GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מיכאל איתן: מה זה פופוליזם אם כתוב שמגיע חבר כנסת על מנת לבצע את תפקידו, וחבר כנסת סמוך לפרישתו לוקח את הדברים שנמצאים אצלו בבית?
מוחמד ברכה: אנחנו ראויים לטפל בהגנה על הכנסת.
מיכאל איתן: אבל אתה לא מגן.
מיכאל איתן: ההיפך, אתה פוגע בו בצורה הזאת, כי הציבור אומר לעצמו: אם אני רואה את חברי הכנסת מגינים על דבר כזה, אין לי אמון בכנסת.
מוחמד ברכה: אני מדבר על הנושא העקרוני כאילו חבר כנסת אשם מלכתחילה.
מוחמד ברכה: אני לא מקבל את ההגדרה הזאת.
משה גפני: כאשר חברי הכנסת מותקפים על ידי התקשורת - אם אין איזה הסכם שלום על הפרק או אין איזו טורבינה שעוברת - זה בנושא שכר חברי הכנסת.
משה גפני: אני מכיר את זה מאז היותי בכנסת ומאז היותי חבר בוועדת הכנסת.
משה גפני: כל הנושא של הדיון לא נוגע למס הכנסה.
משה גפני: התחיל בזה מיכאל איתן, וזה נכון לחלוטין.
משה גפני: יש פה תהליך שהכנסת עוברת ושאני מכיר אותו.
משה גפני: בשנים עברו לא היתה שקיפות כמו שיש היום.
משה גפני: דברים נעשו בצורה אחרת.
משה גפני: ההתייחסות לדמוקרטיה הישראלית באותן שנים היתה שונה ממה שהיתה צריכה להיות וממה שהיא היום, וההתייחסות לחברי הכנסת היתה בהתאם.
משה גפני: השאלה שתמיד עמדה על הפרק היא מה מעמדו של חבר הכנסת ומה תפקידו של חבר הכנסת והאם הוא תורם למדינה כמו איזה שהוא סמנכ"ל בחברה ממשלתית קטנה.
משה גפני: זאת השאלה המרכזית שעליה אנחנו צריכים להתמקד היום ועליה לקבל החלטה.
משה גפני: הייתי בכל ועדות הכנסת נגד זה שחברי הכנסת קובעים את שכרם.
משה גפני: זה הדבר החמור ביותר שיכול להיות.
מחברי אומרים: בזמנו נכנסה ועדת הכנסת להתלבטות אם כן לתת עוזר פרלמנטרי נוסף לחצי משרה, לא לתת.
מחברי אומרים: היתה התלבטות רבה, ובסוף הסכימו שכן נותנים.
מחברי אומרים: מי יעסיק אותו?
מחברי אומרים: האם הכנסת תעסיק אותו?
מחברי אומרים: האם חבר הכנסת יעסיק אותו?
מחברי אומרים: ושוב נפלנו לתחום האפור מה מעמדו של העוזר הפלמנטרי.
מחברי אומרים: כאשר בא פקיד ממשלתי עם נתונים אנחנו עומדים חסרי אונים, מכיוון שאין לנו שום יכולת, לא מדעית, לא מחקרית, לא מעשית, לא כלכלית להתווכח איתו.
מחברי אומרים: אנחנו יכולים רק להגיד ציבורית שהיה כתוב אתמול ב"ידיעות" או ב"מעריב" אחרת.
מחברי אומרים: זה פחות או יותר מה שקורה כאן בוועדות.
מחברי אומרים: אי אפשר לעבוד היום על חברי הכנסת.
מחברי אומרים: העידן הזה נגמר.
מחברי אומרים: אנחנו לא יודעים מי המעביד של העוזר הפרלמנטרי עד לרגע זה.
מחברי אומרים: עכשיו, אני צריך פקס, או אני לא צריך פקס?
מחברי אומרים: אם אני צריך פקס, אז תתן לי, אבל אל תעשה לי טובות, שאחר כך בעיתונים ישמיצו אותנו.
מחברי אומרים: אני לא רוצה לקבוע את שכרי.
מחברי אומרים: אני לא רוצה להיות ועד עובדים של עצמי, אבל אני רוצה שהמדינה, הכנסת, הציבור, הממשלה, כל מי שנוגע לעניין הזה, יתייחס היום לכנסת לא כמו שמתייחסים לעובדים, אלא כמו שמתייחסים בדמוקרטיות בעולם.
מחברי אומרים: ואני לא רוצה להביא את הדוגמה של ארצות הברית עם 60 עוזרים פרלמנטריים או 70 עוזרים פרלמנטריים, עם מחקרים אמיתיים שעושים סנטורים ועושים חברי קונגרס.
מחברי אומרים: אני לא רוצה את זה.
מחברי אומרים: אנחנו צריכים להתייחס באופן שונה לעניין הזה מהתחלה עד הסוף, כלומר מהרכב, דרך העוזר הפרלמנטרי, דרך היועץ המשפטי, דרך הפקס וכו'.
מחברי אומרים: זה בכלל לא נוגע למס הכנסה.
מחברי אומרים: כל האמירה הזאת שאנחנו דואגים לעצמינו, צריכה לצאת מסדר היום.
מחברי אומרים: אני לא מעביר ביקורת על מה שהיה כאן בוועדות קודמות כי זה פשוט לא נכון.
מחברי אומרים: זה עוול לעשות את זה.
מחברי אומרים: זה תהליך מתפתח שעליו להגיע לסיומו.
