GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אליעזר כהן: האם אני יכול להפוך את ההצעה להצעה רגילה?
סאלח טריף: אתה יכול להפוך את ההצעה לרגילה.
סאלח טריף: האם חבר-הכנסת אביגדור ליברמן נמצא כאן?
לסדר-היום בנושא: אביגדור ליברמן קלע לדעתם של גדולים.
לסדר-היום בנושא: באיחור של יומיים, אחרי שאביגדור ליברמן העלה את הרעיון הזה, אפילו יואל מרקוס כתב על זה שראש-הממשלה מבזה את עצמו בנושא הזה.
לסדר-היום בנושא: אנחנו רוצים לדבר על זה.
עבד-אלמאלכ דהאמשה: הנושא עלה בשבוע שעבר ונדון בכל הכיוונים, ואני לא יודע אם יש מקום להעלות את זה פעם נוספת.
אבשלום וילן: בעניין הפלסטינים הוא צודק.
אבשלום וילן: על סוריה דובר, על הפלסטינים לא דובר.
אליעזר כהן: מה שהיה בשבוע שעבר, היה בשבוע שעבר.
אליעזר כהן: היום יש משבר חדש.
עבד-אלמאלכ דהאמשה: בשבוע שעבר היה מדובר באותו משבר ובאותו נושא.
אליעזר כהן: בשבוע שעבר היה משברון, השבוע יש משבר.
אופיר פינס-פז: זה בניגוד לתקנון.
אופיר פינס-פז: בשבוע שעבר היה דיון דחוף בנושא הזה.
ראובן ריבלין: היה בקשר לסורים, כאן זה גם בקשר לרשות הפלסטינית.
סאלח טריף: אין משבר עם הרשות הפלסטינית.
סאלח טריף: הערעור הבא הוא של חברי-הכנסת חוסניה ג'בארה, עסאם מח'ול ומוחמד כנעאן.
סאלח טריף: הם לא נמצאים כאן ואין מי שמייצג אותם, לכן לא נדון בערעור שלהם.
סאלח טריף: רביזיה על החלטת הוועדה בדבר חריגה מגדר נושא הצעת חוק ההגבלים העסקיים
סאלח טריף: אנחנו עוברים לנושא הרביזיה על החלטת הוועדה בדבר חריגה מגדר נושא הצעת חוק ההגבלים העסקיים (תיקון מס' 5), התשנ"ט-1999.
סאלח טריף: אני מבקש להצביע על החלטת ועדת הכלכלה בדבר נושא חדש.
אבשלום וילן: הנושא פוצל מחוק ההסדרים, נמצא בוועדת הכספים.
אבשלום וילן: אברהם פורז רצה להעלות אותו, והיתה טענה של שלום שמחון ושלי על נושא חדש.
אבשלום וילן: הוועדה קיבלה שנושא חדש יישאר בוועדת הכספים, ומאיר שטרית הגיש בקשה לרביזיה.
סאלח טריף: מי בעד הרביזיה?
סאלח טריף: ה צ ב ע ה בעד - 4 נגד - רוב
סאלח טריף: הרביזיה נדחתה.
סאלח טריף: הצעה לתיקון סעיף 7א בהחלטת ועדת הכנסת בעניין שאילתות בעל-פה
צבי ענבר: הפרק השלישי בתקנון עוסק היום בנושא שאילתות.
צבי ענבר: בנוסף על כך יש החלטה של ועדת הכנסת, שהיתה תקפה לכנסות ה-13 וה-14, החלטה בעניין שאילתות ישירות, שאילתות בעל-פה וסעיף כללי.
צבי ענבר: כל אלה בהחלטה, לא מתוך התקנון.
צבי ענבר: אני מדבר כרגע על סעיף 7א, בעמוד 24 בתקנון.
צבי ענבר: נאמר שם: "תשובות לשאילתות בעל-פה תינתנה בישיבות רגילות של הכנסת בכל יום בשבוע בראשית הישיבה".
צבי ענבר: כאן בקשת יושב-ראש הכנסת היא את המלים "בראשית הישיבה" למחוק, כלומר לא לחייב שזה יהיה בראשית הישיבה.
רחבעם זאבי: מה הנימוק?
אריה האן: בדרך-כלל מכניסים את זה בראשית הישיבה, וזה יהיה בראשית הישיבה.
אריה האן: אבל לפעמים קורה ששר לא יכול להגיע, יש לו עניין דחוף אחר, וחבר-הכנסת רוצה שתינתן לו תשובה.
אריה האן: במקרה כזה אנחנו שמים את השאילתה באמצע סדר היום, ואז חבר-הכנסת יוכל לקבל ביום רביעי את התשובה, אבל לא בראשית הישיבה, כי השר לא נמצא.
רחבעם זאבי: איך הוא יידע מתי זה עולה?
אריה האן: אנחנו מודיעים מראש.
אריה האן: זה יהיה בסדר היום וזה יהיה על לוח המודעות ועל שולחן הכנסת.
אריה האן: זה כדי להקל על חברי-הכנסת, כי הרבה פעמים קרה לנו שחברי-הכנסת רצו את התשובה והשר היה מוכן לענות יותר מאוחר, לפעמים חרגנו, אבל בדרך-כלל היינו צריכים לדחות את זה לכמה ימים ואז זה בא ביום שני או ביום שלישי.
סאלח טריף: צריך שזה יהיה בראשית הישיבה, אבל להשאיר שיקול דעת ליושב-ראש הכנסת לשנות.
