GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רשף חן: הנקודה היא שאז הממשלה לא יכולה עוד פעם לחזור בה.
רשף חן: כאן הממשלה רשאית לחזור בה פעם אחת.
רשף חן: נניח שהממשלה מושכת את החוק, אחר כך היא אומרת:
רשף חן: אני חוזרת בי ממשיכת החוק.
רשף חן: היא יכולה עוד פעם למשוך את החוק?
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זה כן.
ארבל אסטרחן: כן, היום אין לה מגבלה.
ארבל אסטרחן: בזה גמרנו את הפרק של הצעות חוק ממשלתיות ואת כל השלב של אחרי הקריאה הראשונה.
רשף חן: אחרי סעיף 91(ב) יש תוספת באדום: מה קורה כשמתקבלות הצעות סותרות?
רשף חן: אנחנו מוחקים את התוספת באדום.
רשף חן: סעיף 91(ג) - זאת העתקה של המצב הקיים בסעיף 59(ג) הנוכחי, אין פה שינויים.
רשף חן: סעיף 92 לוקח את המצב הקיים בסעיף 60.
רשף חן: בסעיף 92(א) לא העליתם את מה שכתוב בשתי הכוכביות.
רשף חן: נוסיף את זה ב-92(ג): יושב-ראש הישיבה רשאי להפסיק את הישיבה לפני ההצבעה או לדחות את מועד ההצבעה.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: יש לו הסמכות.
רשף חן: אנחנו רוצים להבהיר את זה.
רשף חן: סעיף 93 מקביל לסעיף 61 הקיים היום: "לפני כל הצבעה או סדרת הצבעות יודיע מזכיר הכנסת" – במקום היושב-ראש.
ארבל אסטרחן: סעיף 94 מדבר על דרך ההצבעה, כיצד מצביעים - היום כתוב רק הרמת ידיים, והכוכבים הראשונה מזכירה את ההצבעה האלקטרונית.
ארבל אסטרחן: בסעיף 94(א) אנחנו מכניסים את ההצבעה האלקטרונית, ובסעיף 94(ב) את ההצבעה האישית.
ארבל אסטרחן: לא הכנסתי כאן שחבר כנסת לא יכול להצביע במקום חבר כנסת אחר.
ארבל אסטרחן: להכניס את זה כסעיף?
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לדעתי כן.
רשף חן: סעיף 94: "(א) מצביעים בהצבעה אלקטרונית או בהרמת ידיים, ככל שיקבע היושב-ראש; (ב) על פי דרישת עשרים חברי הכנסת לפחות או על פי דרישת הממשלה, תיערך הצבעה אישית".
רשף חן: הצעת ועדת יצחק לוי – לא יחול בהצעות לסדר יום ובדיון מוקדם על הצעות חוק פרטיות.
רשף חן: נוסיף את זה לסעיף (ב).
ארבל אסטרחן: הוראה זו לא תחול על הצעות לסדר יום.
רשף חן: את סעיף (ב) תעשי בירוק.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זה מיותר.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: למה צריך הצבעה אישית?
רשף חן: כדי שידעו איך הצביע כל חבר כנסת.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הרי יש לי הפלט של ההצבעות.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זה בעצם מאפשר לצדדים הרלוונטיים למשוך זמן, ויוצא דבר הכי פרדוכסלי – בהצבעה אלקטרונית 11 שניות מרגע הפעלת המערכת, אם לא הצבעת, הפסדת את ההצבעה.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: בהצבעה אישית אתה נותן שני סבבים ולעתים שלושה.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: יש אפשרות למניפולציה של חבר הכנסת.
רשף חן: לא השתמשנו בזה עד עכשיו.
רשף חן: אם אתה במיעוט, אתה דורש הצבעה שמית.
רשף חן: נעלה את השאלה הזאת.
ארבל אסטרחן: האם נכניס לתקנון שחבר כנסת לא יכול להצביע פעמיים?
רשף חן: אפשר להכניס כסעיף (ד): חבר הכנסת יצביע בעצמו.
רשף חן: או שנכתוב בסעיף (א): "חבר הכנסת יצביע בעצמו בהצבעה אלקטרונית או בהרמת ידיים ככל שיקבע היושב-ראש".
רשף חן: סעיף 94(ג) הוא תוספת של ועדת יצחק לוי: "בחירות הנערכות על פי חוק ייערכו בהצבעה חשאית בכתב; ההצבעה תיערך בקלפי וחבר הכנסת ישים את פתק ההצבעה בתא המסתיר אותו מעיני זולתו, ובו פתקי ההצבעה; היה מועמד אחד בלבד - תהיה ההצבעה בעד או נגד; הוראה זו לא תחול על בחירת יושב-ראש הכנסת וסגניו ועל בחירת חברי ועדות הכנסת".
ארבל אסטרחן: כמעט בכל המקומות – בחירת מבקר המדינה, נשיא המדינה, נציגים לוועדה למינוי שופטים ולוועדה למינוי קאדים - כתוב שההצבעה חשאית.
ארבל אסטרחן: יש שני מקרים שנבחרים נציגי הכנסת ולא כתוב איך תהיה הבחירה.
ארבל אסטרחן: זאת תוספת יצחק לוי, תוספת טכנית כדי להסביר איך תהיה ההצבעה החשאית.