מחברי אומרים: ועדת רוזן-צבי היתה ועדה מצויינת.
מחברי אומרים: היא הפחיתה מהפנסיה של חברי הכנסת 2%, מה שלא הפחיתו מהשופטים.
מחברי אומרים: מה שהיה בכותרות העיתונים זה שחברי הכנסת העלו את שכרם ב33%-.
מחברי אומרים: לכן אני מציע בואו לא נדבר על זקני מפא"י או זקנים של מפלגות אחרות.
מחברי אומרים: אנשים בוועדות הקודמות היו צריכים לעשות את מה שהיה צריך לעשות והם הצליחו להתגבר על הבעיה הזאת.
מחברי אומרים: לכן צריך להקים ועדה ציבורית.
מחברי אומרים: כל המכלול של מה שחבר הכנסת צריך לעשות צריך להכלל בתוך עבודתה של הוועדה הזאת.
מחברי אומרים: אנחנו מדברים על חברים שלנו שלא נמצאים כאן היום.
מחברי אומרים: אז באו ואמרו להם: אלה האפשרויות העומדות בפניכם.
מחברי אומרים: ועדת הכנסת, החשבות של הכנסת אמרה: אתם יכולים לקחת מזכירה, אתם יכולים לקחת נהג, אתם יכולים פקס.
מחברי אומרים: זה מה שהם עשו אז.
מחברי אומרים: יש אפשרות לפתור את העניין הזה גם במסגרת החוק והתקנות, מבלי לפגוע ולהכפיש את חברי הכנסת שהיו כאן.
מחברי אומרים: אפשר בכל מיני אפשרויות לפטור אותם באופן מוחלט מכל העניין הזה.
יולי יואל אדלשטיין: אין לי את הנסיון בלהיות חבר כנסת או לא להיות חבר כנסת, אבל יש לי את הנסיון המצומצם שלי של להפסיק את הכהונה כשר, ואז יש לך מלא ציוד בבית והכל עם הפתקית של המשרד שאתה כיהנת בו.
יולי יואל אדלשטיין: ביום שאתה מסיים את התפקיד מרימים אליך טלפון ומבקשים ממך להחזיר את הציוד.
יולי יואל אדלשטיין: אף אחד מאיתנו לא מומחה גדול לכל המיסוי וגילום המס.
יולי יואל אדלשטיין: הכי פשוט להחזיר את הציוד לפי הרשימה.
יולי יואל אדלשטיין: אני שמח שרוח הדברים של כולם היא בכיוון הזה.
יולי יואל אדלשטיין: כל עוד שזה ישאר בדף קשר עם הבוחר, אז כל ההצעות שהיו כאן, שלדעתי מאוד נכונות והגיוניות של מיחזור הציוד הזה, יהיו מאוד בעיתיות וישאר המון שטח אפור.
יולי יואל אדלשטיין: אם זה של הכנסת אז אף אחד לא שואל אף אחד.
יולי יואל אדלשטיין: אם זה במצב תקין, אז כשיגיע חבר כנסת חדש הוא יקבל פלאפון עם מטען, עם פקס.
יולי יואל אדלשטיין: אם הולכים בכיוון של מה שחברי הכנסת אמרו כאן של לעשות רוויזיה לכל העניין, אז יש רשימת ציוד.
יולי יואל אדלשטיין: אם יש חבר כנסת פלוני אלמוני שנבחר, מגיע לו ציוד X מהכנסת.
יולי יואל אדלשטיין: זה יחסוך מאיתנו ויכוחים מה לקנות מדף לבוחר ואם הפלאפון כלול או לא כלול.
יולי יואל אדלשטיין: אני מציע להזהר מאוד בנושא הרטרואקטיבי.
יולי יואל אדלשטיין: אם יש צורך לגבות מס, אז אנשי המס יבואו לחשב ויגבו את המס.
יולי יואל אדלשטיין: למה הוועדה דנה בזה?
יולי יואל אדלשטיין: אני חושב שזה לא ראוי שנקבל החלטות כוועדת הכנסת לגבי מישהו שפעל בהתאם לכל הנהלים שהיו קיימים בעבר.
יולי יואל אדלשטיין: אם יש כאן חוקים ונהלים ברורים אז צריך ליישם אותם.
יולי יואל אדלשטיין: לנו אין שום עניין לדון ולקבל כוועדת הכנסת החלטות רטרואקטיביות בנושא הזה.
יולי יואל אדלשטיין: לדעתי זה לא תקין.
צבי ענבר: ועדת הכנסת קבעה כידוע שהציוד הנרכש הוא רכוש חברי הכנסת.
צבי ענבר: זו ההחלטה שהיתה במסגרת סמכותה.
צבי ענבר: כל השאלה של האם קיימת חבות במס, מה מידת החבות במס, זה לא עיסקה של ועדת הכנסת, זה לא עיסקה של הכנסת, אלא זה העסק של נציב מס הכנסה.
צבי ענבר: אין כאן שום שאלה של רטרואקטיביות.
צבי ענבר: כאשר חבר הכנסת קיבל איזו שהיא טובת הנאה כדין, השאלה של כמה הוא צריך לשלם מס והאם הוא צריך לשלם מס, אסור לכנסת בכלל להביע דיעה בנושא הזה.
צבי ענבר: הכנסת תגיד למס הכנסה כן לגבות או לא לגבות מחבר כנסת?
יהונתן קפלן: יש לה חובה כמנכה.
צבי ענבר: בוודאי.
צבי ענבר: זה לא העניין של ועדת הכנסת.
