GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ארבל אסטרחן: אז אקרא את כל הסעיף, כדי לוודא שרשמתי נכון; "עם היבחרו יודיע חבר הכנסת למזכיר הכנסת את המען ואת מספר הפקסימיליה ואת כתובת הדואר האלקטרוני שלו, שאליהם ניתן לשלוח מסמכים מאת הכנסת, ואת מספרי הטלפונים שלו למסירת הודעות אליו, ועל כל שינוי בהם; משלוח מסמכים או מתן הודעות בטלפון, כאמור, ייראו כהודעה מספיקה, ואולם בימים בהם המליאה מתכנסת, תיחשב הנחת הודעה על שולחן הכנסת כהודעה מספיקה".
רשף חן: נמשיך לסעיף 44.
רשף חן: אתם לא חושבים שצריך להבהיר פה, שזה למעט נסיעות שהן מטעם הכנסת?
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לא, זה בסדר.
ארבל אסטרחן: סעיף 45 קיים.
רשף חן: יש לי רעיון לסדר – מה דעתכם שבמקביל עם ההתקדמות הטכנית שלנו, נתחיל לטפל בדברים שהשארנו מאחור?
רשף חן: אפשרות אחת היא לעשות את זה בימי ראשון; אפשרות אולי יותר טובה זה לעשות את זה ביום שהכנסת מתכנסת.
אנה שניידר: לדעתי עדיף שקודם נסיים את העבודה, ואז במסגרת הוועדה הזאת או במסגרת אחרת נדון רק על הדברים שהשארנו.
אנה שניידר: אולי נפרסם לפני כן סדר יום על מה נדון, ואז זה יכול לעניין חברי כנסת נוספים.
רשף חן: בואו נמשיך בינתיים במסגרת הקיימת, ונראה איך אנחנו מתקדמים.
רשף חן: אנחנו עובדים לפי הנוסח שהוכן לישיבה של היום.
רשף חן: אנחנו בעמוד 21, סעיף 45, משלוח כתב התפטרות.
רשף חן: זה מקביל לסעיף 23 הקיים.
רשף חן: "כתב התפטרות של חבר הכנסת שנבצר ממנו להגישו אישית ליושב-ראש הכנסת, כאמור בסעיף 40 לחוק יסוד: הכנסת, יישלח - (1) מן הארץ - על-ידי מי שהוסמך לכך בכתב על-ידי יושב-ראש הכנסת".
ארבל אסטרחן: חוק היסוד אומר שכתב ההתפטרות יימסר אישית, ואם נבצר ממנו ייקבעו הוראות בתקנון.
רשף חן: הוא יימסר "על-ידי מי שהוסמך לכך בכתב על-ידי יושב-ראש הכסת והוא יאשר על גבי כתב ההתפטרות כי חבר הכנסת מסרו אישית לידיו, יציין את מועד המסירה ויעבירו ליושב-ראש הכנסת".
אנה שניידר: זה כדי שלא ייווצר מצב שעוזר פרלמנטרי לא כל כך מהימן יגיש פתאום כתב התפטרות של חבר הכנסת שלא יודע מזה בכלל.
אנה שניידר: זה יכול לקרות.
רשף חן: אני צריך להרים טלפון ליושב-ראש הכנסת, להגיד לו: אני רוצה להתפטר, נבצר ממני להגיש לך אישית את ההתפטרות, תשלח אליי מישהו.
רשף חן: ואז הוא שולח.
רשף חן: "(2) מחוץ לארץ - בפקסימיליה ליושב-ראש הכנסת / על-ידי נציג דיפלומטי או קונסולרי של ישראל".
ארבל אסטרחן: היום כתוב רק "על-ידי נציג דיפלומטי או קונסולרי".
ארבל אסטרחן: הבעיה היא שאם חבר הכנסת נמצא בחו"ל בעניין פרטי, איפה הוא ימצא את הנציג הדיפלומטי בשביל לשלוח כתב התפטרות.
ארבל אסטרחן: הוא בכלל לא באותה מדינה או באותה עיר.
רשף חן: את רוצה להוסיף שיהיה אפשר לשלוח כתב התפטרות בפקסימיליה ליושב-ראש הכנסת.
אנה שניידר: התקנון לא התייחס בזמנו לאפשרות של פקסימיליה כי היא לא היתה קיימת.
אנה שניידר: היום אין סיבה לא להשתמש בכלי הזה ולתת אופציה כזאת לחבר הכנסת.
אנה שניידר: יכול להיות שצריך לגבות את זה גם בשיחת טלפון.
רשף חן: זה צריך להיות בפקסימיליה, ובלבד שיושב-ראש הכנסת שוחח איתו אישית ווידא את המשלוח בפקסימיליה.
ארבל אסטרחן: האם להשאיר גם "על-ידי נציג דיפלומטי או קונסולרי" או להוריד את זה בכלל?
רשף חן: נשאיר.
רשף חן: זה יהיה או בפקס או על-ידי נציג דיפלומטי.
ארבל אסטרחן: אז אנחנו מוסיפים את האפשרות של פקסימיליה פלוס שיחה אישית בין חבר הכנסת לבין היושב-ראש.
רשף חן: סעיף 46: "עניין שתקנון הכנסת מורה לעשותו בכתב, ייחתם הכתב בידי חבר הכנסת אישית".
