GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הולכים גם לוועדות וגם לסיעות- -
רשף חן: אולי עשינו פה בעיה.
רשף חן: אם אנו אומרים שכל ועדה תקבע את הנציגים שלה, תיאורטית הקואליציה תשלח רק את נציגי הקואליציה משתי הוועדות.
רשף חן: יכול להיות שכן ועדת הכנסת היא זאת שצריכה- -
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לדעתי, זה תחת הדבר הכללי, שאומר שהנציגות בוועדות תהיה- -
רשף חן: אז אפשר להשאיר.
רשף חן: זה רק לוועדת הכנסת, זה לא קבוע לגבי כל הוועדות?
ארבל אסטרחן: כתוב: "הכנסת תחליט על ההרכב הסיעתי של הוועדות הקבועות באופן יחסי ככל האפשר לגודל הסיעות".
רוני בר-און: כשיש לך 15 חברים בוועדה, אתה לא יכול לתת ייצוג לכל סיעות הכנסת.
רשף חן: בואו נשאיר את זה כך.
ארבל אסטרחן: פה הכנסת לא תאשר כלום, רק מביאים לידיעתה.
רשף חן: זה בסך-הכל החלטה של ועדת הכנסת, לאיזה ועדה זה יילך.
רשף חן: הרי הכנסת כבר החליטה לשלוח את זה.
ארבל אסטרחן: כלומר "כל אחת מהוועדות תודיע את השמות ליושב-ראש ועדת הכנסת, והוא יודיע לכנסת".
רוני בר-און: ב-32(ב) נמחוק את "אותה", נשפר את העברית.
רשף חן: יש כאן את ההערה, שאומרת שיושב-ראש ועדה אחת לא יזמין באופן ישיר חברי ועדות אחרות.
רשף חן: זאת הערת שוליים בתקנון הקיים, כוכבית 2.
רשף חן: זה נמצא כרגע ב-(א), נראה לי שזה יותר שייך ל-(ב).
רוני בר-און: לא, זה לא יושב-ראש ועדה משותפת.
רוני בר-און: זה יושב-ראש ועדה אחת מבין המשתתפות בוועדה המשותפת.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני חושב שזאת היתה הנקודה, שיושב-ראש ועדה לא יגיד 'שמע, הנושא הזה הוא גם חינוך, אז בואו נביא שלושה מוועדת חינוך, ונזמין אותם ישירות אלינו'.
רשף חן: אומרים 'זאת הדרך היחידה שבה יכול להיות מצב שיושבים יחד'.
רשף חן: אז אפשר לוותר על זה בכלל.
רשף חן: (ג).
רשף חן: חיקוקים זה תמיד רק 2?
רשף חן: לא יכול להיות יותר מ-2?
רשף חן: אפשר להוריד את "2", ולרשום "מספר".
ארבל אסטרחן: יש להעלות כוכבית, והורדנו שוב "2".
רשף חן: (ה) נשאר זהה?
רשף חן: כלומר יש שני מסלולים; אחד הוא דרך ועדת הכנסת , השני הוא בהסכמה.
רשף חן: אין מסלול עוקף, שבו אני פשוט מזמין נציגים.
רוני בר-און: אז כן אפשר לעשות ועדה משותפת, בלי להזדקק לוועדת הכנסת?
ארבל אסטרחן: בהסכמה בין הוועדות.
רוני בר-און: תורידו את זה.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אם יש לך מסלול כתוב, מה זה ועדה משותפת- -
רוני בר-און: זה עניין של חוסר-אחידות.
רוני בר-און: ירצו שניים לנטרל מישהו שלישי, אתה מבין?
רוני בר-און: אפשר למחוק את כל (ה).
רשף חן: אני מקבל את זה, תכתבי את זה בסגול.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אתה אומר 'אני אזמין את כל ועדת חוקה אליי לדיון'.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: למי אתה פונה?
רוני בר-און: זה לא המקום פה, זה לא בוועדות.
רוני בר-און: ישיבה משותפת זה לא ועדה.
רוני בר-און: בעבודת הוועדות להכניס: 'לא יפנה יושב-ראש ועדה פלונית לחברי ועדה אלמונית שלא על דעת היושב-ראש'.
רוני בר-און: הוא לא יכול להזמין את כל העולם אליו לישיבה.
רוני בר-און: ל-(ה) בכלל אין מקום.
רשף חן: סעיף 33, ועדה לעניין מסוים; זה אינפורמטיבי, וצריך להישאר.
רשף חן: כדי שכשאתה קורא את התקנון, תוכל לדעת אילו ועדות היו כשהדפיסו את התקנון.
רשף חן: זה בעצם תוספת על-פי התקנון לוועדות הסטטוטוריות.
רשף חן: זה לא מזיק.
רשף חן: אתה לא רוצה את זה בתקנון, והאינפורמציה דרושה.
רוני בר-און: אז אני רוצה לרדת בכלל מהוועדה לעניין מסוים.
רוני בר-און: אני רוצה שזה יהיה במסגרת ועדות משנה או במסגרת ועדות משותפות.
רוני בר-און: התחולה – מהכנסת ה-17.
ארבל אסטרחן: סעיף 34 הוא חדש, הוא בא מועדת יצחק לוי.
ארבל אסטרחן: לוועדת הפירושים מוקדש סעיף היום בתקנון, אבל לא בפרק הוועדות.