אופיר פינס-פז: הבעיה היא שחבר-הכנסת יוצא נפסד, כי אי-אפשר לעשות דבר לשר שלא בא.
נעמי חזן: יש לי חשש בעניין הזה.
נעמי חזן: חבר-הכנסת לא יכול לפרסם את דבר השאילתה עד שהוא לא מקבל תשובה.
נעמי חזן: אם התשובה לשאילתה בעל-פה ניתנת בשעה 20:00, למעשה הוא הפסיד את היתרון הגדול של השאילתה בעל-פה.
נעמי חזן: אני מבינה את הצורך להתחשב מעט בשרים.
נעמי חזן: כיום יש נוהג, ולמעשה זה יהיה כפוף ללוח הזמנים של השרים וזה יוציא את כל המיץ מהשאילתה בעל-פה.
רחבעם זאבי: אני מציע שיישאר הנוסח כפי שהוא מופיע בתקנון, וזאת מהטעמים הבאים: אחד, מוסד השאילתות בכל פרלמנט מסודר זה מוסד, שגם הציבור מגלה בו עניין.
רחבעם זאבי: ככל שהתקשורת האלקטרונית מכסה יותר את הפרלמנטים, זה בכלל הפך להיות למוסד.
רחבעם זאבי: ייתכן שיהודי בחיפה או בבאר-שבע מתעניין בנושא הזה, אבל אינו רוצה לשמוע את כל הדיונים בכנסת אלא רק את השאילתות, כגון מורה או קצין צבא, הוא רוצה לשמוע חצי שעה ביום שלושה ימים בשבוע את השאילתות.
רחבעם זאבי: אי-אפשר לומר לו, היום תחכה עד שעה 17:00 או עד 21:00.
משה גפני: וגם אז השר לא יבוא.
רחבעם זאבי: דבר שני, השרים מכל הממשלות שחזיתי בארבעה כנסות אינם נותנים כבוד מיוחד לכנסת.
רחבעם זאבי: מעמדה של הכנסת לעומת הממשלה הוא בכרסום מתמיד.
רחבעם זאבי: לא כל השרים צריכים להופיע כל שבוע או כל יום מימות השבוע, זה קורה לשר פעם בחודש, כי הנושאים מתחלקים בין 18-19 שרים בעלי תיקים משמעותיים.
רחבעם זאבי: כלומר זה יכול לקרות לשר פעם בחודש.
רחבעם זאבי: גם אז להתחשב בו?
אופיר פינס-פז: ואם הוא לא בא?
רחבעם זאבי: נביא אותו עם משטרה.
אופיר פינס-פז: חבר-הכנסת הוא שנדפק.
משה גפני: הוא לא יבוא גם אחר-הצהרים או בערב.
רחבעם זאבי: האם העובדה שהוא לא בא אומרת שאנחנו צריכים להרים ידיים?
רחבעם זאבי: הממשלה מכתיבה לכנסת, ולא היא.
רחבעם זאבי: הכנסת היא מעל לממשלה בכל חברה דמוקרטית, ואנחנו מתיימרים להיות חברה דמוקרטית.
רחבעם זאבי: לכן אני מציע שנישאר דבקים בזה, זה לא עומס מיוחד על השרים, הם יכולים לעמוד בזה והם צריכים רק לרצות לכבד את הכנסת.
יולי יואל אדלשטיין: אני בעד להשאיר את המצב כמו שהוא, משלוש סיבות: האחת, פגיעה במוסד השאילתות, כפי שכבר נאמר.
יולי יואל אדלשטיין: דוגמה ראינו לפני כמה דקות כשעמיתי סגן יושב-ראש הכנסת הזכיר שהציעו לחברי-כנסת שהגישו הצעה דחופה להפוך את זה לשאילתה, ומשום מה חברי-כנסת לא ששו להפוך לשאילתה כי הם יודעים מה בדיוק התהליכים גם במצב הנוכחי.
יולי יואל אדלשטיין: קל וחומר אם יידעו שאפשר לשחק עם הזמנים.
יולי יואל אדלשטיין: סיבה שנייה, הטיעון הזה של קבינט, והייתי בנעליים האלה, הוא לא רציני כי לא כל יום עונים על שאילתות.
יולי יואל אדלשטיין: אז מתאמים מול מזכירות הכנסת ולא עונים בתאריך מסוים אלא יומיים אחר-כך.
יולי יואל אדלשטיין: זה לא טיעון שצריך פה להרשים מישהו.
יולי יואל אדלשטיין: דבר שלישי, לדעתי זה דופק את השרים, סליחה על הביטוי הלא יפה, כי אם זה בתחילת סדר היום השר עוד יכול לחשב את זמנו, אבל אם זה בשעה 17:00 או 18:00 ועולה חיים רמון לענות על 2-3 הצעות לסדר היום וכל פעם זה נאום של 40 דקות, אז השר לא יוכל לחשב את זמנו והוא יישב בחדר עם כל הניירות ויחכה עד שיגיע תורו לעלות.
מיכאל איתן: כל העיסוק הזה בנושא השאילתות וניסיון לכרסם בו זה דבר שלא צריך לתת לו יד.
מיכאל איתן: בעידן הזה של חיזוק מעמדו של ראש-הממשלה מול הכנסת, הדבר היחיד כמעט שנשאר לכנסת בשוטף, שעליו גם אפשר לקבל קונסנסוס ולא דווקא קואליציה ואופוזיציה, זה היכולת של הכנסת לשמש כלי לאזרח לקבל מידע מהשלטון.