ארבל אסטרחן: הם כתבו סעיף חדש הקובע כי בעניין שתקנון הכנסת מורה לעשותו בכתב, למשל בקשה לקיים כנס מיוחד של הכנסת, על חבר הכנסת לחתום אישית ואין הוא רשאי להסמיך מישהו לחתום בשמו.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: למעשה זה קיים, לא חותמים בשמך.
רשף חן: כרגע אין מניעה חוקית לחתום בשם אדם אם הוא באמת הסמיך.
ארבל אסטרחן: כשחברי כנסת מגישים הצעות חוק שמגיעות אלינו – לפעמים זה מגיע עם חותמת, לפעמים העוזר חותם, אנחנו מבקשים שזה יהיה חבר הכנסת.
ארבל אסטרחן: אנחנו רוצים שהצעות החוק יהיו חתומות אישית.
אריה האן: בוודאי, אנחנו מקפידים על זה.
אנה שניידר: כל דבר שהתקנון אומר לעשות בכתב, צריך להיות על ידו אישית.
רשף חן: יש גם דברים שחייבים לעשות בכתב מכוח חוק, זה לא צריך להיות תקנון הכנסת.
אנה שניידר: גם אם יש דברים כאלה, כאן אנחנו עוסקים בתיקון התקנון, ואני חושבת שעדיף להישאר עם הגבולות של התקנון לנושא הזה.
רשף חן: סעיף 47, תואר חבר הכנסת: "בישיבות הכנסת יש להשתמש אך ורק בתואר 'חבר הכנסת'.
רשף חן: ".
רשף חן: כנראה שזו גם תוספת.
אנה שניידר: יש החלטה כזאת.
אנה שניידר: בישיבות הכנסת לא קוראים לחבר כנסת עורך דין, רב, דוקטור, פרופסור או בשם פרטי, על מנת ליצור אחידות.
אנה שניידר: יש גם החלטה כזאת של ועדת הכנסת שאנחנו משלבים אותה עכשיו בתקנון.
רשף חן: בעצם, התואר אמור להיות "חבר הכנסת" ושם המשפחה.
אריה האן: כך נוהגים במליאה.
רשף חן: "אך ורק", הכוונה שמשתמשים רק בתואר חבר הכנסת ולא שום דבר נוסף.
ארבל אסטרחן: גם לא שם פרטי, שזה לא יהיה משהו פמיליירי.
רשף חן: אנחנו מגיעים לפרק חמישי – תקציב וייצוג בעסקאות.
רשף חן: סעיף 48(א) מקביל ל-25 הקיים היום.
רשף חן: למה קפצנו על 24 שאומר "לכנסת תהיה מזכירות שתעבוד בפיקוחם של יושב-ראש הכנסת והסגנים".
אנה שניידר: לי יש מחשבה אם שלושת הסעיפים 24, 25 ו-26 הם נחוצים, אם הם צריכים להיות בתוך תקנון הכנסת.
ארבל אסטרחן: ועדת יצחק לוי הציעה לשנות את זה, כי הם אמרו שבפועל אין לסגנים כל תפקיד בפיקוח על עבודת המזכירות.
ארבל אסטרחן: הם הציעו להשאיר "מזכיר הכנסת יתמנה על-ידי יושב-ראש הכנסת והסגנים לפי חוק מינוי מזכיר הכנסת", יש חוק שקובע איך מתמנה מזכיר כנסת.
ארבל אסטרחן: ברגע שיש חוק כזה, לא חוזרים על זה בתקנון.
ארבל אסטרחן: אין צורך להגיד שהמזכיר יתמנה לפי החוק הזה.
אנה שניידר: אותו הדבר לגבי סעיף 25 ו-26.
רשף חן: יש הרבה דברים כאלה.
רשף חן: השאלה אם להוציא מפה את כל הפרק של מזכירות, תקציב ועובדים.
אנה שניידר: אני חושבת שכן, תמשיך לקרוא אותו ותגיד אם צריך אותו.
רשף חן: סעיף 25: "יושב-ראש הכנסת יביא לאישור ועדת הכנסת את הצעת התקציב השנתי של הכנסת, והוא אחראי לביצועו".
אנה שניידר: זה כתוב בחוק יסודות התקציב.
רשף חן: לא כתוב שהוא יביא את זה לאישור ועדת הכנסת.
ארבל אסטרחן: לא כתוב בחוק יסודות התקציב שתקציב הכנסת יידון בוועדה המשותפת לוועדת הכנסת וועדת הכספים.
ארבל אסטרחן: כתוב שרק שינויים במשך השנה יידונו בוועדה משותפת, לא התקציב עצמו.
אריה האן: את זה אפשר להכניס כאן.
ארבל אסטרחן: חוק מינוי מזכיר הכנסת אומר איך יתמנה המזכיר עצמו, אבל התקנון לא אומר איזה מחלקות יש בכנסת.
רשף חן: הוא צריך.
רשף חן: התקנון בא להסדיר את עבודת הכנסת, לא רק העבודה של חבר הכנסת.
ארבל אסטרחן: התקנון לא אומר איך עובדים מתקבלים.
אנה שניידר: אין בו הוראות לעניין ועדות מכרזים, לעניין שכר, לעניין דרגות.
ארבל אסטרחן: בכל נושא שהכנסת הוא מוסד אזרחי, התקנון לא מתייחס אליו.
אריה האן: בכל הפרלמנטים בעולם, לא רק אצלנו, יש הפרדה ברורה בין חברי הכנסת לבין מינהל הכנסת.