רוני בר-און: מי שהחליט לקרוא לה "ועדת הפירושים", עשה טעות.
רוני בר-און: היה צריך למצוא לה שם אחר.
רשף חן: את יכולה לכתוב כאן "ועדת פירושים המורכבת מיושב-ראש הכנסת ושמונה חברי כנסת.
רשף חן: ..".
ארבל אסטרחן: ולא להשאיר את הסעיף של ועדת הפירושים בסוף, בפרק של פירוש התקנון?
רשף חן: לא להשאיר את הסיפא שלו.
רשף חן: יהיה "לערער על הפירוש שניתן בפני ועדת הפירושים".
רשף חן: המשמעות של ועדת הפירושים תהיה בפרק של הוועדות.
רשף חן: נראה לי שזה מה שצריך להיות.
רשף חן: אם כך, את רושמת פה את ועדת הפירושים.
ארבל אסטרחן: ופה גם להגיד מה התפקיד של ועדת הפירושים?
רשף חן: מה עם ועדת האתיקה?
ארבל אסטרחן: ועדת האתיקה היא מכוח חוק החסינות.
רשף חן: מה הרכבה?
ארבל אסטרחן: ארבעה חברי כנסת שבוחר יושב-ראש הכנסת.
רשף חן: אז תכתבי גם פה.
ארבל אסטרחן: זה לחזור על החוק.
רשף חן: בסדר, אפשר לוותר על זה.
רשף חן: אבל (ב) הוא מיותר, כי אם הסמכויות שלהם קבועות בחוק, הן קבועות בחוק, ואם הן קבועות בתקנון, זה מבלבל.
ארבל אסטרחן: אז (ב) ירד, ו-(א) ירד כסימן, אין (א).
ארבל אסטרחן: זה יהיה "...
ארבל אסטרחן: שייבחרו על-ידי ועדת הכנסת, וועדת האתיקה כאמור בסעיף 13(ד) לחוק החסינות".
רשף חן: סיעות.
ארבל אסטרחן: סעיף 35 הוא קצת שונה, והוא גם קצת בעייתי מבחינת היישום.
ארבל אסטרחן: "שינוי", למשל, נקראה "מפלגת החילונים" ועוד משהו.
רשף חן: נכון, וזה גם לא שם המפלגה, שזה בכלל תופעה מעצבנת מאוד, לטעמי.
רשף חן: שם הרשימה היה שונה משפ המפלגה.
ארבל אסטרחן: מה שכתוב פה זה שיהיה כשמה של הרשימה, אבל בפועל בכנסת קוראים לזה שינוי.
רשף חן: אני חושב שצריך להכניס פה סעיף שמאפשר לסיעה להודיע על שם אחר, אם היא רוצה.
ארבל אסטרחן: היום כתוב: "העבודה-מימד בראשות מצנע".
רשף חן: זה מגוחך.
רוני בר-און: אתה יודע איזו בעיה תהיה לך אחר-כך, במקרה של פיצולים ומיזוגים?
רוני בר-און: תאר לך שהעבודה היום, בעקבות הסכמי ז'נבה, מתפצלת, ואתה אישרת ל"עבודה מימד בראשות מצנע" לקרוא לעצמה "עבודה בראשות מצנע", כשמדובר ביולי תמיר, בורג- -
רשף חן: לא יאשרו להם את זה, כי זה מטעה, כפי שלא יאשרו מפלגה בשם "הליכוד הנחמד" או "הליכוד 2".
ארבל אסטרחן: האם צריך בתחילת הכנסת לומר 'יש לכם 20 יום להודיע לנו מה השם שאתם רוצים לעצמכם'?
רשף חן: לא, ההנחה היא שאתה נכנס לפה עם השם שהבאת מהבחירות.
ארבל אסטרחן: כי בפועל זה לא קרה בכלל.
ארבל אסטרחן: לחד"ש יש שם של איזה ארבע שורות.
רשף חן: בוועדת הבחירות משתמשים בשם הארוך.
ארבל אסטרחן: אבל לא בכנסת – בפרוטוקולים, למשל.
רשף חן: זה דווקא רעיון טוב, לאפשר עד לאיזה שלב של הרכב הוועדות או שלב מאוד תחילי, להודיע על שם מקוצר, או איזה שם שאתה רוצה.
רשף חן: כל מה שאנחנו עושים עכשיו צריך להיות סגול.
ארבל אסטרחן: האם זה ברירת מחדל, והם רשאים להודיע משהו אחר, או שהם בכל מקרה חייבים להודיע?
רשף חן: לדעתי, ברירת מחדל, והם רשאים להודיע.
ארבל אסטרחן: בסדר, אז "שמה של סיעה יהא כשמה של רשימת המועמדים" – את זה אנחנו משאירים, "אלא אם כן הודיעה הסיעה ליושב-ראש הכנסת על שם אחר, וקיבלה את אישור ועדת הכנסת".
ארבל אסטרחן: (ג) מאפשר שינוי שם של סיעה בכל שלב.
רשף חן: אז תוך 15 יום מיום כינון הכנסת.
רשף חן: זה בסגול.
רשף חן: נקרא את (ב).
ארבל אסטרחן: יש הוראה בחוק הבחירות לכנסת, שאומרת שבסיעה שבה חלוקים חבריה בשאלה מי מייצג את הסיעה - אותו רציונל מובא לכאן.