מיכאל איתן: המדינה שלנו מבחינת הדמוקרטיה לא מספיק חושפת מידע.
מיכאל איתן: יש לנו היסטוריה בטחונית, עלייה, נושאים שונים, והאזרח לא מרגיש מספיק זכאי לקבל מידע, וגם כשהוא מרגיש זכאי ומחפש מידע הוא לא מקבל אותו.
מיכאל איתן: יש לנו חוק חופש המידע, הוא לא נאכף.
מיכאל איתן: חברי-כנסת מבקשים מידע ולא מקבלים אותו, נוהגים בהם בצורה מבזה.
מיכאל איתן: אני מציע לכולנו שהכנסת, וזה יכול להיות יושב-ראש הכנסת או יושב-ראש ועדת הכנסת, לא רק שלא תיתן לכרסם במוסד השאילתה, אלא תדאג להכניס בו שיניים.
מיכאל איתן: היום אחרי 21 יום שר יכול לדחות תשובה לשאילתה לעוד 21 יום.
מיכאל איתן: וגם אחרי 42 יום הוא לא חייב לענות.
מיכאל איתן: המצב הזה לא סביר.
מיכאל איתן: אני מציע שאנחנו נייחד לזה דיון, יש לי גם רעיונות שקשורים בחוק חופש המידע, שחברי-הכנסת יקבלו לפחות את הזכויות שיש היום בחוק חופש המידע לכל אזרח, ושנדאג שיהיו לנו שיניים, שאם אנחנו לא מקבלים תשובה תהיה סנקציה כלפי הממשלה.
משה גפני: ביום רביעי שעבר, כמו ברבים מהמקרים, אני יכול להעיד על כמה נושאים שעברו משבוע לשבוע בגלל ששרים ביקשו לדחות הצעות דחופות לסדר.
משה גפני: על שתיים לפחות אני יודע שהיו ביום רביעי האחרון, וגם בשבוע לאחר מכן השרים לא הגיעו לדיון.
אופיר פינס-פז: אתמול דחו את התשובות לשאילתות לשר הביטחון.
משה גפני: אני מדבר על הצעות דחופות לסדר-היום.
יאיר פרץ: אתמול שר הדתות היה על הדוכן, והיה רק חבר-כנסת אחד ששאל ונכח באולם.
יאיר פרץ: מה הקשר?
זהבה גלאון: אבל שר הדתות חיכה ארבע שעות.
משה גפני: גם אני, כמו חבר-הכנסת זאבי, נמצא כבר בכמה כנסות, והתופעה הזאת של זלזול שרים בכנסת היא מרקיעה שחקים.
משה גפני: הייתי בטוח שלא נתנהג כמו אנשי חלם, שהגשר אצלם היה לא בסדר ואנשים נסעו שם ונפלו לנהר, אז ישבו חכמי חלם והחליטו לבנות בית-חולים מתחת לגשר שם כדי מיד לטפל בפצועים.
משה גפני: הבעיה היא בשרים.
משה גפני: אני הייתי בטוח, שברגע שיש בעיה ששרים לא מגיעים והתופעה הזאת הולכת וגוברת, פועלים לפי התקנון.
משה גפני: אדוני היושב-ראש, אתה מוביל פה רפורמה שאני מסכים עם רובה והיא טובה, רפורמה על חברי-הכנסת וכולי.
משה גפני: יש בתקנון פריבילגיות שיש לשרים.
משה גפני: שר שלא יגיע, נתחיל להכות בו בתקנות, וכשהוא ירצה לבוא ולדבר על סוריה יאמרו לו שלפני חודש הוא היה צריך לענות על שאילתה ולא בא ולכן לא ידבר.
משה גפני: מי שלא רוצה, שיתפטר.
מאיר שטרית: אני מצטרף לכל הדוברים ואני מסכים עם עמדתם.
מאיר שטרית: אין לדחות את העניין של העלאת שאילתות בעל-פה ביום רביעי.
מאיר שטרית: מה שמטריד את אופיר פינס הטריד אותי בזמנו, ושרים לא מגיעים.
מאיר שטרית: לדעתי לא צריך לוותר לשום שר ולא לעבור לסדר היום.
מאיר שטרית: אני מציע להכניס בתקנון תוספת: שר שלא יענה לשאילתה לא יורשה לדבר בכנסת במשך חודש.
מיכאל איתן: זה פרס בשבילם, הם לא יבואו.
ראובן ריבלין: יושבים פה שלושה אנשים שמילאו תפקידים בזמנים שונים בקדנציה הקצרה של בנימין נתניהו כיושבי-ראש הקואליציה.
מיכאל איתן: ושרים מקשרים.
ראובן ריבלין: כאשר המפלגות המובילות, העבודה והליכוד, היו למעלה מ-50% מהכנסת, יושב-ראש הכנסת העלה הצעה בנשיאות, שיום רביעי יהיה יום חברי-הכנסת, יום שלישי הוא יום הממשלה, ויום שני הוא יום מעורב שאם אין הצבעת אי-אמון יש נושאים שהממשלה מביאה או הכנסת מביאה בנושאים מרכזיים.
ראובן ריבלין: ההצעה המקורית היתה לחקות את הפרלמנט האנגלי, להביא את כל שרי הממשלה לשבת על שולחן הממשלה ולעשות להם שעה שאלות.