אריה האן: חברי הכנסת לא אמורים להתערב במינהל הכנסת כי אז תהיה לזה קונוטציה פוליטית.
אריה האן: כלומר, חברי הכנסת לא מתערבים במכרזים, הם לא אומרים את מי למנות, את מי לא למנות, את מי לפטר, את מי לא לפטר.
אריה האן: לכן יכול להיות שכל הנושא הזה הוא מיותר פה, וזאת גם הסיבה שהאבות המייסדים לא הכניסו יותר מהאמירות הקטנות האלה.
אריה האן: הם רק דיברו באופן כללי, נתנו כותרת.
אריה האן: התשובה לזה ניתנת בכמה אפשרויות.
רשף חן: זה בדיוק אומר שמזכירות הכנסת עובדת ת"פ של יושב-ראש הכנסת והסגנים.
אנה שניידר: "ת"פ היושב-ראש" נובע מהסעיף הכללי שמתייחס ליושב-ראש, שהוא סעיף 5 לתקנון: "יושב-ראש הכנסת ינהל את ענייני הכנסת, ייצג אותה כלפי חוץ".
אנה שניידר: הוא מחליט שהוא מנהל את ענייני הכנסת בעזרת המזכירות".
רשף חן: מי מקור הסמכות של מישהו לשכור פה עובד אחד?
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: חוק שירות המדינה (מינויים) שקובע שיושב-ראש הכנסת הוא נציב שירות המדינה לגבי עובדי הכנסת.
רשף חן: אני בפירוש חושב שצריך להיות כתוב בתקנון, דבר שהוא כנראה מובן מאליו לכולם, שיושב-ראש הכנסת הוא זה שעומד בראש ההיררכיה האדמיניסטרטיבית של הכנסת, שזה התפקיד שלו.
אנה שניידר: זה כתוב בסעיף 5 הקיים, בסעיף 13 החדש.
אנה שניידר: אם אתה רוצה לתקן את הסעיף הזה או להבהיר את זה קצת יותר, אנחנו יכולים.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני חושב שהכוונה בסעיף הזה היא שהוא ינהל העניינים הפרלמנטריים ולא את ענייני האדמיניסטרציה.
אנה שניידר: לדעתי זה כולל הכל, כי אין לך מקור סמכות אחר.
רשף חן: עד עכשיו זה היה.
רשף חן: עכשיו אתם רוצים להוציא את סעיפים 24, 25 ו-26.
רשף חן: למה שהם לא יישארו?
אנה שניידר: אין מניעה שהם יישארו, אבל אז אתה צריך לפרט את כל המחלקות בכנסת - הלשכה המשפטית, ממ"מ, נציבות הדורות הבאים.
ארבל אסטרחן: אם אתה עושה סדר ואתה מפרט מחלקה אחת - מזכירוּת - אז תכניס את כל מחלקות הכנסת.
רשף חן: מזכירוּת זה לא מחלקה, מזכירות זה אדמיניסטרציה.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני חושב שאם מישהו ינבור בהיסטוריה, יתברר ש"מזכירוּת" היתה הכוונה לכל עובדי הכנסת שהיו אז, לא למזכיר הכנסת והסגנים.
רשף חן: הכוונה כאן היא אדמיניסטרציה.
רשף חן: צריך להיות כתוב" יושב-ראש הכנסת הוא הממונה על האדמיניסטרציה של הכנסת".
אנה שניידר: אז תכניס את זה בסעיף 13 החדש ולא כאן.
אנה שניידר: כי אם אנחנו משאירים את זה, אנחנו צריכים לפתח את הפרק הזה ולהתייחס גם לנושאים החדשים שעלו עם השנים – הלשכה המשפטית, הממ"מ, נציב הדורות הבאים.
רשף חן: אני מקבל גם את זה.
רשף חן: אני חושב שאנחנו צריכים להכניס בתקנון את הנושא של הממ"מ, של הלשכה המשפטית.
אריה האן: לעניין הלשכה המשפטית יש חוק היועץ המשפטי לכנסת.
אנה שניידר: אבל עדיין שם לא כתוב שיושב-ראש הכנסת יפקח עליהם.
רשף חן: צריך להיות כתוב באיזשהו מקום שהאדם שאנחנו בוחרים להיות יושב-ראש הכנסת הוא הבוס האדמיניסטרטיבי של הכנסת.
אנה שניידר: לכן אני חושבת שהמקום הנכון הוא סעיף 13.
רשף חן: בסעיף 13 אפשר להוסיף סעיף קטן בין (א) ל-(ב) שיאמר שיושב-ראש הכנסת עומד בראש מינהל הכנסת.
אריה האן: או אחראי על מינהל הכנסת, או אחראי מיניסטריאלית.
רשף חן: הוא לא אחראי מיניסטריאלית.
רשף חן: הוא אחראי על הניהול האדמיניסטרטיבי של הכנסת באמצעות מזכיר הכנסת ועובדי הכנסת.
אנה שניידר: יש חוק לגבי מינוי מזכיר הכנסת, האומר: "מזכיר הכנסת ימונה על-ידי יושב-ראש הכנסת והסגנים".
רשף חן: אני בפירוש חושב שצריך להיות פה פרק שעוסק במנגנון הכנסת.
רשף חן: הכותרת צריכה להיות "מנגנון הכנסת"; הוא צריך לכל הפחות לכלול מה שיש בו עכשיו, ואפשר בהחלט לשקול להוסיף.
