GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רשף חן: סעיף 126(ה): "הציעה הממשלה שהנושא המוצע לא ייכלל בסדר היום, רשאי אחד מחברי הכנסת להציע, ממקומו, בשיעור זמן שלא יעלה על דקה אחת, שהנושא יידון בוועדה של הכנסת; הציעה הממשלה שהנושא יידון בוועדה של הכנסת, רשאי אחד מחברי הכנסת תוך שיעור זמן כאמור, להציע שהנושא לא ייכלל בסדר היום של הכנסת, וזאת אף אם הגיש הצעה בנושא דומה; אין הרשמה מוקדמת להצעה אחרת".
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לדעתי צריך לבטל את הנושא של הצעה אחרת.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: בהצעות דחופות זה בא לידי ביטוי הרבה יותר משמעותי.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: חברי כנסת הגישו הצעה דחופה כוללת לסדר היום, ואז בא מישהו ונואם מהמקום, לא תמיד לעניין.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: השר הציע להעביר לוועדה, חבר הכנסת רוצה להסיר, שיגיד שהוא רוצה להסיר.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: מדוע זאת אופציה לנאום?
רשף חן: הוא רוצה לשכנע.
רשף חן: יש חברים שמבקשים לכלול את הנושא במליאה, השר אומר להסיר, חבר הכנסת רוצה שזה יעבור לוועדה.
רשף חן: הוא צריך לנמק מדוע.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: בהצעה כוללת אפשר להגיד את זה שמונה פעמים, כי על כל הצעה יכולים שני חברי כנסת להציע הצעה אחרת.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אם זאת הצעה כוללת של שש הצעות, יכולים 12 חברי כנסת להציע הצעה אחרת.
רשף חן: אפשר להגביל את מספר חברי הכנסת שיכולים להציע הצעה אחרת לגבי הצעה כוללת - שיוכלו רק אחד או שניים.
רשף חן: כשנגיע להצעות דחופות, זה עוד הבדל שאנחנו צריכים לעשות בין הצעות רגילות לדחופות.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אם יש שמונה מציעים שמדברים על נושא אחד, למעשה קיימת כבר את הדיון.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: במקרה כזה אין טעם לכלול את הנושא בסדר היום, ואפשר להסתפק בדברי השר.
רשף חן: אנחנו עדיין עוסקים בהצעה רגילה שבדרך כלל יש לה מציע אחד בלבד.
רשף חן: למה שלא נכתוב את הדברים בצורה מסודרת?
רשף חן: כתוב פה בסעיף 126(ג) שהממשלה יכולה להציע אחת משלוש חלופות: הנושא יידון בכנסת, או יידון בוועדה, או לא ייכלל בסדר היום.
רשף חן: סעיף (ד) הוא מין ספיח, אני מציע להעביר אותו אחרי סעיף (ה).
רשף חן: סעיף (ה) לא צריך להתחיל במה הממשלה הציעה, כי כבר אמרנו בסעיף (ג) מה הממשלה יכולה להציע.
רשף חן: אני חושב שזה צריך להיות כך: לאחר שהושמעה עמדת הממשלה, רשאים עד שני חברי כנסת להציע הצעה אחרת.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: למה?
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לחבר הכנסת יש הצעה, הוא מציע לכלול אותה בסדר היום, הממשלה מציעה משהו אחר.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: נוצרות שתי אופציות, לכל אחת משתי האופציות רשאי חבר כנסת אחד להציע הצעה אחרת.
רשף חן: אני מציע שזה יהיה עד שני חברי כנסת, זה יכול להיות אחד או שניים.
ארבל אסטרחן: אתה לא רוצה להבחין כמו היום "לא ביקשה הממשלה להביע דעתה בנושא המוצע, או שהציעה שהנושא יידון בכנסת" וכו'?
רשף חן: אני רוצה לעשות את זה הרבה יותר פשוט - מה שהממשלה לא הציעה, רשאים עד שני חברי כנסת להציע כל אחד את אחת מהחלופות האחרות המנויות בסעיף (ג), וזה בשיעור זמן שלא יעלה על דקה אחרת.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: השאלה אם אין טעם בכל זאת לקבוע את זמן הממשלה לפי מה שהיא משיבה.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אם היא אומרת "אני מסכימה שהנושא ייכלל בסדר היום של הכנסת", זה אומר שיהיה דיון שבו הממשלה לדבר, אז למה שהשר ידבר כעת עשר דקות?
רשף חן: אפשר לכתוב שאם הממשלה מסכימה לדיון, השר ידבר חמש דקות, ואם היא לא מסכימה או מציעה להעביר לוועדה, ניתן עשר דקות.
רשף חן: אבל בשביל מה לכתוב את זה.
רשף חן: ניתן לשר עד עשר דקות, הוא לא חייב לנצל את כל הזמן.
רשף חן: אז אנחנו מתקנים את הנוסח, אבל במהות לא שינינו כלום.