צבי ענבר: יש בכנסת את החשבות.
צבי ענבר: החשבות היא זאת שנותנת את השכר, היא שמנכה מס במקור, היא שלפעמים מוסיפה גילום מס לחבר הכנסת בעניינים שנקבעו כראויים לפי הכללים הקיימים.
צבי ענבר: זה עניין שבין הנציבות ובין חשב הכנסת.
צבי ענבר: תשב הנציבות עם חשב הכנסת, תקבל ממנו פירוט של כל מה שרכש מי שאיננו חבר כנסת.
צבי ענבר: כאן מדובר לא רק ברכישות של שנה אחרונה.
צבי ענבר: ישנם חברי כנסת שצברו 4 שנים את הסכום כדי שיוכלו לרכוש בכל הסכום.
צבי ענבר: הם צריכים לקבוע מה הדין וועדת הכנסת לא צריכה להתערב.
צבי ענבר: ועדת הכנסת צריכה ויכולה - והיא הולכת בכיוון הזה לפי מה שנשמע כאן - להחליט האם היא משאירה את המצב הקיים בעינו, דהיינו שהציוד הזה הוא רכוש חבר הכנסת, או שהיא קובעת, כפי שהיה לפני אותה החלטה בעבר, שהציוד הוא רכוש של הכנסת.
צבי ענבר: אז הוועדה תשב ותשמע אם יש בעיות של רישום, בעיות של איחסון ומה יעשה חבר הכנסת.
ראובן ריבלין: האם ועדת הכנסת קיבלה בזמנו חוות דעת מנציב מס הכנסה שהדבר לא חייב במס?
דורון לוי: חד משמעית לא.
מיכאל איתן: מה זאת אומרת שהציוד הוא רכוש חבר הכנסת?
צבי ענבר: היתה החלטה והיא הונחה על שולחן הכנסת.
צבי ענבר: ההחלטה הזאת נקבעה בהתאם לחוק שכר חברי הכנסת.
צבי ענבר: סעיף 5 שבה קובע שוועדת הכנסת רשאית לקבוע הענקות ותשלומים, בין היתר הענקות שישולמו לחברי הכנסת לכיסוי הוצאותיהם המיוחדות לרגל תפקידם.
צבי ענבר: באה הוועדה ואמרה: אני הוועדה מחליטה שלצורך תפקידך מותר לך לרכוש דברים כאלה וכאלה.
צבי ענבר: זה היה במסגרת סמכותה של הוועדה.
צבי ענבר: הוועדה היום יכולה לשנות את ההחלטה ולומר: כל רכישה מהסוג הזה של ציוד בר קיימא - והיתה אבחנה בין ציוד בר קיימא ובין ציוד שלא בר קיימא - לא יהיה רכוש חבר הכנסת.
ראובן ריבלין: כאשר ועדת הכנסת קבעה שהרכוש יהיה רכוש חבר הכנסת, פירושו של דבר שהיא קבעה מי ישלם את מס ההכנסה.
מיכאל איתן: הוא אומר שיש מס, רק שהוא לא נוגע לעניינינו.
מיכאל איתן: האם זה נכון שוועדת הכנסת החליטה לתת מענק לחברי הכנסת, או שוועדת הכנסת אמרה שהרכוש הזה ינתן לחברי הכנסת בכפוף לכך שהוא ישמש אותם בתפקידם?
צבי ענבר: חד משמעית לא.
ראובן ריבלין: באותו הרגע היית צריך להורות לכנסת לשלם מס הכנסה.
צבי ענבר: במפורש לא התערבתי וגם לא אתערב בעתיד.
צבי ענבר: החשב ישלם לפי מה שיגידו לו ממס הכנסה.
צבי ענבר: על הסוגיות האלה שאתה שואל יש תשובה בכל הפרוטוקולים.
צבי ענבר: אני יכול לבוא ולצטט לך כדי להראות לך שכולם היו מודעים לכל השאלות.
ראובן ריבלין: לכן אמר יו"ר הכנסת היוצא, שכאשר הוא שאל את נציב מס הכנסה, אמר לו זה: הדבר לא חייב במס.
דורון לוי: לא היה ולא נברא.
ראובן ריבלין: אני מדבר על הנושא העובדתי כפי שהוצג על ידי צד אחד.
צבי ענבר: כפי שאמרתי, ועדת הכנסת יכולה להחליט היום שזה לא יהיה רכוש חבר הכנסת, אלא שזה יהיה רכוש הכנסת.
צבי ענבר: ועדת הכנסת גם יכולה לומר שיש כאן עניין של פחת של ציוד.
סאלח טריף: האם היא יכולה לומר שמי שלקח ציוד הביתה יצטרך להחזיר את הציוד לכנסת?
צבי ענבר: אני מגיע לזה.
צבי ענבר: היא יכולה גם לומר שמס הכנסה יקבע שעל ציוד שרכש חבר הכנסת עוד בהיותו חבר הכנסת יחול איזה שהוא מס.
צבי ענבר: ועדת הכנסת יכולה גם לקבוע שהציוד שרוצים עליו מס מחבר הכנסת משמש אותו במילוי תפקידו וזה לא מן הראוי שהכנסת תגלם עליו את המס.
צבי ענבר: באשר למה שיהיה בעתיד, כאן יכול להיות שמס הכנסה יאמר לחבר כנסת - אם הוא יגיע למסקנה שהוא רכש ציוד שמשמש אותו באופן פרטי - או שאתה משלם את אחוזי המס, או שאתה מחזיר כעת לפי החלטה חדשה את הציוד לכנסת ואז לא תהיה חייב במס.