רשף חן: אפשר להוסיף את הממ"מ, את הזכות של חבר הכנסת לקבל מידע מהממ"מ, או לא להוסיף את זה.
רשף חן: אבל לכל הפחות שיהיה פרק שעוסק במנגנון הכנסת, במקום שנמצא עכשיו סעיף 24.
אריה האן: בואו נחזור למקור.
אריה האן: הכותרת תהיה "מזכירות, תקציב ועובדים".
אריה האן: ויהיה כתוב: "לכנסת תהיה מזכירות שתעבוד בפיקוחו של יושב-ראש הכנסת" כי הסגנים לא מתעסקים בזה משום שאז זה מתחיל להיות פוליטיקה.
ארבל אסטרחן: את סעיף 25 אנחנו מציעים להחליף בסעיף 48 בנוסח החדש.
רשף חן: סעיף 48, תקציב הכנסת: "(א) תקציב הכנסת ייכלל בהצעת חוק התקציב השנתי ויידון בוועדה משותפת של ועדת הכנסת וועדת הכספים; התקציב יוגש לקריאה שנייה ולקריאה שלישית במסגרת חוק התקציב השנתי והצעת התקציב שמגישה ועדת הכספים לכנסת".
רשף חן: אני מבין שזה מחליף סעיף 25 הקיים.
אריה האן: אם כבר יש הפרק הזה, הייתי משאיר את: "יושב-ראש הכנסת יביא לאישור ועדת הכנסת את הצעת התקציב השנתי של הכנסת" ואז "יושב-ראש הכנסת רשאי להזמין עובדים ולהטיל עליהם תפקידים שונים", כפי שזה בסעיפים 25-26 הקיימים היום.
רשף חן: מה זה להזמין עובדים?
רשף חן: האם הכוונה היא למנות עובדים?
אריה האן: הייתי מוחק את הסעיף שמדבר על עובדי כנסת, ומשאיר את שני הסעיפים הראשונים בפרק החמישי.
רשף חן: מי בעצם שוכר עובדים לעבודה בכנסת?
אריה האן: אנחנו, המזכירות.
רשף חן: ולא צריך אישור של יושב-ראש הכנסת?
אריה האן: ליושב-ראש הכנסת יש סמכות כמו לשר.
אריה האן: במשרד ממשלתי אם השר יחליט שוועדת המנגנון כפופה לו, אז היא כפופה לו.
רשף חן: אני חושב שצריך לעשות פה סדר.
רשף חן: לכתוב קודם כל סעיף האומר שיושב-ראש הכנסת הוא האחראי על המנגנון התפעולי של הכנסת.
רשף חן: אחר כך יש לקבוע שיושב-ראש הכנסת יפעיל את המנגנון.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: יושב-ראש הכנסת הוא נציב שירות המדינה של עובדי הכנסת.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זה הרבה מעבר לעובדה ששר הוא הקודקוד האדמיניסטרטיבי של משרד.
רשף חן: קודם כל, יושב-ראש הכנסת אחראי על המנגנון התפעולי של הכנסת.
רשף חן: אחר כך צריך לכתוב איך ממנים מזכיר.
אריה האן: יש חוק שאומר איך ממנים מזכיר כנסת, זה נעשה על-ידי היושב-ראש והסגנים בהצבעה.
אנה שניידר: חוק מינוי מזכיר הכנסת, התשכ"ח-1968, אומר: "על אף האמור בכל דין אחר, יתמנה מזכיר הכנסת על-ידי יושב-ראש הכנסת והסגנים ליושב-ראש".
אנה שניידר: הנשיאות בוחרת.
רשף חן: אחר כך צריך לכתוב: "יושב-ראש הכנסת יפעל באמצעות מזכיר הכנסת ועובדי הכנסת".
רשף חן: אבל מזכיר כנסת חייב להיות.
אנה שניידר: נכתוב: "יושב-ראש הכנסת אחראי על המנגנון התפעולי של הכנסת ויפעילו באמצעות מזכיר הכנסת ועובדי הכנסת".
אנה שניידר: עוד ננסח את זה.
רשף חן: אחר כך ייכנס סעיף על התקציב.
אנה שניידר: עניין התקציב צריך להיות, כי זאת השלמה למה שכתוב בחוק יסודות התקציב.
אנה שניידר: אנחנו לוקחים את סעיף 25 הקיים עם כמה שינויים.
אנה שניידר: כמו שזה כתוב בסעיף 25 הקיים, זה לא נכון משפטית כי ועדת הכנסת לא מאשרת התקציב.
רשף חן: סעיף 26, שמדבר על עובדי הכנסת, מתבטל כי זה נכנס לסעיף שמדבר על כך שיושב-ראש הכנסת יפעל באמצעות המזכיר ועובדי הכנסת.
אריה האן: לגבי מזכיר הכנסת הייתי כותב: "יושב-ראש הכנסת יביא לאישור את תקציב הכנסת כאמור בסעיף זה".
רשף חן: אפשר לכתוב שיושב-ראש הכנסת יביא את תקציב הכנסת בפני הוועדות האלה והאלה, כי כפי שניסחנו כאן את הסעיף זה לא עונה לשאלה מי אחראי להגיש את התקציב הזה.
אנה שניידר: בסעיף 48(א) אפשר להוסיף: "יושב-ראש הכנסת יביא את הצעת התקציב השנתי של הכנסת לאישור ועדה משותפת".
אנה שניידר: השלב הבא הוא שהוועדה היא לא הפוסק האחרון, זה הולך לקריאה שנייה ושלישית במליאה במסגרת חוק התקציב.