ארבל אסטרחן: היום רק כתוב שצריכה להיות הצבעה חשאית.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: את הנוהל הזה מפעילים בבחירת נשיא המדינה ומבקר המדינה.
ארבל אסטרחן: לגבי הוועדה למינוי שופטים, כתוב בחוק בתי המשפט: "הכנסת תבחר בבחירה חשאית את שני חברי הכנסת שיכהנו כחברי הוועדה".
ארבל אסטרחן: בחוק הרבנות הראשית כתוב: "נציגי הציבור באסיפה הבוחרת יהיו – 5 חברי הכנסת שתבחר הכנסת או ועדה מוועדותיה".
רשף חן: יש סיבה ליצור את הפרוצדורה.
רשף חן: לעתים קרובות נותנים את הפתק על השולחן, מסמנים ושמים אותו בקלפי.
רשף חן: פרגוד לא מעלה ולא מוריד.
ארבל אסטרחן: לפעמים יש המון מועמדים.
רשף חן: אפשר לשמור למזכירות הכנסת את ההחלטה, שאם יש סיטואציה כזאת ישימו פרגוד או לא.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הפרגוד יהיה החלטה במקום.
רשף חן: העיקרון הוא שזה חשאי.
רשף חן: אם הנסיבות הן כאלה שאחרת אי אפשר לשמור על החשאיות, ישימו פרגוד.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: על השולחן זה לא חשאי, כי יש מצלמת הטלוויזיה שיכולה לראות.
רשף חן: אם יש בעיה, אפשר לשים פרגוד.
ארבל אסטרחן: זה לא חייב להיות כתוב.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: תשאיר את הסעיף כפי שהוא: "בחירות הנערכות על פי חוק ייערכו בהצבעה חשאית בכתב".
ארבל אסטרחן: יש פה שלושה עניינים.
ארבל אסטרחן: את המשפט הראשון "בחירות הנערכות על פי חוק ייערכו בהצבעה חשאית בכתב" - משאירים.
ארבל אסטרחן: את המשפט הבא - "ההצבעה תיערך בקלפי וחבר הכנסת ישים את פתק ההצבעה בתא המסתיר אותו מעיני זולתו, ובו פתקי ההצבעה" - מורידים.
ארבל אסטרחן: את המשפט הבא - "היה מועמד אחד בלבד - תהיה ההצבעה בעד או נגד" - משאירים, וכן את המשפט האחרון שמדבר על כך שהוראה זו לא תחול על בחירת יושב-ראש הכנסת וסגניו ועל בחירת חברי ועדות הכנסת.
ארבל אסטרחן: מוחקים רק את המשפט המדבר על הקלפי, הפרוצדורה.
ארבל אסטרחן: משאירים את כל השאר בשחור כי זה לא חידוש.
ארבל אסטרחן: סעיף 62(ד) הנוכחי נמחק, לאור הוראת סעיף 13(ו) לחוק החסינות.
רשף חן: סעיף 95 – קביעת תוצאות ההצבעה.
רשף חן: סעיף (א) מדבר על הצבעה בהרמת ידיים וסעיף (ב) מדבר על הצבעה אלקטרונית.
ארבל אסטרחן: יש כאן חלוקה חדשה, שלא קיימת היום, בין הצבעה בהרמת ידיים לעומת הצבעה אלקטרונית.
ארבל אסטרחן: סעיף 63 של היום מדבר רק על הרמת ידיים.
ארבל אסטרחן: לכן יש 95(א) ו(ב) חדש, שבהם יש הבדל בין הצבעה בהרמת ידיים לעומת אלקטרונית.
רשף חן: סעיף 95(א)(1): "ראה היושב-ראש כי הצעה שעמדה להצבעה זכתה ברוב או נדחתה ברוב, אין סופרים את הקולות; ואולם אם תוצאות ההצבעה לא היו ברורות ליושב-ראש, יספור את הקולות מזכיר הכנסת או סגנו".
רשף חן: יש פה שלוש כוכביות.
רשף חן: (1) סעיף 25 לחוק יסוד: הכנסת קובע: "הכנסת תחליט ברוב דעות של המשתתפים בהצבעה, כשהנמנעים אינם באים במניין המשתתפים בהצבעה; סדרי ההצבעה ייקבעו בתקנון; והכל כשאין בחוק הוראה אחרת לעניין זה".
רשף חן: (2) הצעה שקיבלה רוב מבלי שנספרו הקולות, ובשל כך לא נתבהר מהו שיעורו של הרוב (בהצבעה בה נדרש רוב מיוחס), נתונה ליושב-ראש הסמכות (הטבעית) להורות על ספירה חוזרת, במהלך הישיבה עצמה או בסמוך מיד לאחר מכן (בג"ץ ליסה בלום).
רשף חן: (3) חבר הכנסת שהשתתף בשעת ההצבעה בכנסת וטען שהצבעתו לא נקלטה או ביקש לשנות את הצבעתו בשל טעות, ישקול ישוב ראש הישיבה את הבקשה שהוגשה לו מיד לאחר ההצבעה, והחלטתו לשנות את התוצאה תינתן סמוך להצבעה (החלטת ועדת הכנסת מיום 14.2.94).