צבי ענבר: אינני יודע אם זה ניתן, אבל יכול להיות שזה אפשרי, ואז לא תטען הטענה לגבי אותם חברי הכנסת שרכשו ציוד: תשלם 50 אלף שקל מס.
צבי ענבר: אני לא יכול במסגרת הזאת לתת פתרון לכל סוגייה שיכולה להתעורר, אני רק מדבר על קו כללי, והקו הכללי הוא כזה: אם קיימת חבות במס, חבר הכנסת ישלם את המס לפי הקנייה.
צבי ענבר: הוא צריך להגיש דו"ח ויחליטו מה שיחליטו.
צבי ענבר: אם הוא יגיד שהוא לא רוצה לשלם והוא חשב שזה בחינם, אז הוא יצטרך להחזיר את הציוד.
יהונתן קפלן: אני מסכים עם כל מה שאמר היועץ המשפטי.
יהונתן קפלן: הערה לטובתם של הפורשים.
יהונתן קפלן: למזלנו, מבחינת ההיבט הציבורי של הדברים, הנושא מתעורר בערך חודשיים לאחר שחברי הכנסת פרשו, ולא רק חודשיים לאחר הפרישה אלא גם באותה שנת מס.
יהונתן קפלן: אם יש כאן איזו שהיא בעיה, כרגע, בשלב הזה, זה באמת הבעיה של שלב הניכוי במקור.
יהונתן קפלן: הפיגור הוא לא גדול.
יהונתן קפלן: להיפך, הוא קטן מאוד.
יהונתן קפלן: אני חושב שאם יפעלו על פי הנייר ששלחנו לפני מספר ימים, לא תווצר שום בעיה והעניין יבוא על מקומו בשלום.
יהונתן קפלן: אם חבר כנסת יבוא ויאמר: אני לא רוצה את טובת ההנאה הזאת ואני מחזיר אותה, אנחנו ניתן לו להחזיר את טובת ההנאה שהוא קיבל, ובזה תסתיים הפרשיה הזאת.
סאלח טריף: היות ואנחנו הולכים להקים ועדה ציבורית מאוד חשובה לצורך בדיקת תנאי עבודתם של חברי הכנסת, אני מבקש לנקות את השולחן, ושהוועדה הציבורית הזאת שתתחיל לעבוד בתחילת המושב הבא יהיה לה באופן ברור ומוחלט כללים ברורים כדי לקבוע כללים חדשים איך אנחנו עובדים, כי ההחלטה שנתקבלה בזמנו זאת שערוריה.
ראובן ריבלין: ההחלטה היתה שערוריה, אבל יחד עם זאת היא היתה החלטה שנתקבלה.
סאלח טריף: האנטרס הציבורי יגבר על כל שיקול אחר.
סאלח טריף: ההצעה שלי היא שכל ציוד שירכש על ידי הכנסת לצורך עבודתו ומילוי תפקידו של חבר הכנסת, יהיה רכוש הכנסת.
סאלח טריף: כל ציוד שנרכש על ידי הכנסת בעבר וחברי כנסת מכהנים, ירשם כרכוש הכנסת, כנגד הצהרה שכל חבר כנסת יתן לחשבות הכנסת, למנגנון הכנסת על הציוד שנרכש.
סאלח טריף: יש לנו בעיה עם כל הציוד שנרכש לחברי הכנסת שפרשו, שהם 42 ח"כים.
סאלח טריף: יש שתי אפשרויות.
סאלח טריף: כיוון שמדובר בחברי כנסת שפעלו בתמימות בהתאם לנוהלים שנקבעו על ידי הוועדה הזאת ונוהלים שהיו חוקיים, נשאלת השאלה האם נחייב אותם להחזיר את הציוד או לשלם את המס.
ראובן ריבלין: אם ועדת הכנסת קיבלה החלטה שרכוש זה יהפך להיות רכוש חבר הכנסת, באותו רגע נפלה החלטה על ידי הכנסת שהכנסת תשלם את מס ההכנסה.
סאלח טריף: אני מבקש לקבוע שאם אנחנו לא מחייבים אותם להחזיר את הציוד, כמובן שהם מחוייבים לשלם את המס שמתחייב כתוצאה מזה שהם מחזיקים את הציוד הזה בבית, הכל לפי כללי מס הכנסה.
סאלח טריף: אלה שסגרו לשכה פרלמנטרית והם ממשיכים לכהן, גם הציוד שלהם צריך להיות כלול.
סאלח טריף: אני מציע שציוד שיוחזר לכנסת, יתרם בהתאם להמלצות ולהחלטות של הוועדה לפניות הציבור.
סאלח טריף: ציוד שנתרם יחשב כציוד שהוחזר לכנסת.
סאלח טריף: כיוון שיש עוד נושאים שהם לא ברורים לנו לחלוטין, יוקם צוות משותף של הכנסת ומס הכנסה שיבחן את כל הנקודות הלא ברורות בנושא הזה ויניח מסקנות והמלצות בפני הוועדה הזאת תוך 60 יום.
סאלח טריף: הצוות מהכנסת יורכב מעורכת הדין אנה שניידר ואביעד קמארה החשב, וממס הכנסה קיבלתי מיהונתן קפלן את עורכת הדין חיה ויטלסון.
אלי גולדשמידט: המנדט של הוועדה הזאת זה לעסוק בכל סל ההטבות.