ארבל אסטרחן: הסיפה של סעיף (ה), שאין הרשמה מוקדמת להצעה אחרת, היא חדשה.
ארבל אסטרחן: היום זה קיים בכוכבית לסעיף 88: "אין הרשמה מוקדמת להצעה חלופית".
רשף חן: צריך לכתוב שהצעה אחרת יוכלו להציע עד שני חברי כנסת, הראשונים שביקשו את רשות הדיבור.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: כשאומרים "אין הרשמה מוקדמת" הכוונה היא אחרת לגמרי.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זה אומר שלפי התקנון, גם היום לפי הכוכבית, אתה לא יכול לבוא בארבע ושתי דקות ולהגיד: בעוד שעתיים ארצה להציע הצעה אחרת.
רשף חן: נכתוב: "הראשונים שביקשו את רשות הדיבור לאחר שהוצגה עמדת הממשלה".
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: פרקטית זה לא עובד.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: באים קודם, ולאחד יש עניין מיוחד.
רשף חן: אני חושב שנרשום כך: "עד שני חברי הכנסת הראשונים שביקשו רשות דיבור לאחר שהוצגה עמדת הממשלה".
רשף חן: צריך להבין שכל אחד מהם חייב להציע הצעה אחרת זה מזה.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זה ברור.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: תראה מה כתוב היום בכוכבית: אין הרשמה מוקדמת להצעה חלופית.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: יכול חבר הכנסת בעת הדיון בהצעות ולאחר שמיעת דברי המציע ועמדת הממשלה, אם הוצגה, להציע שהנושא יידון בוועדה של הכנסת או שלא ייכלל בסדר יומה של הכנסת".
רשף חן: יש עוד אפשרויות.
רשף חן: אנחנו יכולים לכתוב פה משפט מאוד ארוך עם כל החלופות, אבל זה יוצא מסורבל.
ארבל אסטרחן: הרעיון הוא כזה: "אחרי תשובת הממשלה, אחד או שניים יכולים להציע את האפשרויות שלא הציעו עדיין - לא המציע ולא הממשלה - במשך דקה אחת, ואלו יהיו הראשונים שביקשו.
ארבל אסטרחן: אני אמצא לזה ניסוח.
רשף חן: וכל אחד מהמציעים חייב להציע הצעה אחרת מחברו, לא יכולים שניהם להציע אותו הדבר.
רשף חן: אנחנו עוברים לסעיף 126(ו): "לא ביקשה הממשלה להשיב, או הציעה שהנושא יידון בכנסת, רשאי אחד מחברי הכנסת להציע, ממקומו, בשיעור זמן שלא יעלה על דקה אחת, שהנושא לא ייכלל בסדר היום של הכנסת, ורשאי אחד מחברי הכנסת להציע, ממקומו, בשיעור זמן שלא יעלה על דקה אחת, שהנושא יידון בוועדה של הכנסת".
רשף חן: יש פה הערה: האם אפשר לכלול כאן גם את 90(ב), שעוסק במצב בו יש מספר הצעות והממשלה לא השיבה?
ארבל אסטרחן: קודם הסתכלנו על סעיף 90(א) ואמרנו שזה לא מגביל את הממשלה מבחינת זמן, ואת זה אנחנו לא רוצים להכניס.
ארבל אסטרחן: סעיף 90(ב) אומר כך: "היו מספר הצעות בנושא אחד או הצעות שונות באותו עניין, רשאי נציג הממשלה, כאמור בסעיף 88(ב), לדבר במעמד אחד על ההצעות כולן או על חלקן מהן, ולא תחול עליו הוראת סעיף 88(ה)".
ארבל אסטרחן: סעיף 90(ב) אומר כך: "לא ביקשה הממשלה להביע דעתה על פי האמור בסעיף קטן (א), או שנציג הממשלה הציע אחת ההצעות האמורות בסעיף 88(ב) ו-(ג)" - כל האפשרויות שאפשר להציע - "רשאי אחד מחברי הכנסת, בהסכמת יושב-ראש הישיבה, להציע שכל ההצעות, או מקצתן לא ייכללו בסדר היום של הכנסת; שיעור הזמן להנמקת הצעתו לא יעלה על 10 דקות.
ארבל אסטרחן: כן רשאי אחד מחברי הכנסת להציע, שכל ההצעות או מקצתן יידונו בוועדה של הכנסת; שיעור הזמן להנמקת הצעתו לא יעלה על 10 דקות".
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: סעיף 90(ב) נגזר מ-90(א) שבו אין מגבלת זמן לממשלה בתשובה.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לכן למציע הצעה אחרת נתנו עשר דקות.
ארבל אסטרחן: אבל עכשיו אנחנו כן רוצים להגביל את הממשלה, ולכן כל סעיף 90 יֵרד.
ארבל אסטרחן: לכן גם לא הכנסתי אותו כנוסח.
רשף חן: אנחנו מורידים את סעיף 90.
