שלא היה צריך לבוא לעולם.
רוני בר-און: אני לא יכול להתמודד עם סוג כזה של בעייתיות.
יולי יואל אדלשטיין: אדוני היושב-ראש, אני רוצה מאוד לחזק את ההצעה שמסתמנת – בניסוח קצר וברור, שמענו עכשיו מפי היועצת המשפטית ארבל – אני חושב שזה תמיד היה ברמת הפרקטיקה, ואני אומר גם על סמך ניסיון אישי שלי – הייתי בסיטואציות האלה גם כשמישהו התמנה והמשכתי הצעות חוק, וגם הפוך.
ארבל אסטרחן: לפני, בין שנודע לו שהוא עומד להתמנות - - -
יולי יואל אדלשטיין: זה מה שאני אומר – צריך פרק זמן מוגדר, נגיד עשרה ימים או שבועיים מיום ההודעה לכנסת על מינויו.
ארבל אסטרחן: אני חשבתי שהוא חייב להודיע לפני המינוי.
יולי יואל אדלשטיין: אי אפשר לפני המינוי.
ארבל אסטרחן: הוא יודע שהוא הולך להתמנות לשר או לסגן שר – הוא יודיע ליושב-ראש הכנסת.
יולי יואל אדלשטיין: היום בסיעת הליכוד עשרה אנשים יודעים שהם אמורים להתמנות לשני תפקידים.
יולי יואל אדלשטיין: אנשים לא יתבזו במצב כזה – זה לא מצב של סיעות קטנות.
יולי יואל אדלשטיין: בסיעות הגדולות זה מצב הרבה יותר רגיש.
יולי יואל אדלשטיין: לכן, חייבים לתת פרק זמן בתקנון בין רגע של ההודעה על מינוייו למליאת הכנסת - - -
רוני בר-און: אני לא רוצה לפתוח את זה, זהו פתח להמון צרות.
רוני בר-און: אין דבר כזה שאין לאדם חצי יום או יום לעשות את המהלך הזה.
יולי יואל אדלשטיין: אבל אין.
רוני בר-און: בוודאי שיש חצי יום.
יולי יואל אדלשטיין: ואם הכנסת לא אישרה?
רוני בר-און: אז החבר שלו יוותר לו בחזרה.
יולי יואל אדלשטיין: זה נראה לי קצת מסרבל את התהליך.
רוני בר-און: אני לא עושה רטרואקטיביות.
רוני בר-און: המליאה צריכה לאשר את זה, נכון?
ארבל אסטרחן: זה צריך להיות מונח 14 יום על שולחן הכנסת.
רוני בר-און: יהיה מונח 14 יום, אין רטרואקטיביות.
קריאה: למה אין רטרואקטיביות?
רוני בר-און: כי אני לא קובע חוקים רטרואקטיבית.
אנה אוליקר: אם חבר כנסת הוא כבר לא שר, ואז ההצעה שלו "רצה", האם צריך להניח את ההצעה שלו מחדש כי הוא רוצה להצטרף שוב להצעה?
רוני בר-און: אם הוא לא העביר את זה בירושה?
אנה אוליקר: אם הוא כן העביר את זה בירושה, אבל הוא עדיין רוצה להיות מצורף.
רוני בר-און: אז היא צריכה לרוץ מחדש, אין ברירה.
אורית נוקד: למה לא רטרואקטיבית?
רוני בר-און: אני לא רוצה, לא יהיה לזה רוב.
רוני בר-און: אל תסבכי אותי.
רוני בר-און: תבקשי שיצרפו אותך בעוד שבוע, בעוד עשרה ימים.
רוני בר-און: אני לא הולך על הרטרואקטיביות.
אורית נוקד: אבל עד כמה שאני מבינה, אין התנגדות.
רוני בר-און: אבל אני מסביר לך שיש התנגדות.
רוני בר-און: התוספת המוצעת: "ואולם, לאחר שנודע לחבר הכנסת כי הוא עומד להתמנות כאמור, ולפני המינוי, רשאי הוא להודיע ליושב-ראש הכנסת כי חברי כנסת אחרים" – חבר או חברי כנסת; חברי כנסת זה גם חבר – "שהסכימו לכך בכתב, יצורפו להצעת החוק כמציעים;"
גדעון סער: האם זה התיקון לחוק או לתקנון?
רוני בר-און: זה התיקון לתקנון, לא צריך חוק.