סאלח טריף: אנחנו רוצים למסות את הכל, כדי שלא נמצא בשום תחום שייחשב כאפור, גם אם זה יחייב תשלום או הגדלת תקציב הכנסת.
סאלח טריף: זאת ההחלטה שאני מבקש לקבל.
סאלח טריף: היא חשובה ציבורית והיא חשובה לנו.
סאלח טריף: בעניין הרטרואקטיביות, אני מציע להשאיר את האופציה בידי חבר הכנסת, כלומר או שהוא יחזיר את הציוד, או אם הוא מחליט להשאיר את זה בביתו הוא ישלם את המס.
סאלח טריף: אנחנו עוסקים בח"כים שפעלו בהתאם לכללים.
סאלח טריף: אי אפשר להתעלם מהעניין הזה.
סאלח טריף: בנוסף אנחנו אומרים בוודאות שהיתה טעות והיתה שערוריה.
סאלח טריף: לדעתי זה בהחלט ניקוי שולחן.
סאלח טריף: אנחנו יכולים לבוא ולומר שאנחנו רוצים לעבוד בידיים נקיות.
יהונתן קפלן: בנושא של חברי כנסת שתרמו את הציוד, השאלה היא מה ההיקף.
אלי גולדשמידט: חבר כנסת מבחינה מצפונית לא יכול היה לקבל את הסיטואציה שציוד נשאר אצלו.
אלי גולדשמידט: הדיון נעשה עכשיו חודשיים אחרי תום הכנסת.
אלי גולדשמידט: בגלל שהוא רצה להיות בסדר, הוא תרם את הציוד.
ראובן ריבלין: צריך לראות בציוד כאילו הוא הוחזר לכנסת.
יהונתן קפלן: ועדת הכנסת יכולה לקבל הרבה מאוד החלטות, אבל היא לא יכולה לקבל החלטות שמנוגדות לפקודת מס הכנסה.
יהונתן קפלן: לכן אני מציע שבחשבות הכנסת יאספו את הנתונים, ואם יש פה איזה שהיא תופעה שידווחו לנו.
סאלח טריף: מי בעד ההחלטה ומי נגד?
סאלח טריף: ה צ ב ע ה ההחלטה התקבלה.
סאלח טריף: הקמת ועדה משותפת לדיון בהצעת חוק הבזק (תיקון מס' 21) התשנ"ט 1999-.
סאלח טריף: אנחנו דנים בהקמת ועדה משותפת לדיון בהצעת חוק הבזק (תיקון מס' 21) התשנ"ט 1999-.
יזהר טל: מדובר כאן בתיקון לסעיף 13 לחוק הבזק, שעניינו שירותים שניתנים לכוחות הביטחון.
יזהר טל: התיקון הזה למעשה כבר בכנסת הקודמת היה בשל ומוכן לקריאה שנייה ושלישית.
יזהר טל: הוא נדון בוועדה משותפת של ועדת כלכלה וחוץ וביטחון, בראשות פרופסור אמנון רובינשטיין.
יזהר טל: הוא עבר תיקונים לפי הנחיות הוועדה המשותפת.
יזהר טל: הוא כבר היה מוכן לקריאה שנייה ושלישית, אבל לצערי לא הספקנו להגיע לקריאה השנייה והשלישית הזאת.
יזהר טל: הוחל דין רציפות לפי החלטת הכנסת, ואנחנו פשוט חוזרים כאן ומבקשים מהוועדה שוב למנות ועדה משותפת, שתוכל שוב להביא את אותה הצעה לקריאה שנייה ושלישית.
סאלח טריף: אני רוצה לקרוא את השמות של חברי הוועדה המשותפת.
סאלח טריף: מוצעים 8 חברים בוועדה.
סאלח טריף: מוועדת הכלכלה: חבר הכנסת פורז - יו"ר, נחום לנגנטל, נעמי חזן, רוני מילוא.
סאלח טריף: מוועדת החוץ והביטחון: רענן כהן, סילבן שלום, זהבה גילאון ונסים דהן.
משה גפני: אני מציע להוסיף את חבר הכנסת רביץ.
צבי ענבר: אם רביץ חבר בוועדת חוץ וביטחון אז צריך להוסיף עוד חבר מוועדת הכלכלה.
ראובן ריבלין: אם אחד מחברי ועדת הכלכלה, אז אני מציע שזה יהיה אחד מחברי הליכוד.
אופיר פינס-פז: אני מציע שנשאיר את הוועדה כפי שהיא משום שזה מסבך את העניין.
אופיר פינס-פז: ראובן ריבלין אני מציע שלגבי כל ועדה משותפת יתייעצו עם יו"ר סיעת הליכוד.
אופיר פינס-פז: אני מציע שכל יו"ר ועדה שמציע שמות מטעם הוועדה שלו יתייעץ עם יו"ר הקואליציה.
סאלח טריף: מי בעד ומי נגד?
סאלח טריף: ה צ ב ע ה ההחלטה התקבלה ג.
סאלח טריף: חלוקת זכות הדיבור בדיון במליאה לפי בקשה 30 ח"כים.
דוד לב: בתקנון כתוב שדיון בבקשה כזו, דינו כדיון בהצעה להצעת סדר דחופה.
דוד לב: יש בקשה, גם של יו"ר הקואליציה וגם של יו"ר האופוזיציה, שמאפשרת ליותר מנואם אחד להעלות כל אחד מהנושאים, כלומר לחלק 10 דקות ל5- ו5-.