רשף חן: סעיף 126(ז): "לא נכח חבר הכנסת המציע במליאה בעת תשובת הממשלה, יראו את הצעתו כבטלה ולא יוכל חבר כנסת אחר להעלות הצעה אחרת".
רשף חן: סעיף (ח) הוא חדש, הצעת ועדת יצחק לוי: "חבר הכנסת אשר מקבל רשות דיבור כדי להציע הצעה אחרת כאמור בסעיפים קטנים (ה) ו-(ו), ומשתמש בה שלא בתום לב, עובר עבירה אתית".
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: במיוחד שכתוב בתקנון שכאשר חבר הכנסת מדבר שלא לעניין, יעיר לו היושב-ראש.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: במקרה הקונקרטי של הצעות חוק פרטיות והתנגדות להן, יש אמירה מפורשת, אפשר להוריד את הדובר אם הוא מדבר שלא לעניין.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: בנושא הזה הנוהג מזה שנים הוא שיושב-ראש הישיבה אומר לבעל ההצעה האחרת: אתה למעשה לא מתנגד, רק בשביל זכות הדיבור אתה מבקש הצעה אחרת.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: יש כאילו הנחיית יושב-ראש הישיבה לחבר הכנסת שמציע הצעה אחרת לדבר בניגוד לעניין שלשמו ביקש לדבר.
רשף חן: זה לא הוגן, כי יכול להיות שאתה גוזל את רשות הדיבור ממישהו שיש לו הנמקה לעניין.
רשף חן: אולי בסעיף החדש שהצענו נוסיף שחבר הכנסת חייב לנמק את הצעתו ולדבר לעניין.
אנה שניידר: אתה לא יכול להגיד את זה, אתה לא יכול להתערב בדרך עבודתו של חבר הכנסת.
רשף חן: יושבים במליאה עשרים חבר כנסת.
רשף חן: חבר הכנסת אומר "אני רוצה הצעה אחרת" ומקבל ראשון את רשות הדיבור.
רשף חן: הוא צריך להציע להעביר לוועדה או לא לכלול את ההצעה.
רשף חן: הוא לקח את רשות הדיבור, יש 19 חברים שבאמת רוצים להציע לוועדה, ואז הוא אומר: בעצם אני לא רוצה להעביר לוועדה, אני פשוט רוצה לנאום.
רשף חן: מה עם הזכות של חברי הכנסת האחרים לנמק את ההעברה לוועדה?
רשף חן: הרי קיבלת רשות דיבור למטרה מוגדרת, לא סתם במסגרת הזכויות שלך לדבר באופן כללי.
רשף חן: יש פה בסך הכל שלוש הצעות שיכולות לעלות על השולחן, אתה לקחת את רשות הדיבור כדי להציע אחת מהן, אז תדבר לעניין.
ארבל אסטרחן: היום יש סנקציה לחבר הכנסת שאינו מדבר לעניין הנושא.
ארבל אסטרחן: אפשר להגיד לחבר הכנסת לדבר לעניין.
רשף חן: באותו סעיף צריך לכתוב: חבר הכנסת שקיבל רשות כאמור, חייב לדבר לעניין לנמק את ההצעה אותה הציע.
אנה שניידר: לא צריך להגיד "לדבר לעניין", אלא "חייב לנמק את ההצעה שהוא מציע.
אנה שניידר: זה מספיק, כי אז הוא לא יכול לדבר לא לעניין.
או שנכתוב: סעיף 127(ט): "בהצעה שנושאה הוא פעולתה של סיעה שאינה סיעתו של המציע או פעולתו של חבר הכנסת הנמנה עם סיעה אחרת, תהיה לחבר אותה סיעה המדבר בשמה או לחבר הכנסת האמור, זכות תשובה בשיעור זמן שלא יעלה על עשר דקות; התשובה תינתן מיד לאחר הנמקת ההצעה לסדר היום ולפני הצעת הממשלה".
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: יש שימוש לרעה בסעיף הזה, ואולי כדאי לבודד אותו.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: יש הצעה לסדר היום בעניין הכשרות בבני ברק, ואז מישהו אמר שראש העיר היה מסיעת ש"ס ואחד מחברי ש"ס אומר:
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: המציע תקף את ש"ס וזכותי להשיב.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: צריך לחדד ולהבהיר שאין הכוונה למקרה כזה.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הכוונה היתה שכאשר יש הצעה לסדר היום שמדברת על פעילותה של סיעה מסוימת, כמו שיש הצעה שנוגעת לפעולתו של יושב-ראש הכנסת, מושא התלונה יכול להשיב.
ארבל אסטרחן: ועדת יצחק לוי הציעה שזמן התשובה פה יהיה חמש דקות.
רשף חן: ניתן כמו לממשלה - עשר דקות.
ארבל אסטרחן: אבל פה זה לא במקום הממשלה, זה בנוסף לתשובת הממשלה.
ארבל אסטרחן: בסעיף שמדבר על הצעה הנוגעת לפעילותו של יושב-ראש הכנסת - יושב-ראש וועדת הכנסת או יושב-ראש הכנסת ידברו במקום הממשלה.