רשף חן: בסדר, וזה בא במקום (א).
רוני בר-און: צריך להבהיר ב-(ג) שזה שינוי רק לאחר שנתקבלה הודעה של ה-15 יום.
רשף חן: כן, שינוי שם של סיעה שלא כאמור בסעיף קטן (א).
רוני בר-און: לאחר שניתנה הודעה כאמור- -
ארבל אסטרחן: יכולה גם לא להינתן.
ארבל אסטרחן: אם לא ניתנה הודעה ב-15 יום, משתמשים בשם שהיה ברשימה.
רוני בר-און: ואז זה שינוי.
רשף חן: אם כך, "שינוי שם של סיעה שלא כאמור בסעיף קטן (א)".
רשף חן: מענה של סיעה.
רשף חן: למי שולחים הודעות לסיעה?
רשף חן: יש לנו יושבי-ראש בסיעות, יש לנו מנהלי סיעות- -
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לגבי דברים דחופים היא צריכה לומר 'יש לי כתובת בכנסת וגם בבית המפלגה מקום אחר'.
ארבל אסטרחן: סעיף 37, שהוא חדש, מייד אחרי זה, מעגן את המעמד של יושב-ראש סיעה.
ארבל אסטרחן: זה משהו שלא קיים.
רשף חן: אני חוב שמענה של סיעה צריך להיות בכנסת.
רשף חן: זה נראה לי די מובן מאליו.
רשף חן: יש לנו משרד שאנו מקבלים מהכנסת, יש לנו מנהל סיעה.
רשף חן: אם צריכים לקבוע הוראה – לדעתי זה לא צריך להיות בתקנון – לדברים דחופים, אז דברים דחופים מביאים הביתה, לבית של יושב-ראש הסיעה.
רוני בר-און: קבעתם סעיף חדש – יושב-ראש סיעה?
רוני בר-און: קודם כל- -
ארבל אסטרחן: תראה את מה שיש בירוק – מה ההתלבטות של ועדת יצחק לוי.
ארבל אסטרחן: הם כותבים פה שהם התלבטו אם לכלול "הודעות מטעם הסיעה ייחתמו בידי יושב-ראש הסיעה".
רוני בר-און: אז לנו אין התלבטות.
רשף חן: אני חושב שמען הסיעה הוא משרדה בכנסת.
רשף חן: אפשר לכתוב, אם רוצים, שהודעות דחופות שנמסרות שלא בימי עבודה של הכנסת- -
רוני בר-און: ברגע שאתה פותח את העיקרון, אין גבול לפתיחה.
רוני בר-און: מכיוון שלי יש טענה, שבהגדרת הצורך בבחירת יושב-ראש סיעה פה נעשתה מלאכה לחצאים, וצריך להגדיר מה סמכויותיו, חובותיו, תפקידיו של יושב-ראש הסיעה, בין יתר הדברים – מענה של הסיעה הוא אצל יושב-ראש הסיעה.
רשף חן: תסתכל על הסיטואציה; יש לי בית, יש לי את החדר שלי פה ויש את המשרד של הסיעה למעלה.
רשף חן: איפה המען שלי?
רשף חן: איפה המען של הסיעה?
רשף חן: לדעתי, זה ברור שזה המשרד למעשה.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: בכנסת זה בעיה פחות מסובכת, כי לכל סיעה יש חדר, מנגנון.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: מה קורה בארבעת הימים שבהם חבר כנסת לא נמצא?
רשף חן: לגביהם, הסיעה תמסור לך הודעה.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: כלומר הסיעה צריכה למסור הודעה למזכירות הכנסת או ליושב-ראש הכנסת בעניין מענה בימים שבהם הכנסת אינה פעילה.
רשף חן: בדיוק.
ארבל אסטרחן: או להגיד שזה תמיד יושב-ראש הסיעה, ואותו יודעים להשיג – הכנסת נותנת לו פקס בבית, יודעים מה הכתובת שלו, יש לו טלפון מהכנסת.
רשף חן: אפשר, אבל אם זה הודעות לסיעה, לא הייתי רוצה שזה יגיע אליי.
רשף חן: זה צריך להגיע למנהלת הסיעה.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: תראה את העניין של סעיף 43 החדש: "עם היבחרו יודיע חבר הכנסת למזכיר הכנסת את המען ואת מספר הפקסימיליה...".
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אותה אנלוגיה צריכה להיות לגבי יושב-ראש סיעה בימים שבהם הוא לא בכנסת.
רשף חן: אני חושב שזה צריך להיות המשרד בכנסת ככלל, וכל סיעה תמסור מען להודעות דחופות; אולי אני רוצה שזה יגיע למשרדי "שינוי" בתל-אביב, אולי אני רוצה שזה יגיע אליי הביתה, אולי אני רוצה שזה יגיע למנהלת הסיעה.
רשף חן: שכל סיעה תעשה מה שהיא רוצה.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: בימים שבהם הכנסת לא עובדת, כולל פגרות.
רשף חן: מענה של כל סיעה יהיה במשרדה בכנסת, קודם כל.
רשף חן: הודעה שנמסרה שם – נמסרה, אם זה נמסר ביום עבודה רגיל.
ארבל אסטרחן: אחר-כך כתוב שלכל סיעה יהיה משרד.