אנה שניידר: זה בעצם בא לוועדה להכנה לקריאה שנייה ושלישית.
רשף חן: כפי שזה כתוב כאן זה בסדר.
רשף חן: עכשיו יש כאן סעיף שמדבר על ייצוג בעסקאות, שאני מבין שזה דבר חדש.
רשף חן: האם צריך אישור של מזכיר הכנסת לעסקאות?
רשף חן: אני מבין שלמזכיר הכנסת יש שיקול דעת.
אריה האן: זה לפי חוק נכסי המדינה.
אנה שניידר: כתוב כאן בסיפה: "כמפורט בהרשאות הממשלה לפי חוק נכסי המדינה, התשי"א-1951".
רשף חן: מה צריכות להיות המגלבות?
רשף חן: אני מניח שזה צריך להיות במסגרת התקציב.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: מזכיר הכנסת או סגן מזכיר הכנסת, יחד עם חשב הכנסת, מוסמכים לנהל עסקאות בשם הכנסת.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: היושב-ראש מדוּוָח על כך, אבל הוא לא חותם.
ארבל אסטרחן: חלות כל ההוראות - הוראות חוק חובת המכרזים אם רוכשים משהו, ויש כמובן ועדת מכרזים של העובדים, זה לא קשור לחברי-הכנסת.
ארבל אסטרחן: אם כך, בפרק החמישי יהיו שלושה סעיפים, סעיף אחד האומר שהיושב-ראש אחריא על המנגנון, סעיף תקציב הכנסת וסעיף הייצוג בעסקאות.
רשף חן: הפרק הזה ייקרא "מינהל הכנסת".
ארבל אסטרחן: ועדת יצחק לוי הציעה להוסיף פה "מזכיר הכנסת לפי חוק מזכיר הכנסת, קצין הכנסת ימונה לפי חוק משכן הכנסת, עובדי הכנסת יתמנו לפי חוק שירות המדינה (מנויים)".
רשף חן: אם זה קבוע בחוק, זה מיותר.
רשף חן: בחוק שירות המדינה כתוב משהו על עובדי כנסת?
ארבל אסטרחן: כתוב שיושב-ראש הכנסת הוא נציב השירות לגבי עובדי הכנסת, חלות עליו כל הוראות החוק.
ארבל אסטרחן: לכנסת יהיה מבקר פנימי – שוב, זו חובה לפי חוק הביקורת הפנימית.
רשף חן: נושא הייעוץ המשפטי לכנסת מופיע באיזשהו מקום?
אנה שניידר: יש פרק שלם בחוק הכנסת, סעיף 17, היועץ המשפטי לכנסת.
אנה שניידר: הוא אומר מה תפקידי היועץ המשפטי לכנסת, איך הוא ימונה.
רשף חן: חלק ג' - עבודת הכנסת.
רשף חן: סעיף 50 שמחליף את סעיף 27: "(א) הכנסת תקיים ישיבות בימי ב', ג' וד'.
רשף חן: " כך זה גם עכשיו.
רשף חן: "(ב) יושב-ראש הכנסת רשאי לקבוע, באישור ועדת הכנסת, את מספר הישיבות השבועיות וזמניהן, והוא רשאי באישור כאמור לבטל ישיבה, לקבוע ישיבה נוספת וזמניה - אם באחד הימים האמורים בסעיף קטן (א) ואם ביום חול אחר".
ארבל אסטרחן: זה שונה ממה שיש היום.
ארבל אסטרחן: הוּרדה ההפניה לחוק יסוד הכנסת - "ולקבוע את היום בו יסתיים כנס הכנסת" - כי זה מופיע עכשיו בסעיף 51, מועדי כנסי הכנסת.
ארבל אסטרחן: "(ג) יושב-ראש הכנסת רשאי לשנות את שעתה של ישיבה מסוימת ולקבוע הפסקה של ישיבה".
אנה שניידר: למה שיניתם את המילה "זמניה"?
אנה שניידר: בסעיף 27(ג) הקיים כתוב "רשאי לשנות זמניה של ישיבה" וכאן זה "שעתה".
ארבל אסטרחן: ועדת יצחק לוי עשתה את השינוי הזה.
אנה שניידר: לדעתי אין צורך לשנות את המילה "זמניה".
ארבל אסטרחן: רצו להבהיר שזה לגבי ישיבה מסוימת ולא בדרך כלל.
אנה שניידר: אם את אומרת "זמניה של ישיבה מסוימת" זה בסדר.
אנה שניידר: כי זה יכול להיות הפסקה באמצע, זה יכול להיות סיום, לאו דווקא שעת ההתחלה.
רשף חן: לדעתי המילה "שעתה" כיוונה לשעת ההתחלה.
רשף חן: אבל "זמניה" זה בוודאי כולל גם את זמן ההתחלה וגם את הסיום.
רשף חן: זה צריך להיות "זמניה".
רשף חן: אני מבין שהסמכות בסעיף (ג) היא רק של היושב-ראש עצמו, לא של יושב-ראש הישיבה כפי שזה בסעיף (ד).
רשף חן: תשוו את סעיף (ג) לסעיף (ד) ותראו שלפחות ניסוחית הסמכות בסעיף (ג) מצביעה רק על יושב-ראש הכנסת, ואני חושב שבצדק.
אריה האן: נכון, רק יושב-ראש הכנסת מחליט על זמן פתיחת הישיבה.