צבי הנדל: זה מתייחס רק להצעת חוק כשיש מציע יחיד, נכון?
רוני בר-און: נגד – אין
רוני בר-און: ההצעה לתיקון סעיף 142ב לתקנון הכנסת נתקבלה.
רוני בר-און: נמצא אפוא שקיבלנו את זה בלא התנגדות, ברוב דעות, עם נמנע אחד.
רוני בר-און: נניח את זה על שולחן הכנסת ונקווה שזה יעבור בשלום.
רוני בר-און: קביעת סדרי הדיון בהצעת חוק התקציב לשנת הכספים 2005, התשס"ה-2005
רוני בר-און: קביעת סדרי דיון לתקציב 2005 ולחוק ההסדרים.
רוני בר-און: אנחנו נחזור על כל ההחלטות שקבענו בפעם הקודמת, בתיקונים המתחייבים משינוי המועדים, ונאמר כך:
רוני בר-און: שולחן הכנסת ביום שני, 6 בדצמבר, וחוק התקציב הונח מחדש ביום 8 בדצמבר.
רוני בר-און: שר
בשעה 16: ב.
בשעה 16: הכנסת רשאית להסמיך את ועדת הכספים להתחיל בדיוניה עם גמר נאומו של שר
בשעה 16: ג.
בשעה 16: מייד לאחר נאום שר האוצר יתקיים דיון משולב.
בשעה 16: הדיון המשולב על התקציב
בשעה 16: ד.
בשעה 16: בסיום הדיון תינתן תשובת שר האוצר, תתקיימנה הצבעות על הצעת חוק התקציב
בשעה 16: ה.
בשעה 16: ההצבעות ייערכו ביום ד', ב' שבט תשס"ה, 12 בינואר 2005, עם תום הדיון בהצעת
בשעה 16: יוקדם – לא לפני 11:00 בצהרים ולא לאחר 12:00 בצהרים.
בשעה 16: ולקריאה שלישית במסגרת הצעת חוק התקציב והצעת התקציב שמגישה ועדת הכספים
בשעה 16: מה כתבנו בפעם הקודמת בקשר לתקציב הכנסת?
בשעה 16: היתה לנו הסתייגות, אבל היא כבר נתמלאה – על תנאי שזה יוגש לוועדה עד 15 בנובמבר.
בשעה 16: הביטחון, במסגרת הסכום הכולל שיאושר בכנסת בקריאה שלישית.
בשעה 16: קריאה שנייה וקריאה שלישית – על סדרי הדיון בהצעת החוק לקריאה שנייה ולקריאה
: הצעת התקציב לשנת 2005
: הצעת חוק המדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2005, התשס"ה-2005
: אנחנו לא מצביעים על סעיף 4, אלא כשנקבע את סדרי הדיון לקריאה שנייה ושלישית.
: נגד – אין
: ההצעה לסדרי הדיון בהצעת חוק התקציב לשנת הכספים 2005, התשס"ה-2005, ובהצעת חוק המדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2005 (תיקוני חקיקה), התשס"ה-2004,
רוני בר-און: קבענו אפוא פה אחד כי אלה הם סדרי הדיון.
רוני בר-און: הסמכת ועדת הכספים להתחיל בדיוניה על הצעת חוק התקציב לשנת 2005
רוני בר-און: ההחלטה הבאה היא החלטה של ועדת הכנסת בדבר סדרי דיון בהצעת חוק התקציב.
רוני בר-און: בהמשך להחלטת ועדת הכנסת על סדרי הדיון בהצעות חוק התקציב לשנת 2005, מיום שני, כ"ט בטבת התשס"ה, 10 בינואר 2005 – מהיום – מוצע כי ועדת הכנסת תחליט על-פי סעיף 131 לתקנון הכנסת כדלקמן – וצריכים להצביע על כך במליאת הכנסת.
רוני בר-און: בעד – רוב
רוני בר-און: נמנעים – אין
רוני בר-און: גם זה נקבע פה אחד.
רוני בר-און: הנושא הראשון - ערעורים על החלטת יושב-ראש הכנסת והסגנים שלא לאשר דחיפות הצעות לסדר היום.
רוני בר-און: אנחנו מקדמים בברכה את נציגת הנשיאות, חברת הכנסת גילה פינקלשטיין, ומאחלים לך שתצליחי בתפקידך.