רשף חן: האמת היא שאם הנושא הוא פעולתה של סיעה, תשובת חבר הסיעה צריכה להיות במקום תשובת הממשלה.
ארבל אסטרחן: אולי הנושא הוא משהו מדיני אבל הוא כולל גם פעילות של סיעה, אז צריכה להיות גם תשובת הממשלה וגם תשובת חבר הסיעה.
ארבל אסטרחן: אם נושא ההצעה לסדר היום הוא איך פעל משרד ממשלתי כשמפלגה מסוימת ישבה בו, גם הממשלה משיבה וגם אותה סיעה משיבה.
רשף חן: כתוב פה שהתשובה תינתן מיד לאחר הנמקת ההצעה לסדר היום ולפני הצעת הממשלה.
רשף חן: תשאירי את זה כך.
ארבל אסטרחן: אחרי הסעיף הזה ייכנס סעיף (ד) העוסק בהצעה לסדר היום שנוגעת לפעולתו של יושב-ראש הכנסת, שאמרנו שנעביר לכאן.
רשף חן: סעיף 127, מספר הצעות בעניין הצעה לסדר היום: "ביקשו מספר חברי הכנסת להציע אחת ההצעות האמורות בסעיף 125(ה) ו-(ו), תינתן רשות ההנמקה לאחד מהם, לפי סדר הגשת בקשותיהם, וזכות הקדימה תהיה לחבר הכנסת שלא מסיעתו של בעל ההצעה לסדר היום".
רשף חן: צריך להוסיף כאן "לאחר שהושמעה הצעת הממשלה".
אנה שניידר: יש פה הצעה של ועדת יצחק לוי להשמיט את המילים "לפי סדר הגשת הבקשות".
רשף חן: זאת הצעה לא נכונה, זה חייב להיות לפי סדר הגשת הבקשה לדבר.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: ועדת יצחק לוי טועה.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: יש סדר, הוא אמנם לא בהרשמה מוקדמת אבל תוך כדי הישיבה נותנים את רשות הדיבור למי שביקש ראשון.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני לא שולל את האפשרות שזה כן יהיה עם הרשמה מוקדמת.
רשף חן: אתה עוד לא יודע מה עמדת הממשלה, אתה כבר רוצה להירשם?
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אומר חבר הכנסת: אם הממשלה לא תתנגד לדיון במליאה, אני רוצה להתנגד; כמו למשל בחקיקה, שזה ברור מאליו.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: למה שלא יירשמו מראש?
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: ואז המיון היחיד הוא שנותנים אופציה לחבר הכנסת מסיעה אחרת, שלא מסיעתו של חבר הכנסת המציע.
רשף חן: אני הייתי אומר:
רשף חן: זכות הקדימה תינתן לחבר הכנסת שלא מסיעתו של בעל ההצעה לסדר היום ולחבר הכנסת שעדיין לא הציע הצעה לסדר באותו עניין באותה ישיבה.
אנה שניידר: זה לא טוב.
אנה שניידר: מה הבעיה עם הסעיף כמות שהוא?
רשף חן: נשאיר את סעיף 127 כמו שהוא.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זה סעיף שאף פעם לא משתמשים בו.
רשף חן: כשחבר הכנסת מציע הצעה לסדר היום, הוא בעצם מבקש שהיא תיכלל במליאה.
רשף חן: אם אף אחד לא הציע להעביר לוועדה, מצביעים על מליאה מול הסרה.
רשף חן: הסעיף הזה אומר שאם מסירים, המציע יכול להגיד: עכשיו אני מבקש להעביר לוועדה.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לפי נוסח הסעיף הזה, עוד לפני ההצבעה, לאחר תשובת השר, אם אתה רואה שאף אחד לא אומר שום דבר, אתה יכול להגיד: אני מוכן להסתפק בוועדה.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זה סעיף שלא משתמשים בו.
אנה שניידר: תשאירו אותו.
ארבל אסטרחן: עכשיו תסתכלו על הכוכבית לסעיף זה, שגם היום היא בכוכבית: "מן הראוי שיושבי-ראש הוועדות יימנעו מלהעלות לדיון בוועדה נושאים לגביהם החליטה הכנסת כי לא ייכללו בסדר יומה ולא יידונו בוועדה, וזאת לפחות תוך 30 ימים מיום החלטת הכנסת".
רשף חן: צריך להעלות את זה לסעיף.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני הייתי שם את זה בפרק הוועדות.
אנה שניידר: גם אני חושבת שנכון יותר להכניס את זה בפרק עבודת הוועדות תוך התייחסות לסעיף שמדבר על הסרה של הצעה לסדר היום, ולתת שסתום של שינוי נסיבות כמו לגבי הצעות חוק זהות או דומות בעיקרן - "אלא אם כן סבר יושב-ראש הוועדה כי חל שינוי נסיבות המצדיק" וכו'.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: האמת היא שזה סעיף לא רלוונטי, משום שבנושאים אקטואליים יושבי-ראש הוועדות מקדימים את הדיון במליאה.