דוד לב: היות וזה שינוי מהנוהל, אני מבקש שלפי סעיף 148 ועדת הכנסת תחליט שכך יהיה היום.
סאלח טריף: מי בעד או נגד ההחלטה הזאת?
סאלח טריף: ה צ ב ע ה ההחלטה התקבלה ד.
סאלח טריף: קביעת ועדה לדיון בהצעה לסדר היום.
אופיר פינס-פז: יושב-ראש הוועדה ביקש ממני לכנס את הישיבה היום, ולא לדחות את העניין למחר.
אופיר פינס-פז: באשר לסדרי הדיון, במקרה של הבאת הסכם לאישור הכנסת, לאחר שהממשלה חתמה עליו, אני חושב שמן הראוי שכל חבר-כנסת מכל סיעות הבית יוכל להתבטא.
נעמי חזן: כך זה היה תמיד.
אופיר פינס-פז: אני יודע שאלה היו התקדימים, אבל גם אם אלה לא היו התקדימים, אני חושב שראוי שכך יהיה, מכיוון שלא מדובר בעוד דיון או הצעה לסדר היום.
אופיר פינס-פז: מבחינת הזמנים, הדיון לא יהיה יותר ארוך מאשר דיון סיעתי, אבל הדיון האישי מאפשר לכל חבר-כנסת שרוצה להתבטא לעשות זאת.
אופיר פינס-פז: אני חושב שזה הוגן ונכון, ולכן אני מציע לא לקבוע דיון סיעתי אלא דיון אישי של שלוש דקות לדובר.
אופיר פינס-פז: מכיוון שמדובר בערב ראש-השנה, והרבה חברי-כנסת מוזמנים להרמות כוסית במקומות שונים מחוץ לכנסת, התבקשתי על-ידי חברים מכמה סיעות הבית לקבוע ששעת ההצבעה לא תהיה לפני שעה מסוימת, וכך יוכלו כל חברי-הכנסת להתכנס בבניין באותה השעה.
אופיר פינס-פז: אם מדובר בדיון סיעתי, אני מעריך שידברו 70-60 חברי-כנסת.
אופיר פינס-פז: ראש-הממשלה יפתח את הדיון, ואני מציע שאחריו ידבר ראש הסיעה הגדולה באופוזיציה, אריאל שרון.
אופיר פינס-פז: אני מציע להגביל אותו לזמן של רבע שעה, כדי שיוכל לדבר בצורה מסודרת.
אופיר פינס-פז: לאחר מכן יוכלו לדבר חברי-הכנסת.
אופיר פינס-פז: לא נעביר זכות דיבור, כך שחבר-כנסת שלא יהיה נוכח - לא יוכל לדבר מאוחר יותר.
אופיר פינס-פז: יחד עם זה נאפשר לחברי-כנסת לפנות למזכירות במקרה של בעיה מיוחדת.
אופיר פינס-פז: ביום רביעי גאולה רזיאל תפרסם את רשימת הדוברים.
אופיר פינס-פז: אני מניח שהדיון יימשך שש שעות, לכן אני מציע שההצבעה לא תהיה לפני השעה 20:00 בערב.
רחבעם זאבי: אני מציע דיון סיעתי, שכן הוא יותר רחב מבחינת משך הזמן שניתן לכל סיעה, וזאת מכמה טעמים.
רחבעם זאבי: ראשית, אנחנו עוברים מקיצוניות לקיצוניות.
רחבעם זאבי: היו לנו כמה דיונים מאוד עקרוניים בשנה האחרונה, ועשינו אותם כדיון סיעתי מצומצם.
רחבעם זאבי: אנחנו עוברים עכשיו לקיצוניות של שלוש עד שש שעות.
רחבעם זאבי: דבר נוסף, זה מזמין העלאת גרה.
רחבעם זאבי: אם ידברו ארבעה חברים מהסיעה שלי, יש להניח שתהיה חפיפה גדולה בין הדברים וארבעת הדוברים יאמרו את אותו הדבר, כל אחד בסגנונו.
רחבעם זאבי: אם אנחנו רוצים גם התעניינות של הציבור, הציבור עוקב היום אחרי דיון כזה בערוץ 33, הוא לא יישב ארבע-חמש שעות ויקשיב לכל שטף הדיבורים.
רחבעם זאבי: נוסיף לזה את הנימוק שאנחנו בערב ראש-השנה ואנחנו רוצים למקד את הדיון ברצינות, אני מציע לעשות דיון סיעתי רחב, שלא יעבור את השעתיים.
רחבעם זאבי: זה די והותר לנושא.
ראובן ריבלין: זכה חבר-הכנסת רחבעם זאבי שסיעתו מגובשת בעמדותיה ויש לה מנהיגות ברורה.
רחבעם זאבי: הגיע הזמן שזה יהיה גם בליכוד.
ראובן ריבלין: יש בה מנהיגות חד-משמעית עם אחדות דעה אידיאולוגית.
ראובן ריבלין: מי יתנני באיחוד הלאומי.
ראובן ריבלין: לעומת זאת, לצערי הרב, אפילו בליכוד כשלנו מלהוות מקשה אחת.
ראובן ריבלין: יש פעמים רבות, שבנושאים רציניים ביותר נוצר מצב שבו יש עמדה אישית בנושאים שהם בנשמתה ובעצם קיומה של מדינת-ישראל ושל הציונות, שהם דברים לא מנוגדים, אם כי הם בעייתיים.