ארבל אסטרחן: סעיף 42: "כל סיעה רשאית לקבל חדר בבניין הכנסת למטרת עבודתה".
ארבל אסטרחן: אפשר לשלב את זה שם?
רוני בר-און: למה לא?
רוני בר-און: למה להרבות סעיפים?
רשף חן: אפשר לכתוב 42(ג): "מענה של הסיעה יהיה חדרה בכנסת.
רשף חן: כל סיעה תמסור ליושב-ראש הכנסת מען לצורך משלוח הודעות בימים שאינם ימי עבודה של הכנסת, כולל פגרות.
רשף חן: הזמנות והודעות המיועדות לסיעה יישלחו לפי מען הסיעה, ומשלוח מסמכים לכתובת האמורה יראו כהודעה מספיקה".
רשף חן: ואז 36 מתבטל.
רוני בר-און: "הודעה מספיקה" זה שוב עניין של פרשנות.
רוני בר-און: "יראו את ההודעה כנמסרת אם הומצאה במענה של הסיעה".
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: תתקני גם את סעיף חברי הכנסת – שיהיה אותו דבר.
רשף חן: גם 37 ירד.
רוני בר-און: אני הייתי משנה את הנוסח: "כל סיעה תבחר יושב-ראש לסיעה, ותודיע את שמו ליושב-ראש הכנסת".
ארבל אסטרחן: בוועדת יצחק לוי ציינו: "ועדת המשנה התלבטה, והחליטה שלא לכלול סעיף קטן נוסף", שזה מה שמצוטט פה.
רוני בר-און: אני לא רוצה להתעסק בזה.
רשף חן: יש הוראה ספציפית, אני זוכר, שמי שקובע מי מחליף בוועדות זה יושב-ראש הסיעה.
ארבל אסטרחן: יש לעניינים אחרים; בחוק המימון כתוב שהוראות יימסרו על-ידי יושב-ראש הסיעה.
רשף חן: לא, יש הוראה בוועדות, כשיש חילופי גברי בוועדות, שאומרת שאם יש ויכוח - מי הממלא מקום, יושב-ראש הסיעה הוא זה שקובע.
ארבל אסטרחן: הסעיף אומר שאם חבר הוועדה הקבוע לא נמצא, באים שניים מאותה סיעה, ושניהם אומרים 'אני באתי להחליף' – זאת ההוראה היחידה שקיימת.
ארבל אסטרחן: אבל פה הכוונה היא שהסיעה רוצה להודיע באופן קבוע: 'במקום החבר הזה יכהן החבר הזה'.
ארבל אסטרחן: האם רק יושב-ראש הסיעה יכול למסור?
רשף חן: ודאי שכן.
רשף חן: כך גם הפרקטיקה.
ארבל אסטרחן: נכון, אבל זה לא כתוב בשום מקום.
רוני בר-און: ו-(ב) בסדר.
רוני בר-און: אני מציע לרשום "יושב-ראש הסיעה וסמכויותיו", וב-(ג) לפרט את כל סמכויות היושב-ראש – כל סמכויות היושב-ראש, כפי שנתגבשו בכל התקנונים, כל מה שנקבע אי-פעם בפסיקה, כל המחלוקות.
רשף חן: קודם כל, הוא זה שמדבר בשם הסיעה.
רשף חן: היחסים שבין הסיעה לכנסת מתבצעים באמצעות היושב-ראש, כולל, למשל, הגשת אי-אמון, הגשת סדר דוברים מטעם הסיעה.
ארבל אסטרחן: הדברים שאמרתם כרגע נכנסים ב"הודעות מטעם הסיעה ייחתמו בידי יושב-ראש הסיעה".
רוני בר-און: הכל פה.
רוני בר-און: אם כבר עושים את העבודה, אז לרכז.
רוני בר-און: שלא נתחיל להתרוצץ – מי מודיע על ממלא מקום וכו'.
רוני בר-און: הכל צריך להיות פה.
רוני בר-און: זה לא רק נוסח משולב, זה גם נוסח חדש.
רוני בר-און: פעם אחת שעושים סדר, נעשה את הסדר.
ארבל אסטרחן: בחוק המימון כתוב: "הודעות והצהרות של סיעה לפי חוק זה" – שזה, למשל, שמודיעים לחשבות על שינוי חשבון בנק – "יבוא מאת בא כוח הסיעה".
ארבל אסטרחן: זה משהו אחר.
רוני בר-און: מי זה בא כוח הסיעה?
רוני בר-און: יש לו מעמד תקנוני?
רשף חן: יש בחוק הבחירות ויש בחוק מימון.
רשף חן: אבל זה לא פה בתקנון.
ארבל אסטרחן: יש סיעות שבא כוח הוא בכלל לא חבר כנסת.
רשף חן: אפשר לרשום כאן "סמכויות יושב-ראש הסיעה יהיו...".
ארבל אסטרחן: אני חושבת שזה רק שני הדברים האלה.
ארבל אסטרחן: מה יש שהוא לא הודעות מטעם הסיעה?
רשף חן: אולי מספיק לכתוב "הודעות מטעם הסיעה יימסרו על-ידי יושב-ראש הסיעה".
רשף חן: למעשה, כמו שזה זה בסדר.
רשף חן: אין פה שום תוספת, אז זה בצבע שחור.