רשף חן: אבל קביעת הפסקה של ישיבה מוזכרת גם בסעיף (ג) וגם ב-(ד) וזו כפילות.
אנה שניידר: לא, כי בסעיף (ג) מדובר על קביעת הפסקה מראש, וזו סמכות בלעדית של יושב-ראש הכנסת.
אנה שניידר: בסעיף (ד) מדובר על הפסקה במהלך ישיבה, וכאן זו גם הסמכות של הסגן.
אנה שניידר: סעיף (ד) אומר: "יושב-ראש הכנסת או סגן יושב-ראש הכנסת המנהל את ישיבת הכנסת רשאי לקבוע, במהלכה של ישיבה, הפסקה של הישיבה".
ארבל אסטרחן: סעיף (ד) הוא חדש.
ארבל אסטרחן: בוועדת המשנה שדנה בכנסת הקודמת בעניין הזה, הציעו להוסיף את זה במקרה מקרה שקרה.
ארבל אסטרחן: היתה ישיבה והיתה שאלה אם הסגן יכול עכשיו להפסיק את הישיבה.
אריה האן: היתה כוכבית לגבי התחלת ישיבה.
אנה שניידר: יש הפסקות טקטיות שעושה יושב-ראש הישיבה כאשר יש התפרעות או כשיש לו קושי להשתלט, ואז הוא קובע הפסקה לחמש דקות.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זה נמצא בתקנון במקום אחר, בסעיף 71 הקיים.
רשף חן: זה לא חידוש.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: תוך כדי ישיבת כנסת, בגלל שיש התפרעות, יכול יושב-ראש הישיבה להודיע על הפסקה.
רשף חן: השאלה אם בסעיף (ד) אנחנו לא עושים כאן משהו מעבר לנוהג הקיים.
רשף חן: כרגע מתי מנהל הישיבה מוסמך להפסיק את הישיבה?
אנה שניידר: אריה, מתי מי שמנהל ישיבה מוסמך להפסיק ישיבה, גם אם זה לא מטעמי משמעת?
אנה שניידר: נניח שהוא רואה שמספר הדוברים הידלדל והוא יודע שההצבעה נקבעה לעוד שעה.
רשף חן: נניח שהוא רואה שהממשלה הולכת להפסיד בהצבעה, והוא רוצה לדחות את ההצבעה.
אריה האן: זה לא.
אריה האן: היו מקרים של הפסקות ישיבות כשהיה רק היושב-ראש והנואם.
אריה האן: הנואם סיים, יושב-ראש הישיבה לא רצה לסגור את הישיבה למרות שהוא נשאר לבד בלי הנואם הבא.
אריה האן: אז הוא מפסיק את הישיבה.
אריה האן: לפעמים מפסיקים את הישיבה עד ההצבעה.
אריה האן: למשל, בשבוע שעבר נקבע בוועדת הכנסת שהתקציב לא יוצבע לפני 14:00.
אריה האן: אילו היו מסיימים את סדר הדוברים ב-13:00, היושב-ראש היה מפסיק את הישיבה עד 14:00.
רשף חן: אתם לא חוששים שייעשה בזה שימוש פוליטי כדי לגייס מצביעים?
אריה האן: אני לא מאמין.
רשף חן: הבעיה היא שהביצוע של זה יהיה תלוי בשאלה מי במקרה מנהל את הישיבה באותו זמן.
רשף חן: אם הוא מהאופוזיציה הוא לא יפסיק את הישיבה, אם הוא מהקואליציה הוא כן יפסיק.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: כשרוצים לסגור ישיבה בנוהל מזורז, היושב-ראש צריך לדעת.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: כאשר סדר היום מתקצר, אנשים לא נמצאים, לפעמים הם עושים את זה באופן מאוד דווקני, יושב-ראש הישיבה אומר: "תם סדר היום".
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אם יש חיתוך כזה של סדר היום, יושב-ראש הישיבה רוצה לדעת מזה ואניחושב שזאת צריכה להיות פררוגטיבה שלו.
ארבל אסטרחן: מה אמור יושב-ראש הישיבה לעשות אם נגמר סדר היום?
רשף חן: עיתונאי זה משהו אחר.
רשף חן: השאלה אם אנחנו רוצים שייכנסו חברי מרכז, והתשובה היא לא.
רשף חן: יכול להיכנס מי שהוועדה הזמינה אותו.
רשף חן: לפני כמה חודשים, בעקבות פנייה של חבר הכנסת בריזון ושלי, שמו את החבלול ולא נותנים להיכנס, אלא אם כן יש לך הזמנה מהוועדה או מיושב-ראש הוועדה.
רשף חן: אם יש לך הזמנה רק מחבר כנסת בבניין זה לא מספיק, וזה לא טוב.
ארבל אסטרחן: אנחנו מדברים על אנשים שפותחים את הדלת ונכנסים, בין אם הם עיתונאים, בין אם הם לוביסטים.
רשף חן: אם רוצים להתאים את זה למציאות, הדבר הנכון הוא לכתוב שבישיבות הוועדה רשאים להשתתף חברי כנסת וכל מי שיושב-ראש הוועדה התיר את כניסתו.
אנה שניידר: זה ברור, את זה אפילו לא צריך לכתוב.
רשף חן: זה לא ברור בכלל, כי יכול לקום מישהו ולהגיד: ישיבת הוועדה לא פומבית, הוועדה לא החליטה אחרת.