רוני בר-און: יש לנו ערעור אחד - ערעורו של חבר הכנסת מיכאל נודלמן, שעניינו ההחלטה להשעות את כל יצוא הנשק הישראלי לגרוזיה.
רוני בר-און: בבקשה, חבר הכנסת נודלמן.
רוני בר-און: וכן הצעה נוספת של חברת הכנסת סולודקין - הרעה ביחסים הדיפלומטיים בין ישראל לרוסיה, עסקת טילים וביטול מכירת הנשק לגרוזיה.
מיכאל נודלמן: אני חושב שבמצב הנוכחי, שנציגים שלנו ביקרו ברוסיה לקראת ההחלטה שלהם, אנחנו צריכים להגיד להם: אתם עושים אותו הדבר עם העסקה עם סוריה.
מיכאל נודלמן: אנחנו לא יכולים להסכים לזה בלי עסקה שהם לא נותנים נשק לסוריה ואז אנחנו לא נותנים לגרוזיה.
מיכאל נודלמן: אני חושב שזאת חולשה שלנו.
מיכאל נודלמן: אני חושב שאם משרד החוץ לא רוצה לדבר - אנחנו, חברי הכנסת, צריכים להגיד לדיפלומטים הרוסים ולרוסיה שככה לא נוהגים.
מיכאל נודלמן: אם אתם רוצים שאנחנו לא ניתן נשק לגרוזיה, אתם לא צריכים לתת נשק לסוריה.
מיכאל נודלמן: אני חושב שעכשיו זה חשוב יותר מכל הנושאים האחרים.
רוני בר-און: העניין ברור לחלוטין.
רוני בר-און: גברתי סגנית היושב-ראש, בבקשה.
גילה פינקלשטיין: אנחנו בדרך כלל מאשרים חמישה נושאים, הפעם אישרנו שישה נושאים שאנחנו חושבים שהם מאוד-מאוד דחופים - הנושא של איום על חיי השרים, הירצחו של ראש ממשלת לבנון לשעבר, עובדים זרים הגרים בכלובים, דו"ח על אלימות מינית, תוואי הגדר.
גילה פינקלשטיין: יש הרבה דוברים, ואני חושבת שביום רביעי נישאר כאן עד חצות.
רוני בר-און: אני אבוא ב-11:30 בלילה לראות אם נישאר עד חצות.
רוני בר-און: אם יעברו בדקה את חצות הלילה, גם אני אצא צודק, כי יֵצא שישבו פעם ביום חמישי.
רוני בר-און: דעתי כדעתו של חבר הכנסת נודלמן.
רוני בר-און: אני סבור שיש פה לפחות שני נושאים שבהם אושרו הצעות של שני דוברים בלבד - העובדים הזרים והדו"ח השנתי על אלימות מינית, כך שקשה לי להניח שנגיע עד חצות.
רוני בר-און: אנחנו נעבור להצבעה.
רוני בר-און: מי בעד קבלת הערעור ומי נגד?
רוני בר-און: בעד קבלת הערעור - כולם נגד - אין נמנעים - אין הערעור נתקבל.
רוני בר-און: הערעור התקבל פה אחד.
רוני בר-און: אנחנו מאחלים לך, חבר הכנסת נודלמן, ולחברת הכנסת סולודקין בהצלחה, ובעיקר שתצליחו להציל את מערכת היחסים עם גרוזיה.
רוני בר-און: זה חשוב.
רוני בר-און: קביעת זמן מינימלי לרוויזיות ולהתייעצות סיעתית
רוני בר-און: ועדת הכנסת דנה בפנייתו של חבר הכנסת דוד טל להסדיר את הנושאים של רוויזיה.
רוני בר-און: ביום 23 ביולי קיימנו דיון ראשון בהצעה, סוכם לקבל מידע מפרלמנטים שונים.
רוני בר-און: קיבלנו את התחקיר של הממ"מ.
רוני בר-און: ביום 19 באוקטובר שבנו וקיימנו דיון שני בעניין, וסוכם כי תובא הצעה מגובשת כנוהל יושבי-ראש הוועדות לגבי רוויזיות, התייעצויות סיעתיות.
רוני בר-און: חבר הכנסת רשף חן טרח והכין לנו הצעה.
רוני בר-און: עכשיו בפעם הראשונה רואה אותה וקורא אותה.