ראובן ריבלין: כאשר הביאה ממשלת הליכוד את הסכם וואי, היו כאלה בליכוד שחשבו שלא יכירנו מקומו בהסכמים שמדינת-ישראל צריכה לחתום עליהם, והם הביעו את עמדתם.
ראובן ריבלין: היו אפילו שלבשו שק.
ראובן ריבלין: אני לא יכול היום לומר, שבנושאים כאלה בישראל בעלייה כולם חושבים אותו הדבר.
ראובן ריבלין: אני מקווה שלא כולם חושבים אותו הדבר.
ראובן ריבלין: יש כאלה שחושבים על הסכם וואי מה שהם חשבו כשהם ישבו בממשלה אחרת.
ראובן ריבלין: לכן אני סבור, שבנושאים שקובעים את עתידה של המדינה, בלתי נמנע לתת לכל חבר-כנסת לאמר את דברו, משום שלכאורה לפחות חבר-הכנסת לא כפוף לדבר, אלא הוא מצביע על פי צו מצפונו.
רחבעם זאבי: ובכל זאת הכנסת היא על-פי מפלגות.
ראובן ריבלין: כאשר ישבתי אתמול עם חבר-הכנסת פינס, יושב-ראש הקואליציה, העליתי מחשבה שמבחינת סדרי הדיון יותר נוח הפעם דיון סיעתי, כדי שנוכל לקבוע מתי יסתיים הדיון, כי דיון אישי יכול להתארך עד 01:00 בלילה.
ראובן ריבלין: אני השתכנעתי מחבר-הכנסת פינס, שאין להגביל חבר-כנסת בדיבורו, אפילו יחזור ויאמר דעה של אדם אחר.
ראובן ריבלין: לכן אני חושב שטוב נעשה אם בנושאים שהם כל-כך מרכזיים בחיינו ובעתידנו, שכל חבר-כנסת יוכל לדבר.
ראובן ריבלין: אסור להגביל אף אחד.
ראובן ריבלין: לכן אני בהחלט תומך בהצעתו של יושב-ראש הוועדה, שמציע דיון אישי.
ראובן ריבלין: אני מקווה שלא כל חברי-הכנסת יראו לנכון לומר את הדברים אם הדברים ברורים להם מאליהם.
רחבעם זאבי: חבר-הכנסת פינס, האם גם אצלכם יש בעיה כזאת שאין אחדות דעים, או שזאת רק בעיה של הליכוד?
אופיר פינס-פז: אצלנו הבעיה היא, שרוב חברי-הכנסת לא התבטאו במשך הפגרה בנושא כלשהו, וכאשר חבר-כנסת שותק יותר מדי זמן זה פוגע בבריאותו.
ראובן ריבלין: לכן אני מציע לך להזכיר את חבריך בחמש-שש הפעמים שאתה מתראיין כל יום בעל כורחך.
נעמי חזן: נאה דורש נאה מקיים.
נעמי חזן: יש לנו תקדימים בנושא הזה.
נעמי חזן: הסכמי אוסלו הראשונים הובאו לאישור גם כן בערב ראש-השנה, והיה דיון אישי.
נעמי חזן: אגב, הוא לא היה מוגבל לשלוש דקות, הוא נמשך כמעט 24 שעות.
נעמי חזן: נוצר תקדים מסוים, שדבקו בו כל הממשלות.
נעמי חזן: אין הסכם מרכזי בינינו לבין הפלסטינים שלא היה בו דיון אישי.
נעמי חזן: לכן אני חושבת שזאת תהיה טעות גדולה מאוד לחרוג מהנוהג שאנחנו בעצמנו גיבשנו.
רחבעם זאבי: היו גם תקדימים הפוכים.
נעמי חזן: בכל אחד מההסכמים היה דיון אישי.
נעמי חזן: אני חושבת שהתקדים הזה הוא תקדים נכון ואני מציעה שלא נחרוג ממנו.
יולי יואל אדלשטיין: מבחינת הגישה העקרונית אני מסכים עם הדברים שאמר כאן חבר הכנסת ריבלין.
יולי יואל אדלשטיין: אני חושב שבנושא כזה יש לקיים דיון אישי.
יולי יואל אדלשטיין: אבל מכיוון שאנחנו גם ועדה שאמורה להתייחס לצד הפרקטי של העניין, אני חושב שאנחנו צריכים להתייחס לנושא בזהירות, שהדיון לא יתארך.
יולי יואל אדלשטיין: מצד שני צריך להבין, שמבחינת תשומת הלב והרצון להתבטא זה לא כמו הסכמי אוסלו הראשונים.
יולי יואל אדלשטיין: אני לא בטוח שכל חבר-כנסת יעלה לנאום במצב הנוכחי, שחלק גדול מחברי-הכנסת נמצאים בחוץ לארץ, וכ30- מהם הם שרים וסגני שרים.
יולי יואל אדלשטיין: אני חושב שמטעמים פרקטיים אפשר בהחלט לאפשר דיון אישי.
יולי יואל אדלשטיין: אני לא חושב שיש סכנה שהדיון יסתיים ב05:00- בבוקר, אלא נקיים הצבעות בשעות סבירות.
אופיר פינס-פז: אני מעלה את הנושא להצבעה.
רחבעם זאבי: לא צריך להצביע.
רחבעם זאבי: על זה רבין המנוח היה אומר "המיעוט הצודק".
נעמי חזן: אתה במצב נצחי כזה.
רחבעם זאבי: לא צריך להצביע, אני מקבל את הדין.
רחבעם זאבי: כתוב "אחרי רבים להטות".
אופיר פינס-פז: אני מציע שגם השרים יוגבלו בזמן.