ראובן ריבלין: בהזדמנות זאת חשבנו שנוכל להיות לפה באותם עניינים בוערים שדרשו תשובות.
ראובן ריבלין: כמובן שהממשלה רצתה להתנגד, אבל ניסינו לשכנע אותם ואמרנו שלא יילך אחרת, אנחנו חייבים להגיע למצב של מכשיר השאילתה בעל-פה.
ראובן ריבלין: יושב-ראש הכנסת מאשר עד חמש שאילתות בשבוע.
ראובן ריבלין: בכלל לא עלה על הדעת שהממשלה לא יכולה לענות.
ראובן ריבלין: יכול היה להיות מקרה, שבו אם שר לא יימצא בארץ דוחים את זה או מבקשים משר אחר להשיב.
ראובן ריבלין: הקפדנו על זה במשך תקופה ארוכה.
סאלח טריף: ועל כן, בהסכמת
סאלח טריף: כם פה אחד, אנחנו מורידים את הנושא הזה מסדר היום.
צבי ענבר: לעניין שיבוץ ההחלטה כחלק מהתקנון, חשבנו בהתחלה שאפשר להכניס אותה כולה, ורק לתת לה מספרי סעיפים.
צבי ענבר: בינתיים נוכחנו שיש חזרות וזה מחייב גם שיפוץ ועריכה לשונית, ולכן ברגע שזה יהיה מוכן אנחנו נביא את זה.
צבי ענבר: בינתיים צריך לקבוע, שההחלטה כהחלטה תחול גם בכנסת ה-15.
סאלח טריף: צריך שהתחולה של כל מה שדיברנו כאן תהיה גם בכנסת ה-15.
סאלח טריף: אין מתנגדים, התחולה אושרה.
סאלח טריף: הצעה לתיקון תקנון הכנסת בנושא שאילתות מהירות
סאלח טריף: אנחנו עוברים לנושא הבא.
סאלח טריף: חלקכם לא יה בדיון בהצעה לתיקון תקנון הכנסת בנושא שאילתות מהירות.
סאלח טריף: הנחנו על שולחן הכנסת הצעה של ועדת הכנסת, להביא חידוש נוסף.
סאלח טריף: העברנו את זה למליאה, והנחנו על שולחן המליאה שאחת לחודש לפחות הממשלה תהיה נוכחת באולם המליאה בהרכבה המלא, בראשות ראש-הממשלה, והיא תענה על שאילתות של חברי-הכנסת.
רחבעם זאבי: לא בהרכב מלא, שר בלי תיק לא צריך להיות.
סאלח טריף: אנחנו בשלב של אחרי החלטת ועדת הכנסת.
סאלח טריף: אבל מכיוון שהיתה פנייה של שר המשפטים ומכיוון שהממשלה התעוררה לנוכח המכה הקשה שניחתה עליה לפי דעתה, אנחנו אפשרנו לנציג משרד המשפטים, עורך-הדין שופמן, לבוא לכאן ולנמק לנו את התלבטויות הממשלה או את השגותיה להחלטת ועדת הכנסת בעניין הזה.
יהושע שופמן: אני רוצה לדייק.
יהושע שופמן: אני לא רוצה לבוא לנמק את הסתייגויות הממשלה לעצם העניין האם הרעיון הוא טוב או לא.
יהושע שופמן: יש שר מקשר בין הממשלה לבין הכנסת.
אופיר פינס-פז: אני מציע להזמין את השר המקשר לוועדה.
יהושע שופמן: ראינו את ההצעה הזאת בשבוע שעבר, וכשבדקנו את ההצעה לתיקון התקנון מול חוק יסוד: הממשלה התברר שיש קשיים משפטיים.
יהושע שופמן: ההצעה הזאת בעצם אומרת, שיושב-ראש הכנסת יקבע מועד לפחות אחת לחודש, אבל הוא לא מוגבל בשיקול דעתו, זה יכול להיות גם יותר מאחת לחודש, ולחייב את כל חברי הממשלה להתייצב במועד שהוא יקבע.
יהושע שופמן: לא נאמר דבר על תיאום ועל הודעה מראש וכדומה.
חוק יסוד: הוועדה הזאת דנה בנושא וקבעה פרוצדורה בתקנון הכנסת כיצד ליישם את הסעיף.
חוק יסוד: זה חוק יסוד.
חוק יסוד: ההצעה אומרת, שיושב-ראש הכנסת, על-פי שיקול דעתו, יקבע לפחות אחת לחודש, אבל הוא יכול גם פעם בשבוע או יותר, מועד ולחייב את ראש-הממשלה להתייצב.
חוק יסוד: לכאורה יש פה סתירה בין חוק יסוד לבין תקנון הכנסת, וחוששני שהתיקון לתקנון לא הביא בחשבון את חוק היסוד.
חוק יסוד: לגבי כלל השרים יש יותר גמישות לכנסת, ונקבע כי הכנסת רשאית לחייב שר להופיע בפניה.
חוק יסוד: שאלה גדולה היא אם הכנסת רשאית להעביר את הסמכות הזאת ליושב-ראש הכנסת.
סאלח טריף: זה לא מתבצע.
יהושע שופמן: אבל זאת סמכותה של הכנסת.
מיכאל איתן: להופיע בפניה גם במליאה וגם בוועדות?
יהושע שופמן: כן, גם בוועדות.
יהושע שופמן: "וכן רשאית ועדה מוועדות הכנסת, במסגרת מילוי תפקידה".