ארבל אסטרחן: ואם כל הוועדה לא רוצה שמישהו יֵשב שם ויושב-ראש הוועדה רוצה.
ארבל אסטרחן: לפי התקנון כפי שהוא עכשיו, נכנסים לוועדה רק הצוות המקצועי וחברי הכנסת ואז הם צריכים להצביע אם הישיבה פתוחה או לא, ולמי היא פתוחה.
רשף חן: אני רוצה להתאים את זה למצב המעשי.
רשף חן: המצב הוא שיכול להיות נוכח כל מי שיושב-ראש הוועדה הרשה לו.
רשף חן: בזה נכלל גם מי שהוזמן, כי הזמנה זה ברשות יושב-ראש הוועדה.
רשף חן: אני מציע שהסעיף יהיה כך - אחרי "ישיבות הוועדה אינן פומביות, אלא אם החליטה הוועדה אחרת", להוסיף סעיף נוסף שאומר: יושב-ראש הוועדה רשאי להתיר כניסה או השתתפות לפי שיקול דעתו לישיבות הוועדה.
אריה האן: זה נוגד את החלק הראשון, שזה בהסכמה הוועדה.
רשף חן: יש פומביות ויש מוזמנים.
רשף חן: פומביות זה שכל הציבור יכול להיכנס.
אריה האן: אם אתה יושב-ראש ועדה, אתה יכול ליצור פומביות בסעיף הזה כפי שאתה מנסח אותו.
רשף חן: יכול היושב ראש להגיד: אני מתיר לכל מי שרוצה לבוא.
ארבל אסטרחן: השאלה אם נכניס התייחסות נפרדת לתקשורת.
רשף חן: אני חושב שזה כלול בהוראה לגבי יושב-ראש הוועדה.
רשף חן: מעשית יושב-ראש הוועדה אוסר או מתיר לתקשורת להיכנס, ובזה נגמר העניין.
ארבל אסטרחן: הוא יכול להחליט שהישיבה תהיה מצולמת, גם אם כל חברי הוועדה רוצים אחרת?
רשף חן: אפשר לעשות סייג שאומר ששליש מחברי הוועדה יכולים לדרוש אי השתתפות.
אנה שניידר: אולי כדאי להתייחס בשורה נפרדת גם לתקשורת, כי תקשורת זה לא ממש השתתפות.
רשף חן: לכן אמרתי: רשאי להתיר כניסה או השתתפות.
רשף חן: נדמה לי שאני מתאר המצב הקיים - היושב-ראש מחליט אם להתיר או לא להתיר כניסת תקשורת.
רשף חן: יושב ראש הוועדה הוא זה שמנהל את העניין.
רשף חן: הוא מחליט מי נכנס, מי יוצא.
רשף חן: היחידים שיש להם זכות קנויה להיות נוכחים בישיבת הוועדה אלה חברי הכנסת.
רשף חן: מעבר לכך, יושב-ראש הוועדה מחליט איך לנהל את זה.
רשף חן: אפשר לתת לחברי הוועדה זכות וטו בשאלה מי ישתתף.
ארבל אסטרחן: לְמה שאתה הצעת לכתוב "יושב-ראש הוועדה רשאי להתיר כניסה או השתתפות" - הייתי מוסיפה: לרבות גורמי תקשורת או עיתונאים.
ארבל אסטרחן: להבהיר שזאת הסמכות שלו, ואז להגיד: ואולם רשאים לפחות מחצית מחברי הוועדה לדרוש שאדם מסוים יֵצא, חלקם או כולם.
רשף חן: אפשר לומר ששליש מחברי הוועדה יכולים לדרוש שיהיה דיון בשאלה אם מותרת השתתפות של אנשים, אחר כך הרוב קובע.
אנה שניידר: שליש יכולים לבקש דיון בשאלת נוכחותם של מוזמנים, כולם או חלקם.
רשף חן: סעיף 154 [סעיף 103 הישן] - סדר היום: (א) יושב-ראש הוועדה יקבע את סדר יומה של הוועדה; (ב) רוב חברי הוועדה רשאים להוסיף נושאים לסדר היום, ובלבד שהדיון בנושאים אלה יהיה לאחר הדיון בסעיפי סדר היום שקבע יושב-ראש הוועדה".
רשף חן: יש כאן הערה של ארבל, לפי מה שהוחלט בישיבה הקודמת: שעת הישיבה וסדר היום יימסרו לחברי הוועדה לפחות 12 שעות לפני מועד הישיבה, ולגבי ישיבה דחופה - לפחות שש שעות לפני מועד הישיבה או חצי שעה לפני מועד הישיבה אם ההודעה נמסרת בשעת דיוני הכנסת; יושב-ראש הוועדה רשאי להוסיף נושא לסדר היום אף לאחר המועד הקבוע לעיל, ובלבד שהודעה על כך תימסר בשעת קיום דיוני הכנסת בלבד, לפחות חצי שעה לפני מועד הישיבה; בהסכמת כל חברי הוועדה ניתן לקיים דיון בוועדה אף אם סדר היום נמסר להם תוך חריגה מהשעות הקבועות לעיל.
אנה שניידר: ננסה לשפר קצת את הנוסח, אבל הנורמה נראית לי בסדר.
רשף חן: הייתי עושה את זה סעיף נפרד עם הכותרת "מועד".
רשף חן: ואז הייתי מפרק את זה: (א) על ישיבה רגילה תימסר הודעה לפחות 12 שעות מראש.