נעמי חזן: אתה לא יכול להגביל שר.
דוד לב: יש לעשות הבחנה בין שני סוגים של דברים שנושאים שרים.
דוד לב: יש שר שמשתתף בדיון כי הוא גם חבר-כנסת, אבל יש שר שמדבר מטעם הממשלה, ואז הוא לא מוגבל בזמן.
אופיר פינס-פז: אני מציע שראש-הממשלה יפתח.
אופיר פינס-פז: ראש הסיעה הגדולה של האופוזיציה, חבר-הכנסת אריאל שרון, ידבר עד 15 דקות.
אופיר פינס-פז: כל חבר-כנסת שירצה ידבר שלוש דקות.
רחבעם זאבי: כל ראש סיעה ידבר חמש דקות.
אופיר פינס-פז: אתה מנצל את ההזדמנות שצבי ענבר לא כאן.
רחבעם זאבי: אני מייצג אותו כשהוא נעדר.
אופיר פינס-פז: הוא היה אומר לך שזה בלתי אפשרי.
רחבעם זאבי: נכון, גם בלתי אפשרי שלוש דקות.
אופיר פינס-פז: מדובר בדיון אישי.
ראובן ריבלין: אם יהיו פחות מארבעים דוברים, נאפשר חמש דקות.
ראובן ריבלין: הרי ההצבעה לא תהיה לפני 20:00 בערב.
אופיר פינס-פז: אני מבקש להנחות את סגני יושב-ראש הכנסת, שאם רשימת הדוברים היא מצומצמת, לא נורא אם תהיה חריגה.
אופיר פינס-פז: אבל אם הרשימה היא רחבה, שלא תהיה חריגה משלוש דקות.
אופיר פינס-פז: שרים שידברו מטעם הממשלה, לא יוגבלו בזמן.
שושנה כרם: מי שמדבר מטעם הממשלה הוא ראש-הממשלה, ואם הממשלה מודיעה לנו שגם שרים אחרים ידברו בשמה, הם ידברו בזמן לא מוגבל.
אופיר פינס-פז: כאמור, אין העברת זכות דיבור.
אופיר פינס-פז: אני מבקש שראשי הסיעות יבררו עם חברי-הכנסת בסיעתם אם יש להם בעיות, ואם כן - שיודיעו על כך לגאולה רזיאל עד מחר בבוקר.
אופיר פינס-פז: הצגת מפות ההסכם בפני חברי-הכנסת לקראת הדיון במליאה
אופיר פינס-פז: בעניין הצגת המפות.
אופיר פינס-פז: אני מבקש לקבל כהחלטה שנעביר אותה לממשלה, שאנחנו מבקשים כוועדת הכנסת להציג את המפות, כולל את המפות ההשוואתיות בין הסכם וואי המקורי לבין ההסכם הזה ולהציג את המפות בזמן, קרי בשעה 10:00 באולם ההרצאות בקומה הראשונה.
אופיר פינס-פז: יציגו את המפות אנשי ממשלה שיתנו הסברים לכל חבר-כנסת שיתעניין בהן.
אופיר פינס-פז: מבחינתי המפות לא צריכות להיות סגורות לתקשורת.
אופיר פינס-פז: בעבר הן היו סגורות.
ראובן ריבלין: מכיוון שרצו שהתקשורת תפרסם אותן.
אופיר פינס-פז: אני לא רואה סיבה מדוע התהליך הזה צריך להיות סגור לתקשורת.
אופיר פינס-פז: אלא אם כן הממשלה תנמק.
שושנה כרם: הבעיה היא לוגיסטית.
שושנה כרם: עומדים צוותי תקשורת, ואז לחברי-הכנסת אין נגישות למפות.
אופיר פינס-פז: אני חושב שצוותי התקשורת יעמדו רבע שעה.
רחבעם זאבי: המפות אינן משהו שולי, הן חלק חשוב מההסכם, ובעצם זאת התכלית.
רחבעם זאבי: כך היה גם לקראת הסכם אוסלו, ואז הכנסת שיתפה פעולה עם הממשלה לא להציג לנו את המפות.
רחבעם זאבי: הלכנו לבג"ץ נגד הכנסת והפסדנו אותו, מפני שהכנסת שיקרה בבג"ץ.
רחבעם זאבי: היא אמרה שאין אפשרות טכנית להכין מפות.
רחבעם זאבי: אני אמרתי את הדברים לבג"ץ, שהכנסת משקרת, כי אני מבין בקרטוגרפיה.
רחבעם זאבי: יש היום יכולת לצלם מפות בצבע, מפה בדקה.
רחבעם זאבי: אם צריכים 80 מפות, זה 80 דקות.
רחבעם זאבי: אין כל בעיה להכין לנו העתקים, וצריך לעשות זאת.
רחבעם זאבי: פניתי שלשום במכתב לראש-הממשלה, וביקשתי ממנו להציג את המפות.
רחבעם זאבי: בינתיים הוא לא השיב לי.
רחבעם זאבי: אנחנו מתכוונים ללכת לבג"ץ אם לא יתנו לנו את המפות בעוד זמן כדי לעיין בהן, והפעם אני אומר זאת בצורה יותר תקיפה.
רחבעם זאבי: המפות הן לא פחות חשובות מהטקסט, ואנחנו רוצים להתכונן.
רחבעם זאבי: אם רוצים מאיתנו דיון רציני, שלא יציגו לנו את המפות בחדר הישיבות, אלא יתנו לנו לעיין בהן.