רוני בר-און: זאת תהיה פנייה מטעם ועדת הכנסת אל יושבי-ראש ועדות הכנסת ואל חברי הכנסת ועניינה דיון מחדש (רוויזיה) והתייעצות סיעתית.
רוני בר-און: "ועדת הכנסת דנה בפנייתו של חבר הכנסת דוד טל להסדיר את הנושאים של רוויזיה (דיון מחדש כלשון סעיף 110 לתקנון הכנסת) והתייעצות סיעתית.
רוני בר-און: ועדת הכנסת מבקשת להבהיר ליושבי-ראש הוועדות ולחברים בהן, כי יש לנהוג בנושאים אלה - קרי רוויזיה והתייעצות סיעתית - בהגינות ובתום לב.
רוני בר-און: משמעות הדבר היא שחבר ועדה אינו צריך לבקש רוויזיה או התייעצות סיעתית למטרות עיכוב הדיון והטרדה בלבד.
רוני בר-און: חבר הכנסת רשאי לבקש זאת, כאשר הוא מאמין שביכולתו לקרוא לחברים שלא נכחו בהצבעה באופן שתוצאות ההצעה ישתנו, או כאשר הוא זקוק להתייעץ עם סיעתו בדבר אופן הצבעתו.
רוני בר-און: כאשר יושב-ראש הוועדה נוכח שבקשת חבר הכנסת נעשתה בתום לב, עליו לנהוג בסבירות ולתת זמן מספיק לשם הזמנת החברים או לקיום ההתייעצות הסיעתית, לפי העניין.
גדעון סער: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לנמק מדוע על אף שראיתי כאן את הנוסח של חבר הכנסת חן אני סבור שאין שום צורך לעשות כל שינוי במצב הקיים.
גדעון סער: בא חבר הכנסת רשף חן ומכניס עקרונות הקיימים במשפט המינהלי, הוא עקרון תום הלב, עקרון הסבירות, ההגינות וכדומה.
גדעון סער: חזקה על יושבי-ראש הוועדות השונים שאלה העקרונות אשר ממילא מדריכים אותם בפעולתם.
גדעון סער: עם זאת, פעמים רבות לכל אחד מאיתנו, בין הוא מהאופוזיציה ובין אם הוא מהקואליציה, יש טענות.
גדעון סער: אני יכול לטעון מדוע אדם מבקש רוויזיה יומיים או שלושה אחרי קיום הדיון, כאשר פתאום הוא מתעשת ולא היה צמוד לדיון כאשר הצלחתי להעביר הצבעה, ומישהו אחר יכול להגיד מדוע במקרה אחר ניתנת רק דקה.
גדעון סער: אנחנו גם לא יכולים לעקר את המשחק הפרלמנטרי באופן מוחלט.
גדעון סער: אנשים מבקשים רוויזיה, למשל כאשר יש תקציב ולפעמים אתה מצביע על עשרות וגם מאות הסתייגויות בלילה אחד בוועדת הכספים.
גדעון סער: זה כלי הנשק של האופוזיציה - היא מבקשת רוויזיה.
גדעון סער: אם אגיד: צריך להיות זמן מינימלי של חמש דקות, לעולם לא אגמור את ליל ההצבעות הזה.
דוד טל: נחריג את ליל ההצבעות הזה.
גדעון סער: אני לא רוצה להחריג, מכיוון שאין רק ליל ההצבעות על התקציב.
גדעון סער: יכול להיות גם היום שבו מאשרים את חוק פינוי-פיצוי וגם עליו היו מאות הסתייגויות.
גדעון סער: רשימת המצבים הפרלמנטריים היא מאוד רחבה, מאוד גדולה, ואנחנו לא יכולים לקבוע סט של עקרונות שנכון לכל מצב נתון.
גדעון סער: אנחנו חייבים לסמוך על ההגינות של אותו יושב-ראש ועדה, בדרך כלל יושבי-ראש הוועדות נוהגים בהגינות ואם אכן התהפך הרוב או אם בעצם נדרשת התייעצות אמיתית, הם מאפשרים את הדבר הזה.
גדעון סער: בסופו של דבר כל כניסה למתחם הזה יכולה לפגוע גם באופוזיציה, כי אם נכנסים ופותחים את כל מערכת הכללים, אתה יכול להגביל אותה.
גדעון סער: בסך הכל, הרבה פעמים רוויזיה היא צודקת כאשר יש פורום רנדומלי שמקבל החלטה בנושא מאוד קריטי, ויש מקרים שהיא סתם טורדנית.