אנה שניידר: אבל עדיין יכול להיות מצב כזה.
רשף חן: אז אנחנו מכניסים את הכוכבית הזאת לפרק עבודת הוועדות, כחובה ועם שסתום ביטחון שלא קיים כאן כרגע.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: ועם הפניה לסעיף הזה.
ארבל אסטרחן: ננסח את זה בצורה כזאת: "הצעה לסדר היום שהכנסת החליטה שלא לכלול ...
ארבל אסטרחן: לא תיכלל בסדר היום של ועדה אלא אם כן סבר יושב-ראש הוועדה כי חל בינתיים שינוי נסיבות.
רשף חן: השאלה אם בכלל יש טעם לכתוב את זה, כי יושב-ראש הוועדה יכול להגדיר את הנושא קצת אחרת.
רשף חן: אם יושב-ראש ועדה רוצה לקיים דיון, לא נוכל למנוע ממנו.
אנה שניידר: אבל כך הוא עושה פלסתר את ההחלטות של הכנסת.
אנה שניידר: הכנסת החליטה לא להעביר לוועדה, ואז הוא אומר: אני מחליט לבד לקיים את הדיון.
רשף חן: מלכתחילה יש לו היכולת לקיים את הדיון.
רשף חן: הוא יכול להתחיל את הדיון לפני שהכנסת דנה בנושא.
רשף חן: המשמעות של הסרה מסדר היום היא שהכנסת לא מחייבת אותו לקיים את הדיון, אבל זה לא אומר שאסור לו לקיים את הדיון.
ארבל אסטרחן: האם זה לא אומר שהכנסת רצתה שלא יהיה דיון בוועדה?
רשף חן: יכול להיות שבכלל לא עלתה השאלה של דיון בוועדה, כי אמרו: מליאה או להסיר.
ארבל אסטרחן: כתוב פה כך: "נושאים לגביהם החליטה הכנסת כי לא ייכללו בסדר יומה ולא יידונו בוועדה".
ארבל אסטרחן: מה קורה אם היתה הצבעה פוזיטיבית כן או לא להעביר לוועדה, והחליטו לא להעביר לוועדה ולמחרת יושב-ראש הוועדה עושה דיון?
ארבל אסטרחן: יש לו בוודאי פררוגטיבה לעשות מה שהוא רוצה.
אנה שניידר: יש בזה טעם לפגם אם יושב-ראש ועדה עושה דבר כזה.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: האם אין טעם לפגם בכך שהנשיאות החליטה היום על שמונה הצעות דחופות לסדר היום, ויושב ראש ועדה כבר מחר מקיים דיון על אותו נושא.
רשף חן: אני חושב שהראייה הזאת היא לא נכונה.
רשף חן: אני חושב שליושב-ראש ועדה, בתחום של הוועדה שלו, יש סמכות לקיים דיונים אם הוא רוצה לקיים דיון.
רשף חן: למליאה יש הסמכות לכפות עליו לקיים דיון בנושא מסוים.
רשף חן: אם היא מסירה את הנושא, היא החליטה לא לכפות עליו לקיים דיון אבל זה לא אומר שהוא איבד את הסמכות לדון.
אנה שניידר: אם המליאה החליטה לא לדון, היא לא רוצה שיהיה דיון בנושא הזה.
רשף חן: השאלה אם היא לא רוצה שיהיה דיון או שהיא לא רוצה לחייב דיון.
רשף חן: השאלה איך את קוראת ההחלטה הזאת.
אנה שניידר: לדעתי הכנסת מתנגדת שיהיה דיון, ויושב-ראש הוועדה לא מכבד את החלטת המליאה.
רשף חן: בואו נשים את זה בסגול.
רשף חן: כרגע כתוב "מן הראוי", אם אנחנו הופכים את זה לחובה אנחנו עושים שינוי.
רשף חן: סעיף 129, הצבעות בעניין הצעות לסדר היום: "הצבעה אחת, בעד או נגד הכללתו של נושא בסדר היום של הכנסת, תיערך לאחר הנמקת ההצעה או ההצעות לפי סעיפים 125 ו-126".
ארבל אסטרחן: הדגשתי את המילה "אחת" אומרת שאין שתי הצבעות, אחת על השאלה "מי בעד לכלול את נושא" ואחת "מי נגד הכללתו של הנושא", אלא יש הצבעה אחת שבה מצביעים בעד או נגד.
רשף חן: אני ממשיך: "התקבלה ההצעה לכלול את הנושא בסדר היום - לא תתקיים הצבעה נוספת; לא התקבלה ההצעה, והוצע לדון בנושא בוועדה של הכנסת, יעמיד יושב-ראש הישיבה הצעה זו להצבעה אחת, בעד או נגד; היו מספר הצעות באותו נושא או הצעות שונות באותו עניין, רשאי היושב-ראש להעמיד להצבעה את כל ההצעות או חלק מהן בבת אחת, או כל אחת בנפרד, אולם יעמיד הצעה להצבעה בנפרד, אם דרשו זאת המציע או אחד מחברי הכנסת".
רשף חן: פה אין בעיה.
רשף חן: נסיים כאן.
רשף חן: אני ממשיך לקרוא: "התקבלה ההצעה לכלול את הנושא בסדר היום - לא תתקיים הצבעה נוספת; לא התקבלה ההצעה, והוצע לדון בנושא בוועדה של הכנסת, יעמיד יושב-ראש הישיבה הצעה זו להצבעה אחת, בעד או נגד; היו מספר הצעות באותו נושא או הצעות שונות באותו עניין, רשאי היושב-ראש להעמיד להצבעה את כל ההצעות או חלק מהן בבת אחת, או כל אחת בנפרד, אולם יעמיד הצעה להצבעה בנפרד, אם דרשו זאת המציע או אחד מחברי הכנסת".
רשף חן: מניין נוספו המילים "או אחד מחברי הכנסת"?
ארבל אסטרחן: זאת הצעת ועדת יצחק לוי.
ארבל אסטרחן: הם אומרים: את ההצעה להצבעה בנפרד יכול להעלות כל אחד מחברי הכנסת.
אנה שניידר: למה שזה לא יהיה כך?
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: בסעיף 92 בסיפה כתוב "או אחת הסיעות" ופה מחליפים את זה במילים "או אחד מחברי הכנסת".
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: יש לי שאלה עקרונית.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: נניח שיש שמונה הצעות באותו עניין, למה לפלג את ההצבעה?
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: את יכולה להגיע לאבסורד שבו מעבירים את הנושא לשלוש ועדות וגם למליאה.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני לא הייתי מאפשר את הפיצול הזה.
ארבל אסטרחן: בכנסת הזאת היתה הצעה של גדעון סער לתקן את זה, אבל לא הצביעו על זה בסופו של דבר.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: צריך לחשוב האם בכלל לתת מקום לפיצול הזה.
רשף חן: אני בהחלט מסכים אתך.
רשף חן: אם יש שבע הצעות באותו נושא - או שדנים בכולן במקום אחד, או שלא דנים בהן.
אנה שניידר: אז לא ניתן אפשרות לפצל, גם לא למציע.
רשף חן: נכתוב כך: "היו מספר הצעות באותו נושא או הצעות שונות באותו עניין, יעמיד היושב-ראש את כל ההצעות להצבעה".
רשף חן: בלי האפשרות להעמיד להצבעה כל הצעה בנפרד.
רשף חן: ארבל, תסמני את זה לדיון מהותי.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אותו הדבר הייתי עושה גם "הצעה אחרת".
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: כאשר הממשלה משיבה, יש הצעות אחרות.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הממשלה משיבה לכל ההצעות בבת אחת, אבל לעומת זאת הצעה אחרת ניתנת לכל אחת מההצעות בנפרד.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אם אחד מבקש הצעה אחרת להעביר למליאה, השני אומר להסיר רק כדי לקבל את זכות הדיבור.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: השאלה אם צריך את כל זה.
רשף חן: התשובה היא שזה חלק מה-parler, זה מאפשר לאנשים לדבר על ההצעות לסדר במשך דקה.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני מעלה נימוק שלא אני המצאתי אותו, הוא עלה עוד בוועדת יצחק לוי בזמנו.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: חבר כנסת מגיש הצעה דחופה לסדר היום, הוא חשב שזה נושא חשוב, הוא עולה ומדבר שלוש דקות, ואז באים חברי כנסת שבכלל לא חשבו, לא טרחו להגיש הצעה ונותנים להם דקה או שתיים.
רשף חן: הנימוק הוא אחר:
רשף חן: אם אדם אחד הציע להעביר לוועדה, נגמר העניין.
רשף חן: יש הצעה אחרת להעביר לוועדה.
רשף חן: אבל אם נאפשר רק הצעה אחרת אחת, מי יקבל את הזכות הזאת?
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: חבר הכנסת הראשון שמבקש.
רשף חן: ומתי הוא יכול לבקש?
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אחרי תשובת הממשלה.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: כי המציע מבקש דיון במליאה, השר הציע להעביר לוועדה או שהוא הסכים לדיון במליאה.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: חברי הכנסת אמורים להמתין עד שהמציע עולה לדבר.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: השגרה היא שהם מבקשים עוד לפני כן הצעה אחרת, וזה לא בסדר.
רשף חן: אנחנו ניקח את ההצעה של חבר הכנסת גדעון סער, שתהיה הצבעה אחת על כל ההצעות לסדר היום באותו נושא.
רשף חן: מבחינתי ההצעה הזאת מתקבלת, נביא אותה לאישור ועדת הכנסת.
רשף חן: זה מביא אותנו שוב לשאלה של הצעות אחרות.