רוני בר-און: אני לא מבין את הכותרת "גודלה של הסיעה".
רוני בר-און: אנחנו צריכים לקבוע את זה בתקנון?
רוני בר-און: הציבור בחר את גודלה של הסיעה.
ארבל אסטרחן: זאת הצעה של יצחק לוי.
רוני בר-און: אז כותרת השוליים צריכה להיות שונה.
רוני בר-און: מזכיר הכנסת, עם כל הכבוד, לא קובע את גודלן של הסיעות.
רוני בר-און: מי שקובע את גודל הסיעות הוא הציבור במדינת ישראל.
רשף חן: היה דבר כזה?
רוני בר-און: אני הייתי קורא לזה "רשימת הסיעות".
רשף חן: אין פה שום דבר חדש, בעצם?
רשף חן: "יערוך" – איפה?
רשף חן: הוא לא מפרסם את זה בשום מקום.
רוני בר-און: לא, לעצמו.
רוני בר-און: אנחנו עובדים בזה.
רשף חן: אז זה צריך להיות פשוט "על-פי מספר החברים בכל סיעה", לא להכפיל.
רשף חן: צריך להיות: "על-פי מספר החברים בכל סיעה", לא להכפיל.
רשף חן: "גודלן של סיעות בעלות מספר שווה של חברים ייקבע – " זה מקרה פרטי.
רוני בר-און: ב-(1) אני מציע: "בסדר יורד על-פי מספר החברים בכל סיעה".
רוני בר-און: מה ההבדל בין (1) ל-(2)?
ארבל אסטרחן: ההבחנה ביניהם היא ששתיהן "מקוריות", למרות שאין לנו ביטוי כזה, לבין זה שאחת מהן או שתיהן הוקמו על-ידי התפלגות בכנסת.
רוני בר-און: תסלחו לי, אני מוכרח לצאת.
רשף חן: זכות הקדימה היא לסיעה המקורית, וצריך לציין "אם חדל לכהן כחבר כנסת.
רשף חן: נעבור ל-39.
רשף חן: איך הוא יכול להיות חבר כנסת יחיד שאינו סיעה?
ארבל אסטרחן: אם הוא פרש מסיעתו, למשל.
ארבל אסטרחן: זה כוכבית - עמוד 24, כוכבית ראשונה.
ארבל אסטרחן: הכנסתי את זה לנוסח שם, והם הכניסו את זה לנוסח פה; בעמוד 29 מדובר על האי-אמון.
רשף חן: האמת היא שזה מיותר.
רשף חן: אם זה נמצא שם, פשוט תעזבי את זה.
ארבל אסטרחן: אז איפה לשים את זה?
רשף חן: פה, איפה שזה עכשיו.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: חבר כנסת יחיד הוא לא סיעה?
רשף חן: אם הוא סיעה, יש לו זכות להגיש אי-אמון.
רשף חן: אם הוא לא סיעה, זה המצב כאן.
רשף חן: לא יכול להיות יותר מחבר כנסת אחד שאינו סיעה, נכון?
רשף חן: שתיים כבר תמיד יהיו סיעה?
רשף חן: ולשני חברי כנסת שאינם סיעה יש זכות להגיש אי-אמון?
רשף חן: איפה ההערה?
ארבל אסטרחן: ההערה היא בעמוד 24.
ארבל אסטרחן: יכול להיות שזה יתעורר במקרה ספציפי.
רשף חן: "חבר כנסת יחיד אינו רשאי להציע אי-אמון".
רשף חן: זאת כי אי-אמון יכולה להגיש רק סיעה?
רשף חן: אז זה לא צריך להיות פה.
ארבל אסטרחן: פה זה אומר שיהיה לו את כל הזכויות.
רשף חן: אבל למה יחיד?
רשף חן: אם זה שני חברי כנסת שאינם סיעה?
רשף חן: יכול להיות שני חברי כנסת, שמבחינתם פועלים במשותף.
ארבל אסטרחן: שניים יכולים לפרוש, ועדת הכנסת תכריז עליהם כפורשים, והם לא סיעה.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: באיזה מקרה זה יהיה?
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: למשל, אם הם היו שמונה, ושניים עזבו, הם לא סיעה.
רשף חן: אם יש שניים שפרשו, האם הם הופכים להיות שני בודדים, או שהם נשארים שניים?
ארבל אסטרחן: הם בודדים, אין ביניהם קשר.
ארבל אסטרחן: אין להם מעמד.
רשף חן: לכן נכון להגיד "חבר כנסת יחיד שאינו סיעה".
רשף חן: למעשה, לכל אחד מהם יש הזכויות של סיעה.
ארבל אסטרחן: למשל, הם יכולים להגיש הצעות חוק, כל אחד מהם בנפרד.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: כלומר בדיון סיעתי, כל אחד מהם יקבל שלוש דקות, נניח.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: יש בזה בעיה, ולכן זה שווה חשיבה נוספת.
ארבל אסטרחן: אני משאירה את זה, כי זה קיים בכוכבית.
רשף חן: איפה כתוב שיש לו את הזכויות?
ארבל אסטרחן: בכוכבית איפה שאנחנו.
רשף חן: זה בעמוד 15 למטה.
ארבל אסטרחן: זאת כוכבית שהם גם המליצו להעלות למעלה.
ארבל אסטרחן: נעלה אותה.
רשף חן: נעבור לסעיף 40.