גדעון סער: לכן, אדוני היושב-ראש, אני מציע פשוט לא לשנות ממצב הדברים הקיים.
רוני בר-און: אני לא רואה שאנחנו משנים בקריאה הזאת - -
גדעון סער: בוודאי שאנחנו משנים.
גדעון סער: אני לא מקבל את זה שהוא קובע סט טעמים מוגבל מדוע צריך לבקש רוויזיה ומדוע צריך לבקש התייעצות סיעתית, או שאנחנו באים ואומרים "הגינות ותום לב".
גדעון סער: הגינות ותום לב אלה דברים שקיימים מכוח - -
רוני בר-און: אם אתה יוצא מתוך הנחה שכך ממילא נוהגים, אז מה הבעיה?
גדעון סער: כשיושב-ראש ועדה או אדם פה בבית מפעיל כוח לפי התקנון, אני יוצא מתוך הנחה שהעקרונות חלים על ההתנהגות שלו.
רוני בר-און: ולא ראויים כאן הדברים שתמיד נוהג יושב-ראש הכנסת לצטט את מנהיג הליכוד המנוח, מנחם בגין, שגם המובן מאליו ראוי שייאמר מפעם לפעם?
אהוד יתום: איפה הוא ואיפה אנחנו.
גדעון סער: אל"ף, המובן מאליו צריך שייאמר, אז הנה אמרנו.
גדעון סער: אבל לא חייבים להגיד אותו בתקנון.
גדעון סער: מנחם בגין כאופוזיציונר וכראש ממשלה חי טוב מאוד עם התקנון כפי שאנחנו מכירים אותו בלי פירוט, ובסופו של דבר השאלה אם יש הגינות ותום לב תלויה באנשים ולא תלויה בסעיפים.
רוני בר-און: דווקא בשאלה הזאת שהיא קצת יותר עקרונית, לפחות כפי שהיא מוצגת כאן כרגע, מעניין אותי לשמוע את דעתו של יושב-ראש ועדת האתיקה של הכנסת.
אריה אלדד: אני לא חושב שזה קשור לאתיקה, אבל אם לא מעגנים את זה ממש בתקנון אלא זאת רק קריאה ליושבי-ראש הוועדות, אני לא רואה בזה פסול.
רוני בר-און: נשמע עכשיו את חבר הכנסת רשף חן.
מאיר פרוש: צריך לזכור שחבר הכנסת חן כתב את זה בזמנים הטובים.
רשף חן: ולמרות זאת דעתי לא השתנתה.
רוני בר-און: חזקה עליו שהוא לא משנה את דעתו בשום עניין, לכן הוא עבר מהקואליציה לאופוזיציה.
רשף חן: חבר הכנסת סער, הסכמתי עם כל מה שאמרת עד שהגעת לסוף, כי אני מתקשה להבין איזה פגם או בעיה אתה יכול למצוא בהחלטה.
רוני בר-און: חבר הכנסת סער אומר שהוא לא רוצה להגביל את שיקול הדעת של היושב-ראש.
רוני בר-און: אם לפעמים היושב-ראש, בגלל צרכים קואליציוניים-אופוזיציוניים-פוליטיים, משתמש במכשיר הזה גם כמניפולציה - צר לי לומר את הדברים עלי כתב - הוא אומר:
רוני בר-און: אני לא במצב - -
גדעון סער: אני לא מסכים עם זה.
גדעון סער: למה חבר ועדה שהוא באופוזיציה לא יכול לבקש רוויזיה כדי לעכב את הדיון?
גדעון סער: זכותו לנסות לעכב את הדיון וזכותו של היושב-ראש לא לאפשר זאת.
גדעון סער: זה תפקידו של חבר הכנסת באופוזיציה, מיקי איתן עמד 12 שעות על הדוכן במליאה לצורכי עיכוב הדיון.
גדעון סער: זה לגיטימי.
רשף חן: יש תיאוריה ויש פרקטיקה.
רשף חן: מה שכתוב בהצעה שלי זאת התיאוריה, זה בא ואומר: בעולם מושלם שבו כולם פועלים פשוט כדי לקדם חקיקה יעילה בכנסת, לא מעניין אותם שום דבר אחר, יכולים להתעורר מצבים שצריך להתייעץ עם הסיעה, יכול להתעורר מצב שאתה רוצה לקרוא לאנשים אחרים.