רשף חן: עכשיו אני עובר לסעיף 95(א)(2) שהולך בערך לפי הכוכבית: "מקום שנקבעה בחוק דרישה לרוב קולות מסוים, יש לספור את הקולות" - אם צריך 80 או 55 קולות, אי אפשר לקבוע את זה בערך - "כן רשאי יושב-ראש הישיבה להודיע, לפני הצבעה כלשהי, כי הקולות יימנו".
ארבל אסטרחן: אם הוא לא אומר, אתה יודע איך זה בחוק ההסדרים, חצי מחברי הכנסת כן מרימים את היד וחצי לא.
ארבל אסטרחן: לכן אומרים שכשאתה הולך למנות באמת, תודיע שאתה הולך למנות.
רשף חן: שימי את זה בסגול, זה עניין טכני.
רשף חן: פסקה (3) "החליט היושב-ראש, על דעתו או לפי דרישת אחד מחברי הכנסת, שספירת הקולות תיעשה על-ידי מוני קולות מבין חברי הכנסת, יקבע היושב-ראש שניים מבין חברי הכנסת ויטיל עליהם את ספירת הקולות".
רשף חן: איך עוד יכולה להיות מניית הקולות?
ארבל אסטרחן: בסעיף (1) כתוב שמזכיר הכנסת או סגנו יספרו את הקולות.
ארבל אסטרחן: וכאן יכול שיהיו מונים.
ארבל אסטרחן: עכשיו צריך לראות את הכוכבית של בג"ץ ליסה בלום: "הצעה שקיבלה רוב מבלי שנספרו הקולות, ובשל כך לא נתבהר מהו שיעורו של הרוב (בהצבעה בה נדרש רוב מיוחס), נתונה ליושב-ראש הכנסת הסמכות להורות על ספירה חוזרת, במהלך הישיבה עצמה או בסמוך מייד לאחר מכן".
רשף חן: אבל פסקה (2) באה במקום זה ומייתרת את זה.
רשף חן: תמחקי את ההערה של בג"ץ ליסה בלום.
רשף חן: סעיף (ב): "בהצבעה אלקטרונית - (1) היושב-ראש יודיע על מספר ההצבעה, יפעיל את מערכת ההצבעה ויקרא את חברי הכנסת להצביע".
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: מספר ההצבעה מופיע באופן אוטומטי.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לא צריך את זה כאן.
ארבל אסטרחן: האם זה נכון להגיד: "בהצבעה אלקטרונית היושב-ראש יפעיל את מערכת ההצבעה ויקרא את חברי הכנסת להצביע"?
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הוא קודם אומר: "חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה", ומפעיל את המערכת.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אז תהפכי את הסדר: "היושב-ראש יקרא את חברי הכנסת להצביע ויפעיל את מערכת ההצבעה".
ארבל אסטרחן: בפסקה (2) החדשה כתוב שחבר הכנסת יצביע במקום מושבו הקבוע בלבד.
ארבל אסטרחן: זה עוזר לענו בעניין שחבר הכנסת יצביע בעצמו.
ארבל אסטרחן: "חבר הכנסת יצביע באמצעות מתקן ההצבעה שבמקום מושבו הקבוע בלבד".
רשף חן: אפשר להוסיף כאן : "חבר הכנסת יצביע בעצמו באמצעות מתקן ההצבעה שבמקום מושבו הקבוע בלבד".
רשף חן: המילה "בעצמו" קצת מיותרת כאן כי כבר אמרנו את זה במקום אחר, אבל זה לא יזיק.
ארבל אסטרחן: בסעיף 94(א) אמרנו: "חבר הכנסת יצביע בעצמו בהצבעה אלקטרונית או בהרמת ידיים".
ארבל אסטרחן: אז לא צריך את זה כאן שוב.
רשף חן: קבענו את זה כבר, אז לא צריך שוב.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: כי שם יכולה להיות שגיאה.
רשף חן: אבל יש כאן "לשנות את הצבעתו בשל טעות".
רשף חן: מה הכוונה פה?
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: טעה בהצבעה.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: רצה להצביע נגד והצביע בעד.
רשף חן: לא יכול להיות שהוא מרים יד בטעות?
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: כאשר מדובר בהרמת ידיים בספירה, הסיכוי שזה יקרה הוא קטן.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אם זה לא בספירה, זה נקבע לפי אומד עינו של היושב-ראש.
רשף חן: נניח שיש רק שלושה חברי כנסת באולם.
רשף חן: אני מרים יד, ואז אומר: רגע, התבלבלתי.
רשף חן: האמת היא שלא צריך לאשר לי את שינוי ההצבעה במצב הזה.
ארבל אסטרחן: זה קצת בעייתי, כי אתה רואה את תוצאות ההצבעה ואז משנה.
רשף חן: מה שאני רואה בפועל, שכשמישהו מבקש לשנות את ההצבעה, היושב-ראש רובי ריבלין אומר שזה נרשם בפרוטוקול אבל זה לא משנה את התוצאות.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: עוד לא הגענו למבחן האמת.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: מבחן האמת יהיה כשזה יהיה 41 מול 40, אז יש בעיה אמיתית.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לכן יש ליושב-ראש פררוגטיבה.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני מודיע לך שבכנסת הקודמת ובזאת שלפניה, נדרשנו לבחינה מדוקדקת של העניין.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: היתה פעם אחת לפחות שאני זוכר ששינינו את התוצאות.
רשף חן: אם כך, למה זה לא יחול גם על הצבעה בהרמת ידיים?
רשף חן: יכול לקרות שהרמתי יד בטעות.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: בהרמת ידיים אתה אומר במקום "טעיתי".
ארבל אסטרחן: בהצבעה בהרמת ידיים זה לא נרשם.
ארבל אסטרחן: בהצבעה אלקטרונית ההצבעה שלך ממש רשומה כי היא נותנת את השם.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: האמת היא שהדבר השכיח יותר זה שההצבעה לא נקלטה.
ארבל אסטרחן: את סעיפים (ב)(1) ו-(2) אני אעשה בשחור.
רשף חן: בסדר.
רשף חן: סעיף 95(ג): "בגמר ההצבעה יודיע היושב-ראש את תוצאותיה ויכריז על ההצעה שנתקבלה".
רשף חן: למה זה באדום?
ארבל אסטרחן: זאת הצעה של ועדת יצחק לוי.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: למה "ההצעה שנתקבלה"?
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זה יכול להיות חוק, זה יכול להיות החלטה.
רשף חן: הכל הצעה - הצעת חוק, הצעת החלטה.
רשף חן: ההצעה מתקבלת והופכת להיות חוק או החלטה.
רשף חן: זה בסדר.
רשף חן: לדעתי אפשר לעשות את זה בשחור.
ארבל אסטרחן: כן, אין פה בעיה.
רשף חן: 95(ד): "משהודיע היושב-ראש על תוצאות הצבעה שקולות, אין ההצעה או הצעת החוק מתקבלת, ואין חוזרים על ההצבעה".
רשף חן: זה בא מכוכבית.
רשף חן: למה ההצעה או הצעת החוק?
רשף חן: אני מציע למחוק את "הצעת החוק" כי המילה "הצעה" כוללת הכל.
ארבל אסטרחן: פה פשוט מבהירים מה זה שוויון.
רשף חן: סעיף 96, החלטות המליאה והטיפול בהן: "נתקבלה הצעת החלטה לסיכום הדיון, הקוראת לפעולה של הממשלה, יעביר יושב-ראש הכנסת את נוסח ההחלטה לידי הממשלה".
ארבל אסטרחן: קודם היה כתוב: "יעביר את נוסח ההחלטה לידי השר אשר העניין הנדון נמצא בתחום תפקידיו".
ארבל אסטרחן: ואז היה הסבר: "לא ברור מיהו השר, יעביר יושב-ראש הכנסת את נוסח ההחלטה לידי ראש הממשלה".
ארבל אסטרחן: לכן ועדת יצחק לוי הציעה להגיד: "לידי הממשלה", שהכנסת לא תצטרך להחליט.
רשף חן: תעשי את זה בשחור.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: למי בממשלה יעבירו את זה?
ארבל אסטרחן: בפועל זה יהיה מזכיר הממשלה.
רשף חן: תכתבי "לממשלה", לא "לידי הממשלה".
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: למעשה יש לממשלה יש שר שהוא השר המקשר בין הכנסת לבין הממשלה.
ארבל אסטרחן: אבל אם לא יהיה שר מקשר, הרי זה לא תואר מכוח חוק.
רשף חן: למה הכנסת צריכה להחליט מי יקבל את זה בשם הממשלה, שהממשלה תחליט מי יקבל את זה בשמה.
רשף חן: נבוא לממשלה ונשאל: מי אתם רוצים שיקבל את ההחלטה בשם הממשלה.
רשף חן: הם יגידו: מזכיר הממשלה, השר המקשר.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: היות ואין לזה שום נפקות מעשית, זה לא כל כך משנה.
ארבל אסטרחן: סעיף 96(ב): "תוך שלושה חודשים מיום קבלת ההחלטה" - זאת הצעה של יצחק לוי.
ארבל אסטרחן: היום, בסעיף 64 כתוב: "תוך שישה חודשים מיום קבלת ההחלטה, יודיע השר ליושב-ראש הכנסת בכתב על כל פעולה שפעל".
ארבל אסטרחן: ועדת יצחק לוי מציעה: "תוך שלושה חודשים תודיע הממשלה ליושב-ראש הכנסת על כל פעולה שפעלה".
רשף חן: המשך הסעיף: "הודעת הממשלה תונח על שולחן הכנסת" - והיום מוסיפים - "ותיכלל בנספחות ל'דברי הכנסת'".
רשף חן: שימי את זה בירוק.
ארבל אסטרחן: כן, כי התיקון לשלושה חודשים הוא מהותי.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לא כתוב פה שום דבר מה קורה אם אין תגובת ממשלה אחרי שלושה חודשים.
רשף חן: למה זה בכלל נמצא בסימן ב' שמדבר על החלטות?
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אולי צריך להעביר את זה למקום שבו יש דיונים בנושאים.
רשף חן: אולי זה שייך לוועדות, לחקיקה.
ארבל אסטרחן: זה מתייחס למצב שבו נדרש אישור של הכנסת ולא של ועדה.
רשף חן: סעיף 97, אישור הכנסת לתקנות.
ארבל אסטרחן: זה משהו חדש שלא היה קיים, והם מציעים להוסיף.
רשף חן: סעיף 97(א): "נקבע בחוק כי לתקנה פלונית נדר שאישורה של הכנסת, תידון התקנה תחילה בוועדה שבתחום סמכותה נמצא אותו עניין; (ב) יושב-ראש הוועדה או חבר הוועדה שמינה לכך, יביא את התקנה בפני הכנסת, בצירוף המלצת הוועדה אם לאשרה או לא; היתה בוועדה דעה אחרת, יקבל בעל אותה דעה רשות לנמקה במשך שלוש דקות".
רשף חן: 98: "(א) נקבע בחוק כי הכנסת רשאית לבטל תקנות, יונחו התקנות על שולחן הכנסת בדרך שנקבעה בחוק ואם לא נקבעה - יונחו התקנות, על פרסומן, על שולחן הכנסת".
רשף חן: (ב) חבר הכנסת הדורש לבטל את התקנות, יפנה דרישתו ליושב-ראש הכנסת.
רשף חן: (ג) דיון והצבעה בכנסת בדרישה זו, יתקיים תוך המועד שבו מוסמכת הכנסת לבטל את התקנות.
רשף חן: (ד) לכל משתתף בדיון יוקצו שלוש דקות".
רשף חן: זה קיים היום בתקנון?
ארבל אסטרחן: לא, זה קיים בפועל.
רשף חן: השאלה היחידה מבחינתי היא איפה זה צריך להיות, באיזה פרק?
ארבל אסטרחן: אנחנו נמצאים בפרק הכללי של עבודת הכנסת, אחרי סימן א' שמדבר על נאומים.
ארבל אסטרחן: אנחנו בסימן ב', החלטות.
רשף חן: יש סימן ג', הוראות נוספות.
רשף חן: אולי זה יכול להיות שם.
ארבל אסטרחן: הוראות נוספות זה בעיקר כל הסנקציות על חברי כנסת, התנהגות.
רשף חן: יש גם סימנים שעניינם הצעות לסדר, ועדות חקירה, עבודת הוועדות.
רשף חן: זה לא עבודת ועדות.
רשף חן: זה לא הצעות חוק מטעם הממשלה.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זה בהחלט מתאים פה.
רשף חן: בהעדר מקום יותר מוצלח, זה יהיה פה.
רשף חן: לגוף העניין, סמני את זה בירוק.
ארבל אסטרחן: סעיף 99, הבאת אמנות לעיון חברי הכנסת – זה פשוט מועתק מהנוהל: "על פי תקנון הממשלה, שר המבקש להביא אמנה בין-לאומית שישראל צד לה לאשרור הממשלה, יקדים וישלח אל מזכיר הכנסת, לידיעתם של חברי הכנסת, עשרה עותקים של נוסח האמנה; לא תובא אמנה לאשרור הממשלה אלא לאחר שהאמנה היתה מונחת במזכירות הכנסת, בתקופת מושב של הכנסת, לפחות שבועיים; ננקטה בכנסת פעולה בעניין האמנה, בהתאם לתקנון הכנסת, ידווח על כך השר האחראי לממשלה בעת הדיון על אשרור האמנה בממשלה.
ארבל אסטרחן: (ב) מזכיר הכנסת יודיע לחברי הכנסת על האמנות שקיבל ועל סדרי העיון בהם".
רשף חן: זה אם מישהו כותב חוות דעת, זה לא פרק בתקנון.
רשף חן: כתוב פה שזה על פי תקנון הממשלה.
רשף חן: יש סמכות לטפל בנושא הזה בתקנון הכנסת?
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זה קשור לעבודת הכנסת.
רשף חן: יש חובה חוקית אם שר מבקש להעביר אמנה.
רשף חן: מה מקור הנורמה לזה, החלטה בתקנון הממשלה?
ארבל אסטרחן: יש חוות דעת של היועץ המשפטי לממשלה שנוגעת להבאת אמנות והסכמים לאישור הכנסת, אבל זה בדרך כלל נוגע רק להסכמי שלום.
ארבל אסטרחן: כאן מדובר על כל אמנה.
רשף חן: זאת נורמה מחייבת?
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: תראה את הכוכבית הראשונה בעמוד 120 בתקנון הכנסת.
רשף חן: "...
רשף חן: הנוהג, או המוסכמה החוקתית מבססים את הקביעה, כי ראוי לה לממשלה להביא הסכמים מדיניים בפני הכנסת.
רשף חן: ראוי, כי חוזי שלום, להבדיל מהסכמים אחרים, יובאו לכנסת בטרם הפכו 'מעשי עשוי'...".
ארבל אסטרחן: אבל זה משנת 1995.
ארבל אסטרחן: מאז יש פסיקה חדשה.
ארבל אסטרחן: בשנים האחרונות - הסכמי עזה, חברון וכו' - היו חוות דעת של היועץ המשפטי לממשלה שהסכמים מהסוג הזה חייבים לאישור הכנסת, וכל הזמן גם יש הצעות חוק בנושא כי בעצם זה עניין שחייבים לעגן אותו בחקיקה.
ארבל אסטרחן: ענייני שלום - אומרים שצריך להביא את זה גם לאישור הכנסת.
ארבל אסטרחן: אבל פה בסך הכל מניחים על שולחן הכנסת אמנה בענייני סחר עם מדינה מסוימת.
רשף חן: זה על פי תקנון הממשלה.
רשף חן: מחוק איזה חוק זה נעשה?
ארבל אסטרחן: שום חוק.
רשף חן: מי מחוקק את תקנון הממשלה?
ארבל אסטרחן: הממשלה, מזכירות הממשלה.
רשף חן: כלומר, זאת החלטה של גוף פנימי, זה לא דבר חקיקה.
רשף חן: אני לא מבין איך יכולים ליצור פה את החקיקה הזאת, מכוח מה.
רשף חן: זה לא עבודת הכנסת.
ארבל אסטרחן: הפסקה השנייה בסעיף 99(א) מחייבת אותם.
ארבל אסטרחן: זה שכתוב "לא תובא אמנה לאשרור הממשלה אלא לאחר שהאמנה היתה מונחת במזכירות הכנסת" - אם שר חתם על אמנה ועכשיו הוא רוצה שהממשלה תאשר אותה, תקנון הממשלה אומר: לא, עכשיו תחכה שבועיים, אתה לא יכול להביא את זה.
ארבל אסטרחן: אתה אומר שבסך הכל הכנסת צריכה לדעת מזה, אבל זה לא חלק מהנורמות של הכנסת.
רשף חן: גם לא הצלחתי להבין מה זה "ננקטה פעולה בעניין האמנה".
רשף חן: איזו פעולה?
ארבל אסטרחן: זאת שאלה טובה.
ארבל אסטרחן: לדעתי פעולה זה למשל אם מישהו רוצה לדון בזה.
ארבל אסטרחן: אז אומרים לשר שהוא צריך לדווח לממשלה על זה כשהיא מאשררת את האמנה.
ארבל אסטרחן: נניח אם ועדה בכנסת דנה באמנה הזאת, אם קורה במשהו בכנסת, השר נדרש ליידע על כך את הממשלה.
רשף חן: זה באמת משפט שמתאים לתקנון הממשלה.
רשף חן: זה בכלל לא עוסק בעבודת הממשלה, זה עוסק בעבודת הממשלה.
רשף חן: זה בכלל לא עניינו, אני חושב שבכלל אין מקום לדבר הזה בתקנון הכנסת.
ארבל אסטרחן: הרעיון של החקיקה הוא באמת לחייב, ואז אלה דברים שמתאימים לחקיקה.
ארבל אסטרחן: אני מסכימה אתך, אנחנו יכולים למחוק את זה מכאן ובתקנון הממשלה זה נשאר.
רשף חן: את שמה לב שהיום העניין של הבאות אמנות לעיון חברי הכנסת הוא במסמך אחר, הוא בהוראות נוהל, כי זה לא שייך לתקנון.
ארבל אסטרחן: אני פשוט מנסה לשלב בתקנון את כל ההחלטות בענייני נוהל.
רשף חן: זה בסדר וזה נכון, אבל במקרה הזה מדובר בנוהל של גוף אחר.
ארבל אסטרחן: ועדת לוי הציעה להביא את זה כך.
ארבל אסטרחן: הם כתבו: "מוצע לעגן בתקנון את הנוהל בדבר הבאת אמנות לעיון חברי הכנסת".
רשף חן: אז בואו נחשוב על זה עוד רגע.
רשף חן: אנחנו יכולים בהזדמנות חגיגית זאת להפוך הנוהג הזה למסמך מחייב, אני רק לא בטוח שזאת הדרך.
ארבל אסטרחן: נניח שתקנון הממשלה ימחק את זה, וזה לא יהיה קיים, הממשלה תחליט שלא מעוניינת.
ארבל אסטרחן: האם אנחנו בתקנון יכולים לחייב שר להגיד לממשלה: את לא תדוני עד שזה יהיה מונח שבועיים במזכירות הכנסת.
רשף חן: זה בעצם אומר שהאמנה לא נכנסת לתוקף אם הוא לא מונחת על שולחן הכנסת.
רשף חן: זה בעצם מין מנגנון אשרור שלא קיים בחקיקה.
ארבל אסטרחן: כאשר הסמכות בחקיקה היא של הממשלה.
רשף חן: זה ממש שינוי חוקתי.
ארבל אסטרחן: אנחנו לא נעלים את זה, יהיו אחר כך ענייני נוהל.
רשף חן: נשאיר את זה כפי שזה קיים בהוראות הנוהל, לא בתקנון.
רשף חן: סימן ג' – הוראות נוספות.
רשף חן: סעיף 100: "חבר הכנסת חייב לציית ליושב-ראש הישיבה".
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לציית או להישמע?
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: "ציות" לדעתי זאת מילה קצת יותר משפילה.
ארבל אסטרחן: זה קצת משנה את הסדר של התקנון הקיים היום, אבל כל ההוראות נכנסו.
רשף חן: אם היום כתוב "לציית", אז נשאיר את זה כך.
רשף חן: לא תזיק לנו קצת ענווה.
רשף חן: סעיף 101: "(א) חבר הכנסת ינאם בכנסת ברשות יושב-ראש הישיבה ובמסגרת הזמן שהוקצה לו".
רשף חן: מה זה "ינאם בכנסת", אלא איפה הוא ינאם?
רשף חן: אם אני רוצה לנאום בחדר שלי, אני גם צריך לקבל רשות מהיושב-ראש?
רשף חן: ברור מהקונטקסט שמדובר על אולם המליאה, אפשר להוריד את המילה "בכנסת".
ארבל אסטרחן: אפשר להוריד את "בכנסת".
ארבל אסטרחן: בסעיף 101(ב) יש שינוי קל מסעיף 65(ב) הקיים היום.
ארבל אסטרחן: היום כתוב: "לא ינאם אלא אם קיבל אישור מראש".
רשף חן: יש פה הערה: "אין לשסע בקריאות ביניים את נאומו הראשון של חבר כנסת חדש; רצוי שחבר הכנסת המדבר אחרי חבר כנסת חדש, יברך אותו להיבחרו".
ארבל אסטרחן: את זה הוספתי ככוכבית, כדי שנחשוב מה לעשות עם זה.
רשף חן: למה לכתוב "רצוי"?
רשף חן: נכתוב: "חבר הכנסת המדבר אחרי חבר כנסת חדש יברך אותו".
ארבל אסטרחן: היום זה בכוכבית.
ארבל אסטרחן: השאלה אם אנחנו רוצים להעלות את זה לתקנון?
רשף חן: כן, למה לא? זה נוהג, וזה נוהג נכון.
ארבל אסטרחן: ואם לא בא לך לברך מישהו?
רשף חן: אתה חייב לברך, זאת הנורמה.
רשף חן: אם אתה לא רוצה, אל תדבר אחריו.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: עוד לא נתקלתי בבעיה שלא רצו לברך.
רשף חן: אני אומר להעלות את זה לתקנון, את שני חלקי הכוכבית, אבל בסוף.
רשף חן: זה צריך להיות הסעיף האחרון בסימן הזה.
רשף חן: רק במקום "רצוי", תכתבי: "חבר הכנסת המדבר אחרי חבר כנסת חדש, יברך אותו להיבחרו".
רשף חן: אנחנו חוזרים לקבל רשות דיבור, סעיף 101(ב).
ארבל אסטרחן: יש פה שינויי נוסח קלים מהנוסח הקיים היום.
רשף חן: 101(ב): "חבר הכנסת שקיבל רשות הדיבור ידבר מעל הדוכן, או מהאולם - אם נקבע כך בתקנון או בהחלטת ועדת הכנסת, ורשאי חבר הכנסת, ברשות יושב-ראש הישיבה, לשאול שאלה ולקרוא קריאת ביניים".
ארבל אסטרחן: זה במקום "להעיר הערה ממקומו", כפי שזה היום.
ארבל אסטרחן: חוץ מזה הוסיפו "או מהאולם - אם נקבע כך בתקנון או בהחלטת ועדת הכנסת".
ארבל אסטרחן: הכלל זה מהדוכן.
רשף חן: סעיף 102, הגבלת אזכורים: "(א) נאום מעל במת הכנסת לא יכיל אזכור דברים שנאמרו בישיבה חסויה של ועדה בכנסת.
רשף חן: (ב) נאום מעל במת הכנסת לא יכיל אזכור שיחה שהתנהלה בין חבר הכנסת לבין שר או בין חבר הכנסת לבין חבר הכנסת".
ארבל אסטרחן: סעיף 66(ב) היום אומר: "לא יכיל אזכור שיחה שהתנהלה בין חבר הכנסת לבין שר או בין חבר הכנסת לבין חבר הכנסת אחר".
רשף חן: נראה לי ש"בין חבר כנסת אחר" זה יותר טוב.
רשף חן: אבל צריך להוסיף פה - אלא אם זה בהסכמת הצד השני.
רשף חן: צריך להיות ברור שזה ביחסים שביניהם, זה לא ביחסים שבינו לבין יושב-ראש הישיבה.
ארבל אסטרחן: אם נוסיף את המילה "בהסכמה", ברור הסכמה של מי זה?
רשף חן: אני חושב שכן.
רשף חן: נוסיף "אלא בהסכמה", ואת המילים האלה תכתבי בסגול.
רשף חן: סעיף 102(א) מצמצם מאוד את 66(א) הקיים היום.
ארבל אסטרחן: נכון, זאת הצעה של ועדת יצחק לוי.
רשף חן: הוא אומר ש"נאום מעל במת הכנסת לא יכיל אזכור דברים שנאמרו בישיבה חסויה של ועדה בכנסת".
רשף חן: יפה, כי באמת אם שר אומר משהו בוועדה רגילה, זה לא סוד מדינה.
ארבל אסטרחן: הגבלה זו לא תחול אם זה נוסח כהודעה של שר.
רשף חן: תעשי את זה בירוק, וגם את 102(ב) תעשי בירוק.
רשף חן: נדון בזה יחד.
רשף חן: אבל ב"אזכור שיחה" תוסיפי את המילה "אישית", כי זאת הכוונה - שאם אני מדבר of the record, שאני אוכל לסמוך על זה.
רשף חן: זה כמו בין עורכי דין, שלא יצטטו משא ומתן.
ארבל אסטרחן: עכשיו יש כאן עוד משהו שלקחתי מהנהלים בסוף, זה מופיע בכוכבית.
רשף חן: זה סעיף 103, עניין שבדיון בבית המשפט.
רשף חן: "(א) התערבות במהלך של משפט המתנהל בבית המשפט, על-ידי פנייה ישר לבית המשפט או על-ידי העלאת פרטי המשפט מעל במת הכנסת, כל עוד ניתן פסק דין סופי, אינה עומדת בהתאמה למעמדו של חבר הכנסת ויש להימנע מכך".
ארבל אסטרחן: זה לא ניסוח שמתאים לתקנון.
ארבל אסטרחן: היום זה כתוב כך, כי זאת החלטה בענייני נוהל.
ארבל אסטרחן: זה מועתק מהנוהל.
ארבל אסטרחן: הכנסתי את זה כאן כי יש כוכבית האומרת "אין להטיל ספק בזכותו של חבר הכנסת לבקר פסקי דין של ערכאות משפטיות, אולם לשון הביקורת חייבת להיות הולמת את יחס הכבוד הראוי".
ארבל אסטרחן: אז הכנסתי את כל הדברים האלה ביחד.
רשף חן: בסדר, אבל זה לא צריך להיות בנוסח הזה.
רשף חן: אני חושב שצריך לכתוב: "נאום לא יכלול התערבות בהליך משפטי תלוי ועומד ולא ינסה להשפיע על תוצאותיו של הליך כאמור".
רשף חן: זה יהיה סעיף (א).
ארבל אסטרחן: אין לנו כאן את המילים "פנייה ישירה לבית המשפט".
רשף חן: "לא ינסה להשפיע על תוצאותיו" זה כולל פנייה לבית משפט.
ארבל אסטרחן: לגבי סעיף (ב), יש לנו קצת בעיה עם סוביודיצה, כי הרי החוק שונה והיום אין יותר סוביודיצה אמיתית על משפטים אזרחיים.
רשף חן: זה נכון, אבל כאן אנחנו עוסקים בדבר אחר, אנחנו עוסקים ביחס שבין הרשויות.
רשף חן: זה יותר חשוב.
רשף חן: אני חושב שכאן דווקא העניין של סוביודיצה חייב להישאר בדיוק כפי שהוא ואפילו ביתר החמרה.
רשף חן: אז אולי צריך לכתוב בסעיף (ב) שאין באמור בסעיף קטן (א) כדי למנוע מחבר הכנסת לבקר פסק דין חלוט, ובלבד שהביקורת תהיה עניינית ובשפה הולמת.
ארבל אסטרחן: נניח שיש בבג"ץ העניין של ילדי עובדים זרים, וחמש שנים זה תלוי ועומד שם.
ארבל אסטרחן: אז חברי כנסת לא יכולים לדבר על זה?
רשף חן: על התיק הדין הזה הם לא יכולים לדבר.
רשף חן: על הנושא הם יכולים לדבר.
רשף חן: אם ההשפעה היא עקיפה לחלוטין, היא לא מכוונת, אפשר לדבר.
רשף חן: יש כאן הכוונה האובייקטיבית והסובייקטיבית.
רשף חן: אם אין לי כוונה סובייקטיבית לדבר על התיק הזה וההשפעה היא לא ישירה, אפשר לדבר על הנושא.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אם זה נמצא בבית המשפט ואתה מעלה את הנושא, זה לא משנה שאתה לא מתכוון לפלוני, אתה רוצה להשפיע על בית המשפט.
רשף חן: איך הגדרנו את זה?
רשף חן: לא אמרנו שאסור לדון בנושא.
ארבל אסטרחן: אנחנו אומרים: "נאום לא יכלול התערבות בהליך משפטי תלוי ועומד ולא ינסה להשפיע על תוצאותיו של הליך כאמור".
רשף חן: זה הכל, הכוונה לפעולה מכוונת ישירה של התערבות או ניסיון להשפיע.
רשף חן: זה שבית המשפט דן באלימות כנגד נשים, זה לא מונע ממני לדבר בכנסת על אלימות כנגד נשים.
רשף חן: אני גם יכול לתקן חוק תוך כדי הליך משפטי, זה לגיטימי לחלוטין.
רשף חן: לכן גם הייתי משנה את כותרת הסעיף ל"התערבות בהליך משפטי", כדי להבהיר שכאן מדובר על מצב שבו אתה בא ואומר לבית המשפט - -
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לדעתי בכל הנושא של סוביודיצה צריך להיות דיון ממצה.
רשף חן: כן, כל זה יהיה בירוק.
סגן מזכיר הכנסת דוד לב: בנשיאות, למשל, כאשר מועלים נושאים כהצעות דחופות לסדר היום, חלק מחברי הנשיאות אומרים: אין סוביודיצה עכשיו, כל דבר פתוח לדיון.
ארבל אסטרחן: כבר היום יש העניין הזה, זה לא כל כך פשוט.
ארבל אסטרחן: יש עניינים בוועדות שלפעמים אנחנו מנחים את יושבי ראש הוועדות לא לדון בהם.
רשף חן: אני ראיתי שהיה פה דיון בהחלטת ביניים של השופט דורנר, כאשר הדיו עוד לא יבשה לא על ההחלטה ולא על ההזמנה לדיון להמשך הישיבה.
רשף חן: לטעמי זאת שערורייה.
רשף חן: האם מישהו חושב שאנחנו ככנסת יכולים לעמוד ולהגיד לבית המשפט "אני חושב שאתה צריך לפסוק כך וכך"?
רשף חן: אסור שזה יקרה.
ארבל אסטרחן: בכללי האתיקה קבוע למשל שאם חבר הכנסת פונה לנושא משרה שיפוטית אסור לו לפנות ולבקש ממנו שישנה תוצאות.