ארבל אסטרחן: זה לא שינוי.
רשף חן: (ג) מיותר.
רשף חן: זה כפול – 35(ג).
רשף חן: אם כך נעשה ב-40(2) "שינוי שם של סיעה שלא כאמור בסעיף 35(א)" וגם "מתן שם לסיעה חדשה" ו"מספר חבריה של הסיעה" זה בעצם עובדה, אבל תשאירי את זה.
ארבל אסטרחן: יש מצבים שאם היא מכריזה על פרישה, זה אומר שמהיום הסיעה ההיא מונה כך וכך.
ארבל אסטרחן: נגיד ש"הליכוד" ו"ישראל בעלייה" התמזגו, אז היו צריכים להגיד מה השם של הסיעה החדשה.
רשף חן: ומה עם התפלגות?
ארבל אסטרחן: זה כתוב לנו ב-35.
ארבל אסטרחן: שם יש לנו הוראה – מה יהיה השם.
ארבל אסטרחן: מה שהיה שם ב-(ג) נמצא עכשיו ב-40, אז לא צריך לחזור פעמיים.
רשף חן: נעבור ל-41(א).
רשף חן: מה לגבי הודעה לגבי פילוג, שינוי שם וכו'?
רשף חן: אם ב-15 יום הודעתי על שם חדש?
ארבל אסטרחן: אז הודעת ליושב-ראש הכנסת, זה כבר לא עובר את ועדת הכנסת.
ארבל אסטרחן: בתחילת הכנסת כל סיעה מודיעה ליושב-ראש 'זה השם שלי, שאני רוצה שהכנסת תעשה בו שימוש'.
רשף חן: מאיפה בא הסעיף הזה?
ארבל אסטרחן: זה קיים ב-18(ב) ו-18(ג).
רשף חן: אני קורא: "ועדת הכנסת תודיע ליושב-ראש הכנסת", ונוסיף: "ולכנסת".
ארבל אסטרחן: (ג) אומר שיושב-ראש הכנסת יורה לחשב.
ארבל אסטרחן: לכן כתבתי 'למה לא להטיל על ועדת הכנסת להודיע לכולם – לחשב, לרשומות'?
רשף חן: לא, זה נכון שזה צריך להיות יושב-ראש הכנסת.
רשף חן: כלפי פנים ועדת הכנסת מודיעה ליושב-ראש הכנסת, ועדת הכנסת מדברת גם עם המליאה – לא יושב ראש הכנסת.
רשף חן: יושב-ראש הכנסת מדבר עם כל מה שבחוץ ועם כל האדמיניסטרציה.
רשף חן: זה ההיגיון, והוא נכון.
רשף חן: כלפי חוץ יושב-ראש הכנסת הוא זה שמדבר.
רשף חן: נעבור לעבודת הסיעות.
ארבל אסטרחן: 42(א) כתוב היום ב-19.
ארבל אסטרחן: 42(ב) כתוב היום, רק הוסיפו את "בכפוף להוראות חוק משכן הכנסת" – אם אין סיווג ביטחוני למישהו.
ארבל אסטרחן: אני לא יודעת איך זה בפועל; האם יש סיעות שיש להם יותר מחמישה עובדים?
רשף חן: לא שידוע לי.
רשף חן: בכל מקרה, אילו היה דבר כזה, היינו יודעים.
רשף חן: לגבי מנהל סיעה, מה סוכם עכשיו?
ארבל אסטרחן: לא הזכרנו מנהלי סיעות.
ארבל אסטרחן: מה שהיה זה שיש הצעת חוק שעברה בקריאה ראשונה, שמעגנת את מעמדם של מנהלי הסיעות, ואומרת שוועדת הכנסת תקבע תקציב לסיעות.
רשף חן: כשיעבור החוק הזה נכניס את זה גם בתקנון?
ארבל אסטרחן: אתה רוצה להגיד שלכל סיעה יהיה מנהל סיעה?
ארבל אסטרחן: ואם סיעה לא רוצה?
רשף חן: למה זה בהצעת חוק ולא בתקנון?
ארבל אסטרחן: הם רצו להיות עובדי כנסת, ואז נאמר שיש בעיה עם זה, שכעיקרון, עובדי כנסת נבחרים על-ידי מנגנון הכנסת – על-ידי מכרז, על-ידי מזכיר הכנסת.
ארבל אסטרחן: עוזרים פרלמנטריים הם לא עובדי כנסת- -
רשף חן: מי הגיש את הצעת החוק הזאת?
ארבל אסטרחן: ההצעה הוגשה מטעם ועדת הכספים, שדחפו אותה מספר חברי כנסת ומנהלי הסיעות.
ארבל אסטרחן: היא לא משנה את מעמדם.
ארבל אסטרחן: בחוק מימון מפלגות כתוב מה הכספים שמקבלת סיעה – מימון בחירות, מימון שוטף, ואז הציעו להוסיף שם סעיף (ג) – מימון להוצאות הסיעה, כפי שתקבע ועדת הכנסת.
ארבל אסטרחן: היום כל סיעה מקבלת תקציב שירותים טכניים.
ארבל אסטרחן: זה לא מעוגן בשום מקום, זה החלטה של ועדת הכנסת משנת 66'.
ארבל אסטרחן: מה שהוצע לעשות זה להוסיף את הסעיף, כפי שתקבע ועדת הכנסת.