רשף חן: עקרונית המציע מציע להעביר את הנושא לדיון במליאה, אז יכולות להיות שתי הצעות אחרות: חבר כנסת אחד יכול להציע להעביר את זה לוועדה ואחד יכול להציע להסיר.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: תלוי מה השר אומר.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אם השר מסכים שזה יעלה למליאה, יש שתי הצעות אחרות, אחת להסיר ואחת לוועדה.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אם השר מציע ועדה, נותרת למעשה הצעה להסיר מסדר היום, כאשר ברור לך שכל אלה שמדברים בדרך כלל בכלל לא רוצים להסיר את זה מסדר היום, הם רוצים רק לדבר.
רשף חן: תיכף נחזור לעניין של הצעות אחרות.
רשף חן: נעבור עכשיו לסעיף 129(ב): "נשמעה הצעה לדון בנושא בוועדה, ולא הוצע שלא לכלול אותה בסדר היום, ולא הסכים בעל ההצעה לסדר שהצעתו תועבר לוועדה, יעמיד היושב-ראש להצבעה אחת את ההצעה לכלול את הנושא בסדר היום או להעבירו לוועדה".
רשף חן: זה בא מכוכבית 5 - ישנן שתי הצעות בלבד, אחת לכלול בסדר היום והשנייה להעביר לוועדה, אין הצעה להסיר, בעל ההצעה אינו מסכים לוועדה, אז יעמיד יושב-ראש הישיבה את שתי ההצעות זו מול זו.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: כלומר, מי שמצביע בעד זה להעביר למליאה, ומי שמצביע נגד זה להעביר לוועדה.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: כשהתחלנו עם ההצבעה האלקטרונית, היות שהאופציות שם הן בעד ונגד, אמרו שאי אפשר לאפשר הצבעה של מליאה מול ועדה.
אנה שניידר: אם יושב-ראש הישיבה אומר "מי שמצביע בעד המשמעות היא שהוא בעד להעביר למליאה, ומי שמצביע נגד המשמעות היא להעביר לוועדה" - זה בסדר.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: נשאלת השאלה מה קורה אם בעל ההצעה לא רוצה להעביר לוועדה, הוא רוצה או מליאה או כלום - למה שלא יתנו לו את הזכות שלו?
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: חבר כנסת הגיש הצעה לסדר היום והוא רוצה שהנושא יידון במליאה, השר אומר שאין לו התנגדות שזה יידון במליאה, בא חבר כנסת אחר ומציע הצעה אחרת שזה יעבור לוועדה, בעל ההצעה לא מסכים לכך - אז למה מצביעים בכלל על האופציה הזאת?
רשף חן: למה לא?
רשף חן: זאת ההצעה של הכנסת.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זאת לא הצעה של הכנסת.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: בעל ההצעה יכול להסתפק בדברי השר, ועל כך לא עורכים הצבעה.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: פה בעל ההצעה אומר: "אני מעוניין או מליאה או כלום, אני הגשתי את ההצעה כדי שזה יידון במליאה, דיון בוועדה לא מעניין אותי".
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: בעל ההצעה האחרת אומר: "לא, אני מנכס את זה כעת לעצמי".
רשף חן: מה עושים היום?
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: היום בדרך כלל מצביעים על העברה לוועדה או להסיר.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: רק אם חבר הכנסת עומד על כך שהוא רוצה ללכת על האופציה של ועדה, אז נותנים לו גם הצבעה לוועדה.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: גם הוא צריך לרצות שזה יהיה בוועדה.
רשף חן: בעל ההצעה יכול למשוך את הצעתו בכל שלב?
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זה כתוב בסעיף 96(ב) הקיים: "ביקש חבר הכנסת לחזור בו מהצעתו לאחר שהכנסת החליטה לכלול את הנושא המוצע בסדר יומה, יודיע על כך ליושב-ראש הכנסת.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: .. (ג) ביקש חבר כנסת לחזור בו מהצעתו לאחר שהכנסת החליטה שהנושא המוצע יידון בוועדה ... יודיע על כך ליושב-ראש הוועדה הדנה בעניין; יושב-ראש הוועדה ימסור על הבקשה לכנסת, אם הסכימה הוועדה על כך, והכנסת תחליט בבקשה ללא הודעה נוספת או דיון".
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אם הוא רוצה לחזור בו, הכנסת צריכה להחליט על כך.
רשף חן: זאת התשובה - העלית את זה לסדר היום, הכנסת דנה, עכשיו היא מחליטה.
רשף חן: זה לא שלך יותר.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אם כך, למה אתה מאפשר לחבר הכנסת להסתפק בדברי השר?
רשף חן: כל זמן שלא היתה הצבעה, אפשר להסתפק בדברי השר.
רשף חן: זה שלא מוזכרת פה הסתפקות בדברי השר, זאת נקודה אחרת.
אנה שניידר: צריך בכלל לתקן את הנוסח כאן, כי הוא מאוד לא ברור.
רשף חן: הנושא של הסתפקות בדברי השר בכלל נמצא בתקנון?
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לא, זה נוהל.
רשף חן: אז צריך להכניס את זה.
רשף חן: אנחנו באים ואומרים: אנחנו עושים את כל הדיון על ההצעות לסדר באותו נושא במאוחד, למעשה כדי להסתפק בדברי השר צריך שכל המציעים יסכימו.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: ההסתפקות בדברי השר היא כאשר יש הצעה בודדת.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אם יש רשימה שלמה, כולם צריכים להסתפק בדברי השר כדי שההצעה לא תוצבע.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אנחנו שואלים אותם אחד לאחד.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אם אחד לא מסכים להסתפק, אנחנו מצביעים.
רשף חן: ואז מצביעים על כל ההצעות וכולן עוברות למליאה או לוועדה.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: כן, או כולן מוסרות מסדר היום.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אלא אם כן הפרדת את ההצבעות כמו היום, וחלק מההצעות אתה שולח למליאה וחלק לוועדה.
רשף חן: זה לא נכון לעשות את זה.
רשף חן: אני חושב שהסעיף הראשון של 129 צריך לעסוק בהסתפקות בדברי השר, זה השלב הראשון.
רשף חן: השלב הראשון שמונע הצבעה.
רשף חן: אם כל המציעים הודיעו שהם מסתפקים בדברי השר, לא תתקיים הצבעה.
רשף חן: הודיע אחד המציעים כי איננו מסתפק בתשובת השר - נדמה לי שבשלב הזה כל אחד מהמציעים האחרים יכול להודיע אם הוא עצמו רוצה עכשיו למשוך את ההצעה שלו.
רשף חן: כלומר, אם כל המציעים מסכימים להסתפק והמציע האחרון לא הסכים, המציע הראשון למשל - שלא רוצה להצביע על ההצעה שלו - יכול להגיד: בשלב זה אני מושך את ההצעה שלי, תמחק אותה.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: למטרות מעשיות אין הבדל אם משכת את ההצעה או אם זה נפל.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: המשמעות שההצעה נפלה, היא שזה לא יידון לא בוועדה ולא במליאה אבל הדברים כבר נשמעו.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: גם כשהמציע מסתפק, הדברים כבר נשמעו.
ארבל אסטרחן: אתה רוצה להגיד שמספיק שאחד לא יסתפק בשביל שיצביעו על כל ההצעות וכולן ילכו לוועדה?
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אלא אם כן המציעים האחרים לא רוצים שיידונו בזה בוועדה.
רשף חן: אבל אם הם לא רוצים, צריך להביא את זה לאישור הכנסת או לאישור הוועדה, כפי שאמרת קודם.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: באופן מעשי, במרבית המקרים, כאשר יש אחד שמתנגד להסתפק, מצביעים על כל ההצעות כי כולן באותו עניין.
רשף חן: אם אחד מהמציעים לא מסתפק, עוברים להצבעה על כל ההצעות.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הרעיון הוא שלא מפצלים, הכל הולך פה כמקשה אחת.
רשף חן: אולי בכל זאת נעשה: עוברים להצבעה על כל ההצעות, זולת אם מציע של אחד ההצעות ביקש לא להצביע על ההצעה שלו.
רשף חן: הוא רוצה להפסיק את התהליך לגביו.
אנה שניידר: אז השם שלו לא יהיה רשום על ההצעה, אבל זה אותו עניין.
אנה שניידר: אז בשביל מה לעשות את זה?
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: באופן מעשי אין שום הבדל בין אם עברה הצעה של מישהו ספציפי או לא, כי הנושא עובר לוועדה, הוועדה כן או לא תגיש מסקנות.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: היא תזמין אותו לישיבה כאחד המציעים - ירצה, יבוא; לא ירצה, לא יבוא.
רשף חן: הדרך היחידה של מציע כזה להשיג הסתפקות בדברי השר היא להצביע להסיר מסדר היום עניין שהוא העלה על סדר היום.
רשף חן: אבל אולי הוא לא רוצה להצביע נגד עצמו?
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני לא רואה עם זה בעיה.
ארבל אסטרחן: יש אחר כך הוראה שחבר הכנסת רשאי לחזור בו מהצעתו בכל עת לפני ההצבעה.
ארבל אסטרחן: זאת הוראה שקיימת, תיכף נגיע אליה.
ארבל אסטרחן: יש סעיף שיגיד שחבר הכנסת רשאי להודיע שהוא מסתפק בתשובת השר ואז לא תהיה הצבעה.
ארבל אסטרחן: ואם היו עוד הצעות באותו עניין, ישאלו את כולם.
ארבל אסטרחן: אם כולם יסתפקו, לא מצביעים; אם אחד הודיע שהוא לא מסתפק, מצביעים על כל ההצעות.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: היתה סיטואציה נוספת, שנגיע אליה יותר מאוחר בסעיף 96 הקיים.