יהושע שופמן: זאת אומרת, יש סמכות כזאת של ועדה ויש סמכות כזאת של מליאה.
יהושע שופמן: לכאורה אין סמכות להעביר את הסמכות הזאת ליושב-ראש הכנסת, שיקבע בלי מנגנון תיאום והודעה מראש.
יהושע שופמן: רק בדיון הקודם דובר על כך שיש מסגרת זמנים, אם לא נוח ביום אחד אז קובעים ליום אחר.
יהושע שופמן: אני בוודאי לא רוצה להגן על התעלמות מהחלטות כנסת.
יהושע שופמן: השר איננו רשאי להתעלם מהחלטות הכנסת.
סאלח טריף: אתה מעלה חיוכים על פנינו.
סאלח טריף: הם התעלמו מראשי ועדות, הם לא באים לישיבות של ועדות.
סאלח טריף: אחרי שיושב-ראש הכנסת מתערב הם באים אחרי שבועיים-שלושה, כשהעניין כבר פאסה.
יאיר פרץ: אפילו מכתבי תשובה הם לא שולחים.
יהושע שופמן: אני לא יכול לדבר בשם כל חברי הממשלה.
יהושע שופמן: רציתי להתייחס לצד המשפטי בלבד.
יהושע שופמן: כאן, שלא כאמור בסעיף 52(ג), מדובר על העברת הסמכות הזאת ליושב-ראש הכנסת, בלי מנגנון תיאום, בלי הגבלה של מספר פעמים.
סאלח טריף: ואם נעשה מנגנון תיאום, ואם נגביל את הישיבה לאחת לחודש?
יהושע שופמן: ההצעה כפי שהונחה מעלה שאלות משפטיות, ולכאורה, ודיברנו הבוקר עם היועץ המשפטי של הכנסת, אין התאמה מלאה ויש צורך בתיקון.
יהושע שופמן: התיקון צריך להתבצע בשני מישורים: מישור אחד, תיאום משפטי.
יהושע שופמן: אני יכול לשתף פעולה עם היועץ המשפטי לכנסת.
יהושע שופמן: הדבר השני זה העניין המהותי, האם כל השרים, האם גם שרים בלי תיק, האם ביום אחד, האם לפצל.
יהושע שופמן: אני אבקש שהדבר הזה ייעשה עם השר המקשר.
יהושע שופמן: בעצם רק חבר-כנסת יכול להגיש הסתייגות תוך 14 יום, אבל ידענו על האפשרות שתהיה החלטת ממשלה וחבר-כנסת יסתייג.
יהושע שופמן: חשבנו שכיוון שהנושא הזה, לפחות בצד המשפטי, לא מלובן בוועדה הזאת, במקום להסתייג ולעשות את זה בהצעות, לבקש שהדיון יוחזר לוועדה הזאת על-מנת להכין מחדש את ההצעה כדי שתתאים לחוק יסוד: הממשלה.
סאלח טריף: הנקודות שהעלית הן נקודות שראוי שגם היועץ המשפטי של הכנסת יתייחס אליהן.
סאלח טריף: אני מניח שאם פספסנו התאמות, מן הראוי שנעשה את ההתאמות האלה.
סאלח טריף: אבל הרעיון מאחורי התיקון של התקנון הוא בהחלט חידוש שקיים בפרלמנטים נאורים בעולם, גם בפרלמנט הבריטי.
סאלח טריף: לנוכח המצב האומלל שבו אנחנו לפעמים יושבים מול ממשלה, מצאנו לנכון לנקוט ביוזמה כדי להביא את הממשלה יום אחד בחודש לכנסת.
סאלח טריף: הכנסת זה לא רק מקום שמביאים בו חוקים לאישור, הכנסת זה מוסד שהציבור רוצה לראות בו חגיגה של דמוקרטיה.
סאלח טריף: אני חושב שלפעמים אנחנו צוחקים על עצמנו, כשאני שואל שאילתה לפני שלושה חודשים ומקבל אותה אתמול, והשר לא מגיע.
סאלח טריף: אני נשארתי אתמול עד 21:30, ופתאום ראיתי שאין שאילתות לסגן שר הביטחון.
סאלח טריף: זה לא ייאמן.
ראובן ריבלין: ביום רביעי שעבר שר העבודה והרווחה ענה לנו על שאילתה בשעה 23:00.
סאלח טריף: אין דבר כזה, שכנסת לא תגן על עצמה עם חיזוקה של הממשלה בעניין הזה של ראש-הממשלה שנבחר ישירות.
סאלח טריף: אם אתה מדבר על 40 חברי-כנסת לאופוזיציה, אני חושב שאין 40 חברי-כנסת לאופוזיציה להביא את ראש-הממשלה, אין להם הכלי הזה.
סאלח טריף: על כן כל העניין הזה הוא באוויר.
סאלח טריף: ואני דווקא אחד מהקואליציה.
זהבה גלאון: אבל מדובר בחוק יסוד.
סאלח טריף: לכן אני חושב שהתיקונים האלה לא רק נחוצים לכנסת, אלא גם לממשלה.
סאלח טריף: שרי הממשלה יקחו די ברצינות את עבודתם ואת שאלותיהם של חברי-הכנסת ואת זה שהם יהיו בקיאים בכל נושא ויעמדו לשפיטת הציבור כאן בכנסת.