ארבל אסטרחן: הכוונה היתה שפה ועדת הכנסת תקבע פעם ראשונה פורמלית הן את תקציב השירותים הטכניים, והן כסף שיילך למנהלי הסיעות.
רשף חן: כרגע יש בכל הסיעות מנהלי סיעות?
ארבל אסטרחן: ממה שאני מכירה – כן.
רשף חן: בואו נכתוב סעיף שכל סיעה רשאית למנות מנהל סיעה, להודיע ליושב-ראש הכנסת את זהותו ואת הסמכויות שהיא מקנה לו.
רשף חן: למשל, אני יכול לומר 'אני רוצה שדואר יישלח לשם'.
רשף חן: בואו רק נכתוב שכל סיעה רשאית למנות מנהל סיעה.
רשף חן: בואו נבין מה הסמכויות של מנהל סיעה בתוך הכנסת, וממה הוא שונה מאחרים – מה הסמכויות שלו בתוך הכנסת, בתוך הבניין הזה.
ארבל אסטרחן: יכול להיות שבסיעה שלכם מנהל הסיעה הוא זה שהולך למזכיר ואומר מה הצעות החוק, ובסיעה אחרת יושב-ראש הסיעה עצמו הולך.
רשף חן: "הרשאי לפעול בשם הסיעה ולהיכנס למליאה", יש כאן משהו שהוא כרגע חוץ-תקנוני.
ארבל אסטרחן: אולי תכניס גם עוזרים פרלמנטריים?
רשף חן: מנהלי הסיעות הם מאוד חלק מעבודת הכנסת.
רשף חן: מה יותר עבודת הכנסת מזה?
רשף חן: מה יותר עבודת סיעות ממנהלי הסיעות?
רשף חן: הסיעה רשאית.
ארבל אסטרחן: לא כתוב שיהיה ממ"מ.
ארבל אסטרחן: דברים מנהליים לא כתובים.
ארבל אסטרחן: אני אשים בירוק את הזכות למנות מנהל סיעה וסמכויותיו.
רשף חן: אנחנו ב-43, שמקבילתו ב-20.
רשף חן: ההתחלה צריכה להיות "הודעה תיחשב כנמסרת לחבר כנסת אם הונחה על שולחנו או בתאו בימי מליאה, או נמסרה לו למען שהודיע".
רשף חן: ננסח אחרת: "הודעה תיחשב כנמסרת לחבר כנסת באם נמסרה באחד מאלה: (1) בימים מליאת הכנסת מתכנסת על-ידי הנחת ההודעה על שולחנו במליאה או בתא הדואר שלו במליאה עד לתום ישיבת הכנסת ולא יאוחר מאיזו שעה סבירה".
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: ברשות
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: כם נחזור אחורה לרגע.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הדברים שכתבתם בעניין מנהל הסיעה לא צריכים להיות כתובים בתקנון.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הדברים האלה אינם בתקנון.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: בתקנון אתה קובע דברים שהם הליכי עבודה של הכנסת.
רשף חן: נשאיר את זה כמצריך עיון.
רשף חן: נפריד בין הודעה דחופה להודעה לא-דחופה.
רשף חן: נתחיל בימים שבהם הכנסת מתכנסת.
רשף חן: נרשום: "(1) מסמכים והודעות כתובות שאינן דחופות"- -
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: מה זה אומר?
רשף חן: אם אתה מזמין אותי לדיון בעוד שבועיים, למשל, לעומת מצב שבו אתה מודיע לי שהיום בארבע אני צריך להיות באיזה מקום.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זה כבר עניין של שיקול דעת.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: בעוד ארבעה ימים זה דחוף?
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני הייתי עושה הבחנה – מה קורה כשהכנסת יושבת, ומה קורה כשהיא אינה יושבת.
רשף חן: ואם אתה רוצה להודיע לי, שאתה רוצה שמחר אהיה אצל יושב-ראש הכנסת, ואתה משאיר לי פתק על השולחן במליאה – יצאת ידי חובתך?
ארבל אסטרחן: מישהו שמאוד רוצה למסור לך משהו, וחשוב לו שתקבל אותה היום, גם יוודא שקיבלת אותה.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: תגיד אתה איך אתה רוצה לקבל את ההודעות כשאתה בכנסת, ואיך אתה רוצה לקבל את ההודעות, כשאתה לא בכנסת.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: כפי שאתה תגדיר – יראו את זה כאילו שקיבלת את זה.
רשף חן: אם אני אגיד שאני לא רוצה שיניחו לי דברים על השולחן, אלא שתביאו לי הכל לחדר, תעמדו בזה?
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אבל אז אתה עלול להיות במצב שחמש שעות לא תהיה בחדר, ולא תראה את ההודעה בזמן.
רשף חן: השאלה היא אם אתם יכולים לעמוד בזה.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אגב, בימי מליאה תוכל עוד מעט לקבל את זה על הצג שלך במליאה.
ארבל אסטרחן: יש לך גם תא בסיעה.
רשף חן: מה אתם מציעים?
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אם אתה בכנסת, אין בעיה; אפשר לעשות פיזור לסיעות, טלפונים וכו'.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הבעיה היא בכתובת החיצונית שלך.
ארבל אסטרחן: אם זה בימי עבודת הכנסת, אולי זה לא צריך להיות כתוב?