רשף חן: (ב) על ישיבה דחופה - תימסר הודעה לפחות 6 שעות מראש.
רשף חן: ובסעיף (ג) ייאמר: על אף האמור בסעיפים (א) ו-(ב), בימים ובשעות שבהם הכנסת יושבת - -
ירדנה מלר-הורוביץ: אם ההודעה נמסרת בשעת דיוני הכנסת, ניתן יהיה לכנס ישיבה בהתראה של חצי שעה.
רשף חן: הייתי מוסיף גם שהודעה כזאת - של חצי שעה מראש - תימסר לחברי הוועדה ולהנהלת הסיעות, כי לא תמיד חברי הוועדה הרלוונטיים נמצאים.
אתי בן-יוסף: אולי אפשר להחריג את ועדת הכנסת, שהיא תוכל לקיים דיון בהתראה של רבע שעה?
אתי בן-יוסף: כי לפעמים יש דיון לפי סעיף 127.
ארבל אסטרחן: כשמדובר על כינוס ועדה תוך חצי שעה, זה תמיד במקרים מיוחדים, באישור יושב-ראש הכנסת כי זאת ישיבה בזמן דיוני הכנסת, בזמן שהמליאה יושבת.
ארבל אסטרחן: זה משהו מאוד חריג.
אנה שניידר: אולי כאן
אנה שניידר: באמת צריך רבע שעה ולא חצי שעה כי לפעמים, כשזה באמצע הלילה, חצי שעה זה יותר מדי.
ארבל אסטרחן: רבע שעה - זה בעצם אומר שאפשר לעשות ישיבה עכשיו.
רשף חן: נכתוב כך: במקרים דחופים ומיוחדים, באישור יושב-ראש הכנסת, בשעת דיוני הכנסת, אפשר לחרוג מהאמור לעיל.
רשף חן: הנורמה ברורה, אתם תנסחו.
רשף חן: זה יהיה בסגול - כי זה חדש אבל לא קריטי.
רשף חן: סעיף (ג): "זכות קדימה תינתן לדיון בהצעות חוקים הכלולים בסדר היום".
אנה שניידר: בפועל לא מקיימים את זה, אני חושבת שאפשר למחוק את זה.
אנה שניידר: זאת פררוגטיבה של יושב-ראש הוועדה לקבוע את סדר הנושאים.
רשף חן: סעיף (ג) הוא לא מתקבל על הדעת, כי אם היו עושים כך - היינו דנים אך ורק בחוקים, לעולם לא היינו יכולים לדון בשום דבר אחר.
רשף חן: אין לזה טעם.
רשף חן: גם לא מקיימים את זה.
רשף חן: ועדת לוי מציעה למחוק, גם אני מציע למחוק.
רשף חן: אני מבין שזה מקובל על כולם.
רשף חן: סעיף (ד) - הצעת ועדת יצחק לוי: "יושב-ראש הוועדה ימציא לחברי הוועדה אחת לחודש את רשימת הנושאים שעל סדר היום, אשר הוועדה טרם סיימה את הדיון בהם".
רשף חן: רעיון מצוין.
ארבל אסטרחן: זה יאפשר לחברי הוועדה לעקוב אחר סדר היום ולממש את זכות הרוב בוועדה להקדים את הדיון בנושאים הנראים לו.
רשף חן: זה יהיה בסגול.
רשף חן: (ה) "נושא שהוצע לכלול אותו בסדר יומה של הכנסת, והכנסת החליטה שלא לכלול בסדר היום, לא ייכלל בסדר היום של ועדה במשך 30 ימים מיום החלטת הכנסת, אלא אם כן סבר יושב-ראש הוועדה כי חל בינתיים שינוי בנסיבות".
ארבל אסטרחן: זה היה בסעיף 91, וכשדנו בזה הוחלט שזה יעבור לפרק של עבודת הוועדות.
ארבל אסטרחן: היום הכוכבית בסעיף 91 אומרת: "מן הראוי שיושבי-ראש הוועדות יימנעו מלהעלות לדיון בוועדה נושאים לגביהם החליטה הכנסת כי לא ייכללו בסדר יומה ולא יידונו בוועדה".
ארבל אסטרחן: יש החלטה כזאת, לכן זה יהיה בשחור.
רשף חן: התיקון היחיד מבחינתי הוא, שאת ההודעה על מועד הישיבה ומספר השעות מראש הייתי מוציא לסעיף אחר.
רשף חן: סדר יום זה סדר יום, מועדים זה מועדים.
רשף חן: סעיף 155 - סעיף חדש, הצעת ועדת יצחק לוי - הגבלת רשות הדיבור: "יושב-ראש ועדה רשאי לקבוע את מסגרת הדיון, ורשאי הוא לקצוב את זמן הדיבור, ובלבד שהזמן המוקצב לכל אחד מחברי הוועדה לא יפחת מחמש דקות; הוראה זו לא תחול על הדיון בוועדה בהצעת חוק אחרי הקריאה הראשונה".
ארבל אסטרחן: זה סעיף חדש בנושא שלא היה מוגדר עד כה.
אריה האן: למה לכתוב חמש דקות, לפעמים זה שלוש דקות.
אנה שניידר: לדעתי, בזמן דיוני ועדה, כל הסעיף הזה מיותר.
רשף חן: לדעתי זה ממש לא מיותר, צריך להיות סדר בעניין הזה.
רשף חן: מגיע לחבר הכנסת לדבר במשך פרק זמן סביר.