סאלח טריף: אין היום בקרה ישירה על הממשלה, הבקרה מאבדת את משמעותה כאשר הדוח מגיע שנה אחרי ונדון שנתיים אחרי.
סאלח טריף: כל מושג השאילתות שנשאלות על נושא אקטואליה הוא בקרה ישירה על פעולות אקטואליות של הממשלה.
סאלח טריף: לדעתי לא רק יש בזה עניין לציבור, יש עניין גם לדמוקרטיה, שכל דבר כזה שעולה בזמן יש לו ערך מוסף.
סאלח טריף: אני לא מבין למה הממשלה צריכה לברוח מזה.
סאלח טריף: ממשלה צריכה לדעת, שאם היא עושה משהן אין לה מה להסתיר והיא צריכה לענות.
סאלח טריף: אם כל הבעיה היא נושא של תיאום של הזמן והמועד בין הממשלה לכנסת, העניין הזה יוסדר.
סאלח טריף: לדעתי אף אחד כאן לא יתנגד שיושב-ראש הכנסת יעשה דברים באופן שרירותי, להפך.
סאלח טריף: זה הקטע המהותי מול הקטע הפרוצדורלי.
סאלח טריף: כל התאמה שצריכה להיות על-פי תקנון, צריך להסדיר אותה.
מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, אני מסכים עם כל מילה מדבריך, ואני חושב שבעקבות דבריו של המשנה ליועץ המשפטי לממשלה אין כל סתירה בין חוק היסוד לבין השינוי המוצע בתקנון.
מאיר שטרית: חוק יסוד הוא חוק יסוד, אנחנו לא רוצים לשנות חוק יסוד.
מאיר שטרית: לדעתי הכנסת סוברנית לשנות את התקנון שלה ולחייב את שרי הממשלה להופיע.
מאיר שטרית: שבועת האמונים של כל שר היא: "אני מתחייב לשמור אמונים למדינת-ישראל ולחוקיה ולקיים את החלטות הכנסת".
מאיר שטרית: עם כל הכבוד, אף אחד לא יכול לומר לי ששרי ממשלה, כולל ראש-ממשלה, לא יכולים לבוא שעה אחת בחודש לכנסת.
מאיר שטרית: בעניין זה אני לא מוכן לקבל שום תירוץ.
ראובן ריבלין: מה עוד, ששום החלטה של הכנסת מההחלטות הרגילות הם לא מקיימים.
מאיר שטרית: אם שר בחוץ לארץ או שהוא חולה, בסדר.
מאיר שטרית: אבל לדעתי אין כל סיבה ששרי הממשלה לא יכולים לבוא שעה בחודש לכנסת.
מאיר שטרית: הייתי שר בממשלה, ולא קרה פעם אחת שהיה דיון בכנסת ולא הגעתי לוועדה או למליאה או שלו פניתי לאזרח שפנה אלי באופן אישי, כל אזרח.
מאיר שטרית: לכן הנימוקים האלה הם עצלנות וחוסר נכונות של שרים לבוא לכנסת שמביא לזלזול בכנסת.
מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, אין מה להיבהל.
מאיר שטרית: אם הממשלה רוצה להיבהל, שתבקש מאחד מחבריה שיגיש הסתייגות ונצביע על זה במליאה.
מאיר שטרית: אני לא נבהל מזה, ואני חושב שאם אנחנו רוצים לעשות רפורמה אמיתית בכנסת ולתת לכנסת מעמד וסמכות ויכולת לדון בנושאים שונים, יש לחייב אותם לבוא לכאן שעה בחודש לשמוע שאילתות מהירות נוסח הפרלמנט הבריטי.
מאיר שטרית: אני לא מציע בעניין הזה להיבהל משום דבר, נמשיך את התהליך כמו שהוא ונצביע על זה בכנסת.
מאיר שטרית: מי שרוצה להתנגד, שיתנגד במליאת הכנסת.
מאיר שטרית: אני מסכים לגמרי עם זה שאין כורח לקבוע שיושב-ראש הכנסת יקבע את היום ואת השעה.
מאיר שטרית: אני מוכן לומר שהממשלה תקבע את היום והשעה.
מאיר שטרית: שהממשלה תודיע שבועיים מראש מתי, ואז חברי-הכנסת יידעו.
ראובן ריבלין: מר שופמן, לפחות האבות המייסדים, שרצו שהכנסת תהיה דבר פורמלי בלבד, נתנו לנו אפשרות לעבוד עבודה נוספת, לקבל מתנות.
ראובן ריבלין: היום מגבילים אותנו, לא נותנים לנו לעבוד ואוי ואבוי למי שיקבל מתנות.
יהושע שופמן: לא באתי להגיד שהממשלה מתנגדת, באתי להגיד שההצעה המשפטית איננה יכולה לעמוד.
יהושע שופמן: לגבי הממשלה, אנא דברו עם נציג הממשלה.
מיכאל איתן: אני מציע שנחשוב מה אנחנו רוצים.
מיכאל איתן: יש כאן עניין של שעה, שאני מבין את המטרה וזאת מגמה טבעית של חיזוק מעמדה של הכנסת מול המצב שהרשות המבצעת התחזקה מאוד, בגלל הרבה סיבות.
מיכאל איתן: זאת תופעה כלל עולמית, ובארץ היא קיבלה משנה תוקף כתוצאה מהעובדה של חוק הבחירה הישירה.
מיכאל איתן: זה לא פלא שאין כאן הבדלים גדולים בין האופוזיציה לקואליציה, כי מי שיושב בבניין הזה מרגיש שהבניין הזה צריך לחזק את מעמדו.
מיכאל איתן: השאלה היא איך עושים את זה.
מיכאל איתן: אתם רוצים בהצגה מצולמת ששעה בחודש תהיה כאן הממשלה, זה גם משהו.
יאיר פרץ: למה הצגה?
מיכאל איתן: כי מה יהיה בשעה הזאת?
מיכאל איתן: אני מבין שמה שמציק לחברי-הכנסת, שהם רוצים לקבל מידע, ובשעה הזאת הם יקבלו מידע.
מיכאל איתן: אני חושב, למשל, שאם נקבע שצריך להשיב לאלפי שאילתות של חברי-כנסת תוך שבוע ימים במקום 21 יום, אנחנו נענה לפונקציה הזאת של קבלת מידע הרבה יותר טוב מבחינה עניינית.
מיכאל איתן: למשל, אני חושב שאם אנחנו נגיע למצב שכמו שאני עמדתי כשר מקשר מעל הבמה ונתנו לי תשובות, נתתי תשובה ואמרתי שאני רוצה לומר את דעתי האישית, שזאת לא תשובה.
מיכאל איתן: עמדתי על הבמה ואמרתי את זה כמי שהביא תשובה של הממשלה, כי התביישתי לקרוא תשובות של שרים שכותב אותן פקיד, בשנה העשירית לעבודתו, והוא נותן את התשובות בעיניים עצומות.
מיכאל איתן: אם אתם רוצים לתקוף את הנושא, אני מציע חוץ ממה שאתם רוצים לעשות עם ההצגה של השעה, שתבחנו את העניין מבחינה מהותית, של מהות העבודה, לא הצורנית.
מיכאל איתן: כל אחד מאתנו עומד במצב הזה, שחבר-כנסת רוצה אינפורמציה, הוא רוצה לדעת כמה משרד החינוך עומד להשקיע השנה בכיתות חדשות.
מיכאל איתן: אם תגישו שאילתה, לא תקבלו תשובה.
מיכאל איתן: יש להם מסורת לא לענות תשובות רלוונטיות.
סאלח טריף: האם אתה לא חושב שהפטנט הזה של שאילתות רגילות פשט את הרגל?
סאלח טריף: יש 30 שאילתות, ושר מגיע בחצות הלילה ואין אף חבר-כנסת.
מיכאל איתן: אני בכלל לא רוצה שהשר יבוא, אני רוצה תשובה.
יאיר פרץ: היא הנותנת.
יאיר פרץ: כששר מקשר קורא את התשובה של השר, השר לא מתבייש.
יאיר פרץ: כשהשר יעמוד וייתן תשובה, הוא יצטרך לתת תשובה עניינית.
יאיר פרץ: שייתנו תשובה למשל על סגירת המפעל באופקים.
מיכאל איתן: יש שאילתה ויש הצעה לסדר-היום, אל תערבבו בין הדברים.
מיכאל איתן: מה שקרה היום באופקים זאת הצעה לסדר-היום, כי זה עניין של מדיניות, של הערכות, זה לא שאילתה למידע.
מיכאל איתן: יש דבר שחברי-כנסת צריכים בעבודתם.
מיכאל איתן: חבר-הכנסת רוצה לדעת נתונים כדי להגיש את ההצעה לסדר-היום.
מיכאל איתן: הוא רוצה לדעת כמה כסף קיבל המפעל באופקים בחמש השנים האחרונות.
מאיר שטרית: זאת הוראת שעה לחצי שנה.
מיכאל איתן: אני לא מתנגד להצעה, אני מנסה להסביר שאנחנו מפספסים בגדול את הבעיה.
מיכאל איתן: אנחנו חושבים לפתור בעיה יסודית על-ידי טקס של שעה.
מיכאל איתן: הבעיה היא במקום אחר.
מיכאל איתן: עכשיו היו פיטורים באופקים, ואנחנו ככנסת רוצים לשקף את הבעיות הציבוריות.
מיכאל איתן: מגישים הצעה לסדר-היום, השר יבוא וייתן תשובה.
מיכאל איתן: יש לנו גם עבודה שוטפת, יום-יומית.
מיכאל איתן: יום יום אני נתקל בבעיות שאני צריך מידע.
ראובן ריבלין: שאילתה בעל-פה מספיקה.
מיכאל איתן: אני רוצה את השאילתה בכתב.
מיכאל איתן: מצדי, שהשר לא יענה, שיביאו את זה לפרוטוקול הכנסת, אבל שתהיה לי תשובה אמיתית.
מיכאל איתן: השאלה היא איך נקבל תשובות לעבודה השוטפת, היום-יומית.
מיכאל איתן: כשאתה שואל שר כמה כסף קיבל המפעל באופקים בשנים האחרונות, לפני שהוא פשט את הרגל, הוא לא יכול לענות והוא גם לא יודע.
מיכאל איתן: זה סוג אחר של מידע.
מיכאל איתן: הדברים שאני אומר הם תוצאה של עבודה ושל מחשבה.
מיכאל איתן: הרבה פעמים אני נתקל בבעיה הזאת, ואני חושב שדווקא על רקע ההתמודדות שלנו אנחנו רוצים לתת תוכן לרשות הזאת, לפרלמנט.
מיכאל איתן: התוכן המרכזי, לדעתי, זה היכולת לקבל מידע.
מיכאל איתן: ולכן אני מציע רביזיה, ולראות בהקשר אחד את השאילתות בעל-פה ואת השאילתות הרגילות ואת השאילתות שאנחנו שולחים ישירות למשרדי השרים, ולראות גם את ההצעות לסדר היום ולנסות לעשות סדר, על-מנת שנוכל לקבל מידע רלוונטי לעבודתנו.
מיכאל איתן: מידע זה כוח, ואם אתם רוצים להיות בעלי כוח תדאגו שיהיה לכם מידע, תדאגו שהממשלה תצטרך לתת לכם מידע.
סאלח טריף: העניין הזה מגיע, משום שלדעתי עד עכשיו נכשלנו בקבלת המידע הזה בזמן נתון.
סאלח טריף: ומידע שאתה מקבל אותו בזמן לא רלוונטי אינו שווה.
ראובן ריבלין: שאילתה בעל-פה בתחילת הדרך היתה מצוינת.
ראובן ריבלין: גם היום זה מכשיר מצוין, ולא צריך לקרוא לממשלה, אלא אם כן אנחנו רוצים לעשות להם מסדר מפעם לפעם.
זהבה גלאון: יישבו שם 21 שרים כמו אידיוטים, ישאלו אותם 7 שאלות, ויכול להיות שהם גם לא יידעו לענות.
אופיר פינס-פז: לא ישאלו אף אחד מהם, ישאלו רק את ראש-הממשלה.
יולי יואל אדלשטיין: יש כאן שני דברים.
יולי יואל אדלשטיין: האחד, שלצורך זה בא עורך-דין שופמן, זה סתירות לכאורה שיש בין הניסוחים בחוק יסוד: הממשלה לבין ההצעה כאן בכנסת.
יולי יואל אדלשטיין: אינני עורך-דין בהכשרתי, חזקה על הלשכה המשפטית של הכנס ועל המומחים שבאמת יביאו את הדברים האלה לידי מצב סביר ולא תהיה כאן סתירה לא ראויה.
יולי יואל אדלשטיין: לגבי מהות העניין, אני לא נבהל מן המושג "הצגה חודשית", זה חלק מן העניין ודיברו כאן על חבר-הכנסת שרשאי לזמן שר וועדה שרשאית לזמן שר, ואנחנו יודעים מה קורה במציאות.
יולי יואל אדלשטיין: זה בדיוק כמו אותו יהודי בברית-המועצות, שבא לייעוץ משפטי לעורך-דין.
יולי יואל אדלשטיין: הוא שואל, האם יש לי זכות?
יולי יואל אדלשטיין: משיב עורך-הדין: כן.
יולי יואל אדלשטיין: אומר היהודי: לא סיימתי, האם יש לי זכות?
יולי יואל אדלשטיין: אומר היהודי: ננסה אחרת, האם אני יכול?
יולי יואל אדלשטיין: משיב עורך-הדין: לא.
יולי יואל אדלשטיין: זה בדיוק המצב שאנחנו לא רוצים להגיע אליו, ולכן אם יש תשומת לב תקשורתית ואם יש הצגה חודשית, אין כל דבר רע בזה.
יולי יואל אדלשטיין: ולכל החוששים שהשרים יישבו ולא יידעו מה לענות, אני חייב להעיד באופן אישי.
יולי יואל אדלשטיין: לפני 4-5 שבועות הייתי בפרלמנט בקנדה, ובדיוק נחתי בשעה כזאת של שאלות לכל הממשלה.
יולי יואל אדלשטיין: זה בדיוק הטקס שיש שם, כל שרי הממשלה היו, כל חברי הפרלמנט רצו כמו עדר פילים לתוך האולם, כל המקומות היו תפוסים, והשרים ידעו טוב מאוד מה לענות וחברי הפרלמנט ידעו טוב מאוד מה לשאול, וזה שודר בשידור ישיר.
אופיר פינס-פז: אני חושב שהכוונות של ההצעה הזאת הן לא כוונות טהורות.
אופיר פינס-פז: אני בהחלט בעד להרחיב את בסיס המידע שלנו, כולל בזמן אמת.
אופיר פינס-פז: אבל צריך להחליט אם אנחנו עושים את זה כדי לקבל מידע יותר רציני בצורה יותר מהירה, או שאנחנו רוצים לעשות הצגה או טקס "זובור" לראש-הממשלה ולשרים.
אופיר פינס-פז: אני בהחלט מוכן ללכת למצב שבו אנחנו משפרים את מנגנון השאילתה.
אופיר פינס-פז: למשל, למה לכל חבר-כנסת יש רק שתי שאילתות בעל-פה במושב?
אופיר פינס-פז: זה ממש מעט, ויכול להיות שצריך יותר.
אופיר פינס-פז: אני מוכן ללכת למצב שבו אי-אפשר להשיב בשם ראש-הממשלה על שאילתה בעל-פה.
אופיר פינס-פז: אבל תראו מאיזו קיצוניות לאיזו קיצוניות אנחנו עוברים.
אופיר פינס-פז: ממצב שהיום שר יכול להשיב בשם כולם, כולל ראש-הממשלה וכולל שר אחר, למצב שבו אנחנו כופים על ראש-הממשלה ועל כל השרים להגיע לדיון שאנחנו עושים ושואלים שעה.
אופיר פינס-פז: שעה שאלות זה 40-50 שאלות.
יולי יואל אדלשטיין: זה מחולק ל-23 שרים.