GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<מוצלח אבו עסא: אנחנו רוצים לטפל בזה.
<מוצלח אבו עסא: אנחנו כולה 4 חודשים.
<מוצלח אבו עסא: אנחנו בדרך לשם.
<קריאה: אדוני היושב-ראש, הרשויות המקומיות הבדואיות בנגב סובלות מהרבה בעיות.
<קריאה: הבעיה שעלתה עכשיו היא בעיה שחייבים לפתור אותה באופן מידיי.
<קריאה: בשתי המועצות האזוריות בנגב גרים בתוך הקווים הכחולים 30 אלף אנשים.
<קריאה: זה לפי הערכות של הגורמים הממשלתיים, לא לפי הערכות של החברה האזרחית.
<קריאה: המועצות מתקצבות לפי עשרת אלפים נפש, זה המצב.
<קריאה: זאת רק אחת הבעיות, כי הבעיה השנייה היא שהם גם מטפלים בהרבה מאוד אנשים - -
דוד אמסלם: זאת אומרת, אתה מדבר איתי כרגע על התקצוב.
<קריאה: הם מקבלים תקצוב לפי שליש מכמות התושבים שגרים בתוך הקווים הכחולים.
דוד אמסלם: עוד מעט נשמע את האוצר.
דוד אמסלם: אני רוצה שני דברים.
דוד אמסלם: אחד, גם על זה, ושניים, גם על מה שאמר הדוקטור, על הפער, זאת אומרת, הסיפור של הפער של כל האנשים הלא מוסדרים האלה.
זאב בנימין בגין: זה לא רק זה.
זאב בנימין בגין: יש לך פזורה בתוך הקווים הכחולים.
<קריאה: על אלה שