GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אתם רוצים לאשר לוועדה שלא תניח מסקנות על שולחן הכנסת?
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אם זה ככה, זה מבטל את כל העניין של מעבר הצעות מהמליאה.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אם עושים שוויון, מה המשמעות של העברה מהמליאה, דיון דחוף וכל הדברים האלה?
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הכל אותו דבר.
רשף חן: זה לא ככה.
רשף חן: יושב-ראש ועדה, בוועדה שלו, יכול להעלות נושאים על סדר היום.
רשף חן: חבר ועדה יכול - - -
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הוא בא ליושב ראש, אומר לו: יש לי נושא מעניין, בוא נדון על זה ונצא עם מסקנות.
רשף חן: למה לא? זה גם מה שקורה.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: יש היום מסגרת מסוימת של הצעות, הצעות דחופות והצעות לדיון.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אתה מציע מסלול שמאפשר להגיע לתוצאה בלי לעבור את כל הדברים האלה.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: למשל, אתה מגיש הצעה לסדר היום, הממשלה, הקואליציה, לא כל כך אוהבת את הרעיון, ומורידה את זה מסדר היום, לא מעבירה לוועדה.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אתה אומר: אני כבר לא צריך את זה.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: במקום לעבור את התהליך הזה, אני מביא את זה ישר לוועדה.
רשף חן: זה כבר המצב עכשיו.
רשף חן: הגשת המסקנות מטילה חובות על הממשלה?
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: בוודאי, אתה מעביר מסקנות למזכירות הכנסת, שמעבירה למזכיר הממשלה.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אפשר לדרוש תגובה, חבר-הכנסת יכול לדרוש דיון בעקבות הדבר הזה.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: יש פה מסלול ירוק בלתי ברור.
רשף חן: שכנעת אותי, זה לא צריך להיות ככה.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: גם דיון מהיר בוועדה עובר את הנשיאות לפחות, שאומרת: זה כן, זה לא.
רשף חן: אז נחזור לנוסח המקורי.
רשף חן: " בעניין שאינו הצעת חוק ואשר נמסר על-ידי הכנסת או על ידי הנשיאות - - - "
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: את זה יש בפרק הדיון המהיר, מסקנות להנחה.
ארבל אסטרחן: אבל אז הן לא עוברות לממשלה.
ארבל אסטרחן: רק כתוב: "עם סיומו יונחו המסקנות על שולחן הכנסת".
ארבל אסטרחן: לא חלה הפרוצדורה של העברה לממשלה.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זה לא בסדר, דווקא את זה כדאי להשוות.
רשף חן: אז אולי צריך להוציא את זה משם ולאחד את זה פה.
ארבל אסטרחן: היום זה בפרק של המליאה.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אז את הקטע של המסקנות תעבירי.
אנה שניידר: תעבירי את זה לפרק מסקנות.
רשף חן: אז בעניין שאיננו הצעת חוק, שיוסר על ידי הכנסת או בהליך של דיון מהיר בדיון אחת הוועדות, תניח הוועדה את מסקנותיה על שולחן הכנסת זולת אם החליטה הוועדה, מטעמים מיוחדים שתציין בהחלטתה, שלא לפרסם מסקנותיה; הוועדה רשאית שלא לפרסם את הטעמים להחלטתה; מסקנות של ועדה שיונחו על שולחן הכנסת, יונחו בצירוף מסקנות מיעוט בוועדה, אם היו כאלה.
רשף חן: " טוב.
ארבל אסטרחן: צריך להגיד את זה?
ארבל אסטרחן: היא צריכה באמת לציין החלטה מיוחדת למה לא להניח?
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הדברים האלה לדעתי הם היום נדירים, אם הם בכלל קיימים.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זה סעיפים ישנים.
ארבל אסטרחן: אז אפשר להגיד שתניח, זולת אם החליטה מטעמים מיוחדים שלא לפרסם את מסקנותיה.
רשף חן: מסקנות של ועדה שיונחו על שולחן יונחו בצירוף מסקנות מיעוט בוועדה, אם היו כאלה.
ארבל אסטרחן: כשדיברנו על הצעה לסדר שעוברת ישר לוועדה אמרנו שתהיה אפשרות להעביר מסקנות ישר לשר מטעמי ביטחון.
ירדנה מלר-הורוביץ: יש פרוצדורה שמעבירים ישר לוועדה.
אנה שניידר: זה החסוי.
רשף חן: ואין לנו את זה עכשיו?
ארבל אסטרחן: זה לגבי אפשרות שחבר כנסת הציע הצעה לסדר, שמטעמי ביטחון המדינה הנשיאות מעבירה את זה ישר לוועדה.
רשף חן: מה אומר סעיף 79?
ארבל אסטרחן: הוא אומר שאפשר להעביר ישר לוועדה, בלי מליאה.
אנה שניידר: הכנסנו את זה גם לתוך ההגדרה של ישיבה חסויה.
אנה שניידר: אחת האפשרויות היא סעיף 79.
רשף חן: אי אפשר לתת את הכל בסעיף אחד, זה יותר מידיי.
רשף חן: צריך סעיף נפרד, שאומר שאם הוועדה ראתה שפרסום מסקנותיה עלול לפגוע בביטחון המדינה - ואז יש את הנימוקים – רשאית להעביר את מסקנותיה - - -
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: להעביר את הדיון ישירות.
ירדנה מלר-הורוביץ: היא לא תניח על שולחן הכנסת מטעמי ביטחון וקשרי חוץ של המדינה.
רשף חן: סעיף 111: "חבר-כנסת רשאי להציע לכנסת לדון במסקנות ועדה, במסגרת הצעה לסדר היום.
אנה שניידר: על זה דיברנו עכשיו.
רשף חן: למה רק חבר-כנסת, אפשר גם הממשלה?
רשף חן: חבר-כנסת או הממשלה רשאים להציע לכנסת לדיון במסקנות הוועדה.
ארבל אסטרחן: היום כתוב ב-(ב), שבכל מקרה שאין החלטה מראש של הכנסת לקיים דיון, רשאית הממשלה להציע לכלול דיון במסקנות בסדר היום, כמו כן רשאי כל חבר-כנסת על ידי הצעה לסדר היום.
ארבל אסטרחן: כאן אין יותר הצעת ממשלה, אלא רק חבר-כנסת רשאי.
רשף חן: אולי אחרי שהשר מקבל, הוא יכול להציע לקיים על זה דיון?
רשף חן: זאת אומרת, חבר-כנסת רשאי להציע לדון במסגרת הצעה לסדר היום, בסדר.
רשף חן: "יושב-ראש הכנסת יעביר את מסקנות הוועדה אל השר אשר העניין הנדון נמצא בתחום תפקידיו.
רשף חן: לא ברור מי הוא השר שבתחום תפקידיו נמצא נושא המסקנות, יעביר יושב-ראש הכנסת את מסקנות הוועדה לידי ראש הממשלה".
רשף חן: אולי כאן נעשה סעיף, שהממשלה, בדרכים הרגילות שלה, רשאית להציע לכנסת לדון במסקנות הוועדה.
רשף חן: "תוך שלושה חדשים מיום קבלת המסקנות, יודיע השר בכתב ליושב-ראש הכנסת על כל פעולה שפעל בעקבות המסקנות.
ארבל אסטרחן: חשבתי שכאן אתה רוצה לשים שממשלה רשאית להציע לדון בנושא.
ארבל אסטרחן: הוא מודיע ליושב ראש הכנסת, ומבקש לדון בזה בכנסת.
רשף חן: תוך יום?
אנה שניידר: הייתי משאירה את זה ב-(ג), לא ללכת על שלושה חודשים.
ארבל אסטרחן: אז ב-(ג) יעביר יושב הכנסת את המסקנות לממשלה, וכאן להגיד שהממשלה רשאית לבקש כי הכנסת תקיים דיון במסקנות הוועדה, תוך שלושה חודשים יביא השר ליושב ראש הכנסת בכתב, וזה יונח על שולחן הכנסת.
ארבל אסטרחן: מסקנות הוועדה והודעת השר - הודעת השר זאת תוספת.
אנה שניידר: סעיף 158 הוא סעיף קשור, ולדעתי הוא צריך להישאר.
אנה שניידר: השאלה היא אם לא צריך לשפר אותו.
רשף חן: "עברו שלושה חדשים מהיום שעניין נמסר לדיון בוועדה לפי סעיף 111 או מהיום שהצעת חוק הועברה לוועדה לפי סעיף 116(א), סעיף 117, סעיף 138(א) או סעיף 141, והוועדה לא כללה את הנושא בסדר יומה - רשאי חבר הוועדה לפנות לוועדת הכנסת ולבקש את התערבותה.
רשף חן: " בסדר.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: תאר לעצמך מצב שבו מניחים מסקנות של ועדה על שולחן הכנסת, זה עובר לממשלה, והממשלה מבקשת דיון.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: מתקיים דיון, והממשלה מציעה הצעת סיכום שהכנסת מבטלת את מסקנות הוועדה.
אנה שניידר: זה יכול להיות, זה כמו חוק.
אנה שניידר: המליאה לא עושה את זה בחקיקה כל הזמן?
אנה שניידר: המליאה גוברת.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הממשלה תוכל לבטל בעצם כל מסקנות שהן ברוב קולות.
ארבל אסטרחן: זה לא הממשלה, זה הכנסת.
ארבל אסטרחן: הכנסת יכולה לגבור על ועדה.
רשף חן: סעיף (ד) בפירוש לא אומר שהשר חייב לפעול באיזושהי פעולה.
רשף חן: הוא צריך להודיע אם הוא עשה משהו.
רשף חן: הוא בוודאי לא הופך להיות עובד של הוועדה.
רשף חן: סעיף 158(א) אומר שתוך שלושה חודשים אפשר לפנות, אחרי זה תוך שישה חודשים.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אלה סעיפים שמונעים סחבת.
רשף חן: סעיף (ג) עוסק בשאלה ממתי סופרים.
אנה שניידר: השאלה היא אם לא לקצר את זה.
אנה שניידר: שישה חודשים נראים לי ארוך, בעיקר לגבי הצעת חוק.
ארבל אסטרחן: זה ממש לא זמן ארוך.
ארבל אסטרחן: שישה חודשים זה בסדר הדברים הרגיל של ועדת הכספים, למשל.
רשף חן: 158(ד): " חבר הכנסת שיזם הצעת חוק פרטית או שהעלה נושא על סדר היום ועברו שישה חדשים מהיום שאלה הועברו לוועדה מוועדות הכנסת רשאי, אם הוועדה לא פעלה כאמור בסעיף קטן (ב), לפנות לוועדת הכנסת ולבקש התערבותה.
רשף חן: " (ה) "ועדת הכנסת רשאית לקצוב זמן נוסף לאותה ועדה, כדי שזו תביא את דיוניה לסיום ולהצבעה במשך פרק זמן זה, ורשאית היא להעביר את המשך הדיון בעניין או בהצעת החוק לוועדה אחרת, תוך קציבת זמן כאמור.
רשף חן: " טוב, זה בסדר.
ארבל אסטרחן: כל הפרוצדורה הזאת די חדשה.
רשף חן: סדרי הדיון בנטילת חסינות או זכות - זה חדש.
רשף חן: "סדרי דיון אלה יחולו בעת שוועדת הכנסת דנה בבקשות לנטילת חסינות - - - לרבות השעיה - - - או בעקבות בקשת הממשלה או חבר-הכנסת ליטול זכות, כאמור בסעיף 13 לחוק החסינות, או בעקבות קיום הליכים פליליים".
רשף חן: טוב.
רשף חן: (ב) "היה הדיון נוגע לחבר כנסת שהוא חבר ועדת הכנסת, לא ישתתף אותו חבר-הכנסת - - - הסיעה רשאית לשלוח נציג אחר.
רשף חן: (ג)(1) רשאי להשתתף בהצבעה רק חבר-הכנסת שהשתתף בכל הישיבות בהן התקיים דיון מהותי בנושא מהנושאים המנויים בסעיף קטן (א).
רשף חן: (2) על אף האמור בפסקה (1), הודיע חבר-הכנסת לפני הישיבה כי נבצר ממנו - - - רשאית ועדת הכנסת - - - לקבוע כי היעדרותו לא תמנע ממנו להשתתף בהצבעה, ובלבד שהשתתף בלפחות מחצית מהדיונים באותו נושא".
רשף חן: מה ההגדרה של השתתפות?
אנה שניידר: 50%.
ארבל אסטרחן: זה רשום בפסקה (4).
ארבל אסטרחן: הוספתי את המילה "אותה" – אותה ישיבה - שיהיה ברור שבכל ישיבה ניתן להחליט, לא בישיבה שאחרי זה יחליטו על הישיבה הקודמת.
רשף חן: (ד) "חבר-הכנסת שענינו נדון בוועדה רשאי להיות מיוצג בוועדה על ידי עורך דין או על-ידי חבר-כנסת אחר.
רשף חן: (ה) יושב-ראש ועדת הכנסת יודיע לחברי הועדה מראש, על מועדי הישיבות, ובישיבה הקודמת להצבעה, יודיע מיהם חברי הכנסת הרשאים להשתתף בהצבעה".
אנה שניידר: יש פה תוספות של יצחק לוי, השאלה היא אם אנחנו צריכים לרדת לרזולוציה כזאת.
אנה שניידר: זה נראה לי נורא מפורט ומיותר.
ארבל אסטרחן: אין התייחסות לפגרה, זאת תוספת שלהם.
ארבל אסטרחן: אם רוצים להוסיף את זה או אם הוא מגיש את זה בתחילת הפגרה, לכאורה אפשר לדחות את זה בשלושה חודשים.
רשף חן: אני חושב שההצעה הזאת נכונה, בעיקר בהתחשב בהיסטוריה של מה שקרה פה לאחרונה.
אנה שניידר: אז הוא עושה את החלק הפרוצדורלי, זאת אומרת הוא אומר: אני פותח את הדיון, וההמשך בעוד שלושה חודשים.
ארבל אסטרחן: יש פה שתי בעיות.
ארבל אסטרחן: בעיה אחת זה שאומרים: ישיבתה הקרובה, שזה לפעמים בעייתי, כי לפעמים היועץ לא יכול בישיבתה הקרובה, אז הוא אומר בשבוע הבא – זה בסדר.
ארבל אסטרחן: מה שלא כתוב זה שהוא חייב לדון ברציפות.
ארבל אסטרחן: סעיף (ב) שמוצע על ידי יצחק לוי אומר: "הוועדה תדון בבקשה בישיבתה האמורה, ואם לא סיימה את הדיון באותה ישיבה, תמשיך לדון בבקשה בהקדם ורציפות ככל האפשר".
ארבל אסטרחן: ועדת יצחק לוי הציעה את זה לפני כשש שנים.
רשף חן: בסדר, אבל שהיה ברור שלא הייתי שותף לניסוח הזה.
אנה שניידר: ישיבות הוועדה לא יהיו פומביות?
ארבל אסטרחן: אפשר לעבור על זה בפעם הבאה, אבל יכול להיות שיש פה דברים שכן נרצה להכניס.
רשף חן: נעצור כאן, נעבור על זה בישיבה הבאה.
ירדנה מלר-הורוביץ: למה לא להכניס בעבודת הוועדות סעיף שמדלל את סדר היום, כמו שעשו במליאה.
ירדנה מלר-הורוביץ: אם תוך כך וכך זמן לא עלו ההצעות לדיון, יגישו בקשה והוועדה תצביע להסיר את הנושא מסדר היום של הוועדה.
ירדנה מלר-הורוביץ: זה גם יקל על מנהלי הוועדות.
ירדנה מלר-הורוביץ: יש היום פרוצדורה במליאה, שאם נושאים לא עלו בפרק זמן מסוים של ארבעה חודשים – זה היה שישה חודשים וקיצרו את זה – מביאים הצעה לנשיאות, הנשיאות מביאה את זה למליאה והמליאה מצביעה על הסרה.
ירדנה מלר-הורוביץ: למה לא לעשות אותו דבר בוועדה?
ירדנה מלר-הורוביץ: זה מאוד יקל על מנהלי הוועדות.
רשף חן: כי המליאה הורתה לוועדה לקיים דיון.
רשף חן: הוועדה אומרת לה: לא תודה?
ירדנה מלר-הורוביץ: חבר-הכנסת לא מבקש את הנושא הזה לדיון.
ירדנה מלר-הורוביץ: הפואנטה היא שהוא העלה הצעה לסדר במליאה, והוא רצה את זה דקלרטיבית, וזה עבר לוועדה.
רשף חן: חבר-כנסת יכול לחזור בו מההצעה שלו בכל עת.
ירדנה מלר-הורוביץ: בינתיים זה כאבן ריחיים על מנהל הוועדה, שיש לו סדר יום, שלא מביאים הצעות לדיון.
רשף חן: אז אפשר לשאול את חבר-הכנסת המציע אם הוא חוזר בו, אם הוא אומר כן, בזה נגמר העניין.
ירדנה מלר-הורוביץ: הוא לא יכול, אין לו את הסמכות, כי המליאה העבירה את זה לוועדה.
ירדנה מלר-הורוביץ: אבל אם עושים רשימת נושאים, יושב-ראש הוועדה מזמן את הישיבה, ומסיר את זה מסדר היום.
ירדנה מלר-הורוביץ: אני חושבת שזאת הפרוצדורה של המליאה.
רשף חן: אם זה ייעשה בהסכמת חבר-הכנסת.
אנה שניידר: צריך לתת פה סמכות לחבר הכנסת לחזור בו מההצעה.
אנה שניידר: אין את זה היום.
רשף חן: זה הפתרון.
רשף חן: הצעה של חבר-כנסת, יש לאפשר לו לחזור בו כמו שהוא יכול לחזור מהצעת חוק פרטית עד היא עוברת קריאה ראשונה.
ירדנה מלר-הורוביץ: חבר-הכנסת לא יחזור בו, אבל בינתיים הנושא המעיק עומד על סדר יום הוועדה.
רשף חן: אם הוא לא חוזר בו, רק המליאה יכולה לשחרר.
רשף חן: המליאה החליטה שהוועדה צריכה לדון בזה, הנשיאות החליטה שהיא צריכה לדון בזה - - -
ירדנה מלר-הורוביץ: חבר-הכנסת לא ביקש את זה לדיון שלושה חודשים – אותה פרוצדורה כמו במליאה.
ירדנה מלר-הורוביץ: אתה נותן את הסמכות לוועדה, כי היא קובעת את סדר יומה.
רשף חן: אם הוא לא חוזר בו, זה רק דרך המליאה.
רשף חן: הפה שהתיר הוא הפה שאסר.
רשף חן: המליאה היא הסמכות שקבעה את הדיון, היא יכולה לבטל.
ארבל אסטרחן: אוסיף שהוא יכול לחזור בו כל עוד זה לא נדון בוועדה או במליאה?
רשף חן: אם זה הנוהג, יש להוסיף את הכוכבית לסעיף.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: האמת היא שזה מצוות אנשים מלומדה, כי ברגע שהנשיאות מחליטה על זה, זה רץ קדימה.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זה גם הגיוני.
רשף חן: האם הנשיאות שואלת או לא שואלת את הסיעות?
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: למיטב ידיעתי היא שואלת.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זה נוהג, לא חובה.
רשף חן: האם יש בעיה לכתוב בסעיף "לאחר שהתייעצה עם יושבי-ראש סיעות המציעים".
רשף חן: השאלה אם זה התקדים וככה נוהגים.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: למיטב ידיעתי כן.
רשף חן: אז בוא נכתוב בסעיף: "רשאית נשיאות הכנסת, לאחר שהתייעצה עם יושבי-ראש אותן הסיעות" וכו'.
רשף חן: זה עדיין לא מחייב, כולם יכולים להגיד לנשיאות לא והיא עדיין יכולה להחליט כן.
ארבל אסטרחן: רק לידיעה - ועדת יצחק לוי לא הסבירה למה, אבל היא הציעה להשמיט את כל הסעיף הזה.
רשף חן: אנחנו לא משמיטים את הסעיף.
רשף חן: סעיף 124(ב): "מועד הדיון בנושא לפי סעיף קטן (א) ייקבע על-ידי יושב-ראש הכנסת תוך חודש" - הסעיף לא עוסק בשאלה אם מדובר בהצעות דחופות או רגילות.
ארבל אסטרחן: הצעה רגילה והצעה דחופה זה אותו הדבר.
ארבל אסטרחן: ההבדל הוא שהצעה רגילה יורדת מהמכסה והצעה דחופה לא יורדת מהמכסה.
ארבל אסטרחן: שתיהן צריכות לעבור את השלב הראשון שהכנסת מציעה אם לכלול או לא לכלול בסדר היום.
ארבל אסטרחן: סעיף 124 עוקף את השלב הזה.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הצעה דחופה היא הצעה לסדר היום.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: ההבדל הוא שזה לא יורד מהמכסה וזה נדון ביום רביעי.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: כל היתר אותו הדבר.
ארבל אסטרחן: בסעיף הזה, אין את השלב של יום רביעי.
ארבל אסטרחן: זה ישר נכלל בסדר היום.
רשף חן: הנוהל היום הוא שמשתמשים בסעיף הזה כדי לדון בנושא כבר באותו שבוע, ולא בעוד חודש.
רשף חן: פה זה לא מתייחס להצעות דחופות.
רשף חן: יכול להיות שצריך לכתוב שאם הנשיאות החליטה להחיל את סעיף 124 על הצעות דחופות, הדיון עצמו יתקיים באותו שבוע.
רשף חן: אחרת יוצא שמעכבים הצעות דחופות - קודם דנים ביום רביעי אם לכלול אותן בסדר היום, ואז הדיון בהן מתעכב.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: יש היגיון במה שאתה אומר.
רשף חן: סעיף 124(ב): "מועד הדיון בנושא לפי סעיף קטן (א) ייקבע על-ידי יושב-ראש הכנסת תוך חודש, ואם עמדה הכנסת לצאת לפגרה לפני תום המועד האמור, רשאי יושב-ראש הכנסת, בהסכמת המציעים, לקבוע מועד מאוחר יותר לדיון, ובאין הסכמה בין המציעים תחליט על המועד ועדת הכנסת".
רשף חן: סעיף 124(ג): "על סדרי הדיון לפי סעיף זה יחולו הוראות סעיף 52(ד)(ג)".
ארבל אסטרחן: היום זה הסעיף שמדבר על סדרי הדיון: "העלו את ההצעה חברי כנסת מסיעות שונות בנפרד, רשאית הממשלה לפתוח ולסכם את הדיון; לא עמדה הממשלה על זכותה זו, יפתח ויסכם אחד מן המציעים...".
רשף חן: אני מבין שסעיף 52 שונה היום, כבר אין הזכות של הממשלה לפתוח.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: בצדק.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זה נושא שמדלג על השלב של הצעה לסדר היום.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הממשלה צריכה לסכם, להביע את דעתה, אבל לא לפתוח.
רשף חן: ממילא על פי סעיף 50 הקיים היום שר יכול להתערב בכל שלב של הדיון, גם בפתיחה.
ארבל אסטרחן: אפשר לבטל את סעיף 124(ג) כי ברור שסעיף 52 חל כאן, זה נושא שהוא על סדר היום.
רשף חן: אנחנו עוברים לסעיף 125, עמדת הממשלה: "אישר יושב-ראש הכנסת הצעה לסדר היום, יודיע על כך לממשלה; הממשלה תודיע אם ברצונה להשיב על ההצעה".
ארבל אסטרחן: היום כתוב "להביע את דעתה על ההצעה".
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: השאלה אם צריך לחייב את הממשלה, או להשאיר לה את האופציה.
ארבל אסטרחן: אם יש משהו שלממשלה אין בו עניין, היא לא חייבת להשיב.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: יש הבדל בין משהו שאין לה עניין בו, לבין זה שהם מנצלים את האמירה היום בתקנון שאפשר לא להשיב, וגם בנושאים שהם כן צריכים להיות בעלי עניין הם לא משיבים.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: השאלה אם הכנסת עומדת על זכותה לקבל תשובת ממשלה או לא.
רשף חן: הצעה לסדר היום זה עניין פנימי של הכנסת, זאת לא הצעה מול הממשלה.
רשף חן: הכנסת מבקשת להעמיד דבר לדיון במוסדותיה.
רשף חן: הממשלה - או שיש לה עמדה או שאין לה עמדה.
ארבל אסטרחן: כשיהיה הדיון, הממשלה תשתתף.
רשף חן: זאת לא הצעת חוק, זאת לא שאילתא, זאת לא פנייה של הכנסת לממשלה.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אם מתייחסים לזה סתם כאל דיבור, זה בסדר.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אבל חבר כנסת אומר:
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני מעלה הצעה לסדר היום ואני מבקש לכלול נושא בסדר היום של הכנסת.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: כדי שחבר הכנסת הרציני יקבע את דעתו, הוא צריך לשמוע גם מה עמדת הממשלה בנושא הזה.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אולי זה טופל, אולי זה כבר לא רלוונטי.
רשף חן: אם הממשלה רוצה להשיב, היא תשיב.
רשף חן: הממשלה זה גוף אחר, זה לא גוף שפועל בהכרח בתוך הכנסת.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אז למה אנחנו מחייבים אותם שיבוא שר תורן, למה אנחנו מחייבים אותם בדברים?
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הממשלה חייבת כמעט חובת נאמנות לכנסת.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לדעתי יש טעם לפגם בנושא הזה, שיותר מפעם אחת חבר הכנסת מגיש הצעה - וזה יותר בולט בהצעה רגילה שחבר הכנסת מתכונן לדבר עשר דקות - ואין תשובת שר.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לדעתי זה שווה דיון.
רשף חן: נשים את זה בירוק, נקיים בזה דיון מהותי.
רשף חן: הנוסח הנוכחי הוא "הממשלה תודיע אם ברצונה להשיב".
רשף חן: הנוסח המוצע בירוק: "...
רשף חן: יודיע על כך לממשלה; הממשלה תשיב להצעה בעת הדיון" - כלומר, היא חייבת להשיב.
רשף חן: סעיף 126, סדר הדיון בהצעות לסדר היום: "(א) בישיבת הכנסת שנועדה לדיון בהצעות לסדר היום, ינמק בעל ההצעה או חבר אחר מסיעתו, את הצעתו, בשיעור זמן שלא יעלה על עשר דקות; הוגשה הצעה על-ידי מספר חברי כנסת יחד, ינמק את ההצעה אחד מהם".
ארבל אסטרחן: הצעת ועדת יצחק לוי - 5 דקות ולא 10 דקות למציע.
ארבל אסטרחן: הם הציעו לבטל את הסיפה של הסעיף בטענה שהיא לא מציאותית.
ארבל אסטרחן: לדעתי זה רלוונטי לכינוס בפגרה, שכמה חברי כנסת ביחד מגישים הצעה.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לדעתי זאת ההזדמנות לתקן את כל הנושא של דיונים בפגרה.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני מזכיר את מכתבו של חבר הכנסת רוני בר-און ליושב-ראש הכנסת, שאמר שהיות שמתייחסים ל-25 חתימות לכינוס ישיבה בפגרה, רואים את זה כהעלאת הצעה דחופה לסדר היום.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הוא אמר: היות שהצעה דחופה לסדר היום זה שלוש דקות, למה אתה נותן לדבר עשר דקות?
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אמרתי לו שזה נכון, אבל באיזשהו מקום שכחו.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: פעם זמן הדיבור בהצעה לסדר היום היה רבע שעה, אחרי כן זה צומצם לעשר דקות.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: במסגרת הזאת שכחו להכניס החרגה לישיבות בפגרה, ואת זה צריך לתקן.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אבל אני מחזיר אותך להערה שלי בישיבה הקודמת, שאולי הגיע הזמן לחשוב על המוסד של הצעות לסדר היום - לתת יותר מכסה, ואולי לבטל את ההצעות הדחופות.
רשף חן: כרגע אנחנו עוסקים בדיון בהצעות לסדר היום, הצעות רגילות.
רשף חן: על פניו סעיף 126(א) נראה בסדר.
ארבל אסטרחן: ועדת יצחק לוי אמרה שהסיפה של הסעיף לא מציאותית, כי חברי כנסת לא מגישים ביחד הצעה רגילה לסדר היום, רק הצעה דחופה.
ארבל אסטרחן: כי אם רק אחד מנמק, למה שחבר הכנסת יחתים עוד מישהו, הוא יגיש בנפרד.
ארבל אסטרחן: חברי כנסת לא מתאחדים על הצעה אחת רגילה.
ארבל אסטרחן: אני חשבתי שזה רלוונטי להצעה לסדר היום בפגרה.
רשף חן: תיכף נדבר על הפגרה.
רשף חן: נוריד את החלק האחרון של הסעיף הזה.
ארבל אסטרחן: מה לגבי ההצעה של הצעת יצחק לוי, שזמן הדיבור יהיה 5 דקות.
רשף חן: כשמדובר בהצעה רגילה שיורדת מהמכסה, אני בעד להשאיר 10 דקות.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני הייתי עושה את זה 5 דקות, מגדיל מאוד את המכסה ומוריד את הנושא של הצעות דחופות.
רשף חן: אם נגדיל את המכסה, נוריד את זמן הדיבור.
רשף חן: אבל בינתיים נשאיר את זה כך.
ארבל אסטרחן: אז אני מוחקת את הסיפה, ומשאירה את זמן הדיבור 10 דקות.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: צריך לדון בעניין של ישיבות פגרה שנמצא היום בסעיף 37: "(א) עשרים וחמישה חברי הכנסת הדורשים לכנס כנס מיוחד של הכנסת רשאים לפרט בדרישתם נושא אחד או שני נושאים לסדר יומו של הכנסת המיוחד.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: (ב) פורט בדרישה נושא אחד, יעמידו יושב-ראש הכנסת והסגנים נושא זה על סדר יומו של הכנסת המיוחד כהצעה דחופה לסדר היום" וכו'.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הטענה היא שאם הנושאים בפגרה נידונים כהצעות דחופות לסדר היום, זמן הדיבור הוא שלוש דקות.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הנוהג הוא שבפגרה נותנים עשר דקות לאחד מן המבקשים.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לאחר מכן משיבה הממשלה, ויש הצעות אחרות - כמו בהצעה רגילה לסדר היום.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: יש שתי חלופות לשנות את זה.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לכתוב: למרות האמור בסעיף 37(ב), זה לא יהיה שלוש דקות אלא עשר דקות, או להחליף את המילה "דחופה" ל"רגילה".
ארבל אסטרחן: אבל אז זה יורד מהמכסה.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: תשאירי את זה כהצעה דחופה, ובסעיף 37(ב) תכתבי שזמן הדיבור הוא עשר דקות.
רשף חן: נכתוב בסעיף 37(ב) שה יידון כהצעה רגילה לסדר היום, ואז זה יהיה עשר דקות.
רשף חן: הם יצטרכו להחליט מהמכסה של מי מחברי הכנסת המציעים זה יורד.
ארבל אסטרחן: אם רוצים לפתור רק את עניין הזמן, אפשר לכתוב פה שיהיו להם עשר דקות.
רשף חן: תשאירי את זה הצעה דחופה לסדר היום.
רשף חן: תוסיפי לסעיף 37(ג):
רשף חן: מסגרת הזמן להעלאת ההצעה - עשר דקות.
רשף חן: אם אלו שתי הצעות, זה יהיה פעמיים עשר דקות.
רשף חן: ייכתב כך: כל הצעה תנומק על-ידי אחד המציעים שייבחר על-ידם במשך עשר דקות.
רשף חן: אפשר לנסח את זה גם: אם היה אחד, עשר דקות; אם היו שניים, עשרים דקות.
ארבל אסטרחן: את מה שאמרנו עכשיו, ייתכן שחבר הכנסת רוני בר-און להביא בוועדת הכנסת, אבל נכניס את זה גם אצלנו.
רשף חן: את זה אנחנו יכולים לעשות בשחור, כי זה ביטוי לנוהג קיים.
רשף חן: סעיף 126(ב): "נעדר חבר הכנסת מהמליאה בשל סיבה סבירה בעת שנדרש לנמק את הצעתו לסדר היום, תישמר זכותו לנמק את ההצעה במועד אחר".
רשף חן: פה מדובר על הצעה רגילה.
רשף חן: בסעיף (ג) אני רואה שיש תוספת של ועדת יצחק לוי.
רשף חן: "(ג) אחרי ההנמקה לפי סעיף קטן (א) רשאית הממשלה להציע, בשיעור זמן שלא יעלה על חמש דקות, יהא מספר ההצעות אשר יהא, שהנושא המוצע יידון בכנסת או בוועדה של הכנסת, או - בשיעור זמן שלא יעלה על עשר דקות, יהא מספר ההצעות אשר יהא, שהנושא לא ייכלל בסדר היום של הכנסת; לעניין זה תיוצג הממשלה בידי אחד מאלה: ראש הממשלה, השר שהנושא המוצע נמצא בסמכותו, באופן ישיר או עקיף, או סגנו, השר המקשר בין הממשלה לבין הכנסת, או שר אחד שראש הממשלה הסמיכו לצורך כך".
ארבל אסטרחן: נושא הזמנים מופיע היום בכמה מקומות, וועדת יצחק לוי ניסתה לעשות פה סדר, אבל יש פה שינוי של המצב הקיים.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: היום, אם זאת הצעה רגילה, היא מועלית במשך עשר דקות ותשובת הממשלה היא עשר דקות.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: בהצעות דחופות - ההצעה מועלית במשך שלוש דקות, ותשובת הממשלה - עד שתי הצעות בהצעה כוללת, חמש דקות; שלוש הצעות ומעלה - עשר דקות.
ארבל אסטרחן: ההצעות הן באותו נושא, אז מה משנה לגבי תשובת הממשלה כמה הצעות יש.
רשף חן: צריך להיות זמן מסוים לנושא.
רשף חן: אם יש ארבעה נושאים, פי ארבעה זמן.
ארבל אסטרחן: זה מה שמופיע כאן.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: יש פה דיפרנציאציה לפי סוג התשובה - האם הממשלה מציעה לכלול או לא לכלול בסדר היום.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: יש בזה היגיון.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אם השר רוצה לשכנע את חבר הכנסת להוריד את הצעתו, ניחא.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אבל אם הוא בסך הכל רוצה להעביר את זה לוועדה, קל וחומר אם הוא רוצה שיהיה בזה דיון במליאה, למה השר צריך לדבר כל כך הרבה?
רשף חן: כרגע יש הגבלת זמן לתשובת הממשלה?
ארבל אסטרחן: כן, בסעיף 88(ה): "הציעה הממשלה שהנושא המוצע יידון בכנסת או יידון בוועדה של הכנסת תנמק ההצעה בשיעור זמן שלא יעלה על 15 דקות".
ארבל אסטרחן: ובכוכבית כתוב: "בהצעה רגילה לסדר היום - בשיעור זמן שלא יעלה על 10 דקות; בהצעה דחופה או שתי הצעות דחופות לסדר היום - בשיעור זמן שלא יעלה על 5 דקות; בתשובה לשלוש הצעות דחופות לסדר היום או יותר - בשיעור זמן שלא יעלה על 10 דקות".
ארבל אסטרחן: ההבחנה בין מספר ההצעות הדחופות היא לא הגיונית, כי מדובר בנושא אחד.
ארבל אסטרחן: בסעיף 90(א) כתוב: "היו מספר הצעות בנושא אחד או הצעות שונות באותו עניין, רשאי נציג הממשלה, כאמור בסעיף 88(ב), לדבר במעמד אחד על ההצעות כולן או על חלק מהן, ולא תחול עליו הוראת סעיף 88(ה)".
ארבל אסטרחן: אז לכאורה בכלל אין לו הגבלת זמן.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אם יש שלוש הצעות רגילות בנושאים דומים מאוד, לא חברי כנסת שמתאחדים להצעה אחת, אומרים: כאשר מדברים עשר דקות על קשת יותר רחבה, לא מגבילים את השר.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הוא היה יכול להשיב לכל אחת מההצעות עשר דקות, אם הוא משיב על כולן יחד לא מגבילים אותו בזמן.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: היה היגיון לתת לו יותר מעשר דקות, צריך לחשוב מה רוצים לעשות עם זה.
רשף חן: האם לא הכי פשוט לומר שבהצעה רגילה הממשלה יכולה להשיב לא יותר מעשר דקות, עד עשר דקות.
ארבל אסטרחן: תיקנו את זה בסעיף 126 לתקנון המתוקן.
רשף חן: אם הממשלה צריכה פחות, היא תדבר פחות.
רשף חן: אם היא צריכה יותר זמן, היא תדבר יותר.
רשף חן: הרי לא מורידים את השר אם עוברות העשר דקות.
ארבל אסטרחן: אבל הוא יודע מה מכסת הזמן שלו.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: יושבי-ראש שמקפידים מעירים לשר.
ארבל אסטרחן: אז לתשובה על הצעה רגילה נכתוב עשר דקות.
ארבל אסטרחן: מה עם הצעה דחופה?
ארבל אסטרחן: למה צריך להיות הבדל בתשובה להצעה דחופה?
רשף חן: אין הבדל, זאת אותה הצעה.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: למה בהצעה דחופה המציע יכול לדבר רק שלוש דקות?
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: כי רוצים שזה ילך בזריזות.
רשף חן: כנגד זה, הצעות דחופות לא מאשרים אלא אם כן יש כמה מציעים.
רשף חן: אז ניתן לממשלה את העשר דקות שלה להשיב.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אז בואו נסדר את זה בצורה הגיונית.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אם מדברים על הצעה דחופה אחת, אין לי שום בעיה שהמציע ידבר עשר דקות.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אבל אם יש שרשרת של שבעה מציעים, גם תיתן לכל אחד עשר דקות?
רשף חן: המציאות בהצעות דחופות היא, שבדרך כלל זה הרבה יותר ממציע אחד.
רשף חן: אז נשאיר את זה שלוש דקות.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני אומר שצריך לפצל את ההצעות הכוללות - אחד יגיש וכל היתר יכולים להצטרף במסגרת של דקה, לא יותר מזה.
ארבל אסטרחן: כשמדובר בהצעה דחופה, שזה באמת מה שהכי חשוב ובוער, לא צריך לתת פחות זמן אלא יותר זמן.
רשף חן: תיכף נדבר על ההצעות הדחופות.
רשף חן: אני מציע פה, שתשובת הממשלה בהצעה רגילה לסדר היום, תהיה בשיעור זמן שלא יעלה על עשר דקות.
ארבל אסטרחן: אז בסעיף 126(ג) נכתוב כך: "אחרי ההנמקה לפי סעיף קטן (א) רשאית הממשלה להציע, בשיעור זמן שלא יעלה על עשר דקות שהנושא המוצע יידון בכנסת או בוועדה של הכנסת, או שהנושא לא ייכלל בסדר היום של הכנסת".
רשף חן: סעיף (ג) הוא היום בכוכבית: "נגעה ההצעה לסדר היום לפעולתו של יושב-ראש הכנסת, יבוא, במקום הממשלה כאמור בסעיף קטן (ג), יושב-ראש ועדת הכנסת ואחריו יושב-ראש הכנסת".
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זה די נדיר שהיושב-ראש מתערב בדיון.