רשף חן: הדברים צריכים להיות כתובים.
רשף חן: אני מציע שבימים שבהם הכנסת מתכנסת, לתת למזכירות את הבחירה לגבי מסמכים.
רשף חן: אפשר לנסח זאת "מסמכים יונחו על שולחנו של חבר הכנסת או בתאו במליאה"- -
ארבל אסטרחן: אם מוסיפים נושא לסדר היום, האם זה מספיק שמניחים את זה על השולחן?
רשף חן: את יכולה בכל אחד מאלה – במליאה, בתא שלי.
ארבל אסטרחן: ואני לא שואלת אותך?
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: שינוי סדר היום מונח על השולחן שלך במליאה, ובזה נגמר העניין.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: החזקה היא שאתה במליאה.
רשף חן: ודברים שהם לא שינוי סדר היום?
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לכאורה, אתה יכול להגיד שכל דבר שמונח על שולחן הכנסת בזמן שהכנסת עדיין יושבת – חזקה שקיבלת את זה.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זאת חזקה מרחיקת לכת.
רשף חן: סדר היום – תפקידי לבדוק אותו כל הזמן.
ארבל אסטרחן: אז כנ"ל סדר היום של ועדות.
רשף חן: מה אתם רוצים שיהיה?
רשף חן: אתם המזכירות.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אם אתה שואל אותי, הדבר המרכזי מבחינתי, וכך גם אני קורא את הסעיף הזה, זה מה שכתוב פה - המען, מספר הפקסימיליה – לזה צריך להוסיף גם את הדואר האלקטרוני.
רשף חן: זה כשהמליאה לא מתכנסת.
רשף חן: מה קורה כשהמליאה מתכנסת?
רשף חן: איך אתה יוצא ידי חובתך בלהודיע לי?
רשף חן: אני חושב שחומר כתוב צריך להיות מונח במליאה או בתא שבמליאה.
רשף חן: זאת הדרך היחידה.
רשף חן: לא לחדרים.
רשף חן: חברי הכנסת צריכים לעבור שם פעם בכמה זמן ולקחת את החומר.
רשף חן: הודעות דחופות בעל-פה לטלפון ו/או דואר אלקטרוני, אשר יימסרו על-ידי חבר הכנסת.
רשף חן: בימים שבהם הכנסת אינה מתכנסת מסמכים יימסרו במען שימסור חבר הכנסת.
רשף חן: (2) הודעות דחופות בטלפון או בפקס שימסור חבר הכנסת.
ארבל אסטרחן: אם יש חומר שאני מכינה לישיבה לעוד שבועיים – חמישה עמודים – אני לא אשלח לך אותם בפקס?
ארבל אסטרחן: זה לא דחוף.
ארבל אסטרחן: אני לא מבינה למה צריך לעשות את ההבחנה הזאת?
רשף חן: אני לא רוצה מצב שוועדת הכנסת צריכה להתכנס בעוד יומיים, שלחו את זה בדואר רשום מפה אליי הביתה- -
ארבל אסטרחן: אם זה משהו עוד יומיים, לא ישלחו אותו בדואר.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: תראה את סעיף 20 המקורי בתקנון: "כל חבר כנסת חייב להודיע ליושב-ראש הכנסת את המען לפיו יישלחו לו הזמנות, הודעות.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: ..".
רשף חן: אז נשאיר את הסעיף הקיים: "...
רשף חן: מען לפיו יישלחו הזמנות.
רשף חן: את המען, את מספר הפקסימיליה ואת כתובת הדואר האלקטרוני שלו, שאליהם ניתן יהיה לשלוח לו מסמכים מאת הכנסת למסירת הודעות אליו".
רשף חן: האם ברגע ששלחת בדואר אלקטרוני, יצאת ידי חובתך?
ארבל אסטרחן: פקס בטוח יש לך, כי הכנסת נותנת לך פקס הביתה.
רשף חן: לא, הוא רשאי לקחת פקס.
ארבל אסטרחן: לא, הכנסת נותנת לך את זה, אז אתה לא יכול להגיד 'אין לי פקס בבית', כי נתנו לך.
ארבל אסטרחן: אבל אתה יכול לומר 'אין לי כתובת דואר אלקטרוני בבית'.
רשף חן: אני בעד דואר אלקטרוני.
רשף חן: לכולם יש דואר אלקטרוני, וחוץ מזה – שיתרגלו.
רשף חן: מי שאין לו – שיעשה.
רשף חן: נמשיך לנסח את הסעיף: "ואת מספרי הטלפונים שלו".
רשף חן: נוסיף "ושל עוזריו"?
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אתה תגיד.
רשף חן: צריך לומר כך: "בימים שבהם המליאה אינה מתכנסת משלוח מסמכים ומתן הודעה בטלפון כאמור ייראו כהודעה מספיקה, ובלבד שנשלחו במועד" – אני רוצה לומר שהמועד צריך להיות עוד רלוונטי.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: ב-43 יש לך את העניין של המען ומספר הפקסימיליה.
רשף חן: אז הסעיף כאן נשאר כפי שהיה: "משלוח מסמכים או מתן הודעות בטלפון, כאמור, ייראו כהודעה מספיקה, ואולם בימים בהם מתכנסת המליאה, תיחשב הנחת הודעה על שולחן הכנסת כהודעה מספיקה".