רשף חן: לזה נועד התקנון, על זה חשבו כשניסחו את התקנון וזה מה שכתוב פה, ואת זה צריכים לעשות בתום לב שני הצדדים.
רשף חן: כולנו פה חיים גם בעולם הפרקטיקה.
רשף חן: בעולם הפרקטיקה לפעמים אנחנו משתמשים בתקנון ובכלים שניתנו לנו למטרות מאוד נקיות ויפות כדי לקדם מטרות אחרות, שהן אולי לא בלתי חוקיות אבל הן בוודאי לא הכוונה המקורית שלשמה נכתבו הסעיפים האלה בתקנון.
רשף חן: מה שבעצם נאמר כאן הוא, שכאשר חבר הכנסת משתמש בזה למטרות הלגיטימיות התקנוניות, יושב-ראש הוועדה צריך להשיב באותה מידה ולא לעשות משהו שהוא ניצול מעמדו כיושב-ראש הוועדה.
רשף חן: לעומת זאת, כאשר יושב-ראש הוועדה נוכח - ולא קשה לזהות את זה - שחבר הכנסת בעצם מבקש רוויזיה כדי לבקש רוויזיה, כדי למשוך את הזמן, שאין שום סיכוי לשינוי והוא לא באמת צריך התייעצות, גם הוא יכול לנהוג באותה מידה.
רשף חן: לכן זה לא מעוגן בתקנון, כי את כל מה שאמרתי עכשיו אי אפשר לעגן בתקנון אלא אתה אומר: רבותיי, שני הצדדים צריכים לנהוג בתום הלב.
רשף חן: כאשר הצד היוזם, חבר הכנסת, לא נוהג בתום לב - גם יושב-ראש הוועדה יכול לנהוג באותה מידה.
רוני בר-און: זה סוג של דברים שאתה אף פעם לא יכול להתקיף אותם באמירה כתובה.
רוני בר-און: אפילו אם הייתי משווה את זה לסוג של דיון בבית משפט, הרי לפעמים בקשות דחייה או הפסקה או התנגדויות, חלק מהן זה סוג של מניפולציה והשופט - אם אני יכול לעשות, חס וחלילה, את ההשוואה בין שופט ליושב-ראש ועדה בכנסת, ויסלח לי הפרוטוקול על עזות הפנים שלי שאני משווה בין שני התפקידים האלה - גם השופט יודע להעריך מתי זאת מניפולציה והוא יודע לשחק את המשחק.
רוני בר-און: לפעמים הוא גם נותן למניפולציה לעבוד, כי חשוב לו בשביל ניהול הדיון שגם המניפולציה תעבוד.
רוני בר-און: אני לא יכול להתווכח עם הנייר, אבל בסופו של דבר לטעמי הֵיזקו יהיה גדול מתועלתו, כי אז באמת יתחילו ויכוחים: אבל ועדת הכנסת אמרה שרק אם יש לזה סיכוי ורק אם זאת התייעצות אמיתית.
רוני בר-און: לא הייתי מכניס את הרגליים של יושבי-ראש הוועדות לסד הזה שהנייר הזה, שהוא נייר טוב, עושה להם.
דוד טל: אדוני היושב-ראש, עם כל הכבוד, זה סד?
דוד טל: זה ניסיון הכי מינורי להעלות את הנושאים הללו למסלול ראוי ותקין, ולמנוע שתהיה עריצות ושרירות לב של איזשהו יושב-ראש ועדה.
דוד טל: לצורך העניין, היות וכולנו חברים וכולנו אוהבים איש את רעהו, רוב יושבי-הראש נוהגים כראוי.
דוד טל: דא עקא שיש כאלה שלא נוהגים בהוגנות, ולכן באה ההצעה הזאת; ויש כאלה שלא נוהגים בתום לב, ולכן הגשתי את ההצעה הזאת.
דוד טל: אני נמצא בפוזיציה כזאת שאני מרגיש חלשלוש וקטן, אין לי 30-40 מנדטים שבכוחם לכופף את היושב-ראש או את דעתו בצורה כזאת או אחרת.
דוד טל: אני מדבר כרגע על השכל הישר נטו, משום שלגבי זה אני בטוח שכולם תמימי דעים.
דוד טל: צריך לוודא שדרך ההתנהלות שלנו תהיה ראויה.
דוד טל: אני חושב שדרך ההתנהלות הזאת היא לא ראויה.
דוד טל: כי אם אומר לי יושב-ראש, ולא משנה מי, כשאני מבקש רוויזיה - עוד 15 שניות רוויזיה.
דוד טל: ואם אני מבקש התייעצות סיעתית, הוא אפילו לא נותן לי לזמן לרדת לאגף החדש להביא את חברי לסיעה - זה לא ראוי.
דוד טל: אני מנסה, אדוני היושב-ראש, לתת משהו מידתי סביר, לתת ליושב-ראש לקבוע מתי תהיה הרוויזיה, הרי הוא גם יכול לקבוע שהרוויזיה תהיה בעוד שבוע ימים.
דוד טל: אני לא בא להפקיע ממנו את הסמכות הזאת, אני רק אומר: תן לי את הזמן הסביר להתייעצות סיעתית.
דוד טל: יש לי בסיעה רק שניים חוץ ממני, תן לי זמן להביא שניים, לא להביא ארבעים.
דוד טל: אני צריך פרק זמן של 10 דקות.
דוד טל: אני אומר: לא 10 דקות, תן לי 5 דקות, תן לי 3 דקות, ובלבד שלא תהיה שרירות לב של היושב-ראש.
דוד טל: אני חושב שההצעה של חבר הכנסת חן היא טובה, אבל גם מדבריו של חבר הכנסת סער אני מבין שלא יהיה לזה רוב.
דוד טל: לכן אני אקל גם על חבר הכנסת סער וגם עליך ואמשוך את ההצעה, ואתן לציבור לקבוע אם ועדת הכנסת נהגה נכון כפי שנהגה כשדחתה את זה, או שלא נהגה נכון.
איתן כבל: אין ספק שהנושא של רוויזיות והתייעצות סיעתית הפך להיות כלי לא ענייני, אבל לא רק יושבי-ראש הוועדות אשמים.
רוני בר-און: לא עכברא גנב אלא חורא גנב.
איתן כבל: ברגע שחברי הכנסת הפכו את זה לכלי בשביל לעכב, מעבר לנסיבות הפרלמנטריות שלשמן הכלים האלה נוצרו - -
דוד טל: אז בוא נבטל את זה.
איתן כבל: לא צריך להוריד את זה מהתקנון.
איתן כבל: אני חושב שיש כאן העניין של המידתיות.
דוד טל: צריך להיות עניין של מידתיות.
איתן כבל: אתה גם תודה שכאשר מדובר בנושאים אמיתיים, כשחברי כנסת מבקשים רוויזיה והתייעצות סיעתית, הם לא מקבלים רק 20 שניות.
רוני בר-און: אני חושב שיש לי הצעה טובה.
רוני בר-און: מכיוון שברור לכולנו, גם מניסיון החיים, שאלה דברים שאין להם שיעור, לא בקשר להתנהגות חברי הכנסת וגם לא בקשר להתנהגות יושבי-הראש, ומכיוון שאנחנו לא רוצים לקבוע ולו על הדרך הרכה של הצעת המכתב שאתה הצעת - כדי שלא יהיו ויכוחים על הפרשנות של הדברים הכתובים בו, אנחנו נעביר עותק מפרוטוקול הדיון בנושא בכל שלוש הישיבות לכל יושבי-ראש ועדות הכנסת.
רוני בר-און: שהם יקראו ויבינו מה היו הדעות בוועדת הכנסת, ולמה לא נתקבלה החלטה ומה היה מגוון הדעות בדיון הזה.
רוני בר-און: נחה דעתך, חבר הכנסת טל?
דוד טל: אדוני, אני מושך את הצעתי.
רוני בר-און: חבר הכנסת דוד טל מושך את הצעתו.
רוני בר-און: אנחנו פטורים מהצבעה, ואנחנו מודים לך על זה שזיכית אותנו בזכות לקיים את הדיון הזה שהיה חשוב כשלעצמו.
רוני בר-און: שינוי בתקנון הכנסת - התראה על מענה שאילתות
רוני בר-און: אנחנו עוברים לדון בהצעתו של חבר הכנסת אריה אלדד לתיקון התקנון בנושא התראה על מענה שאילתות.
רוני בר-און: זה הדיון הראשון בנושא.
רוני בר-און: חבר הכנסת אלדד, נא להציג את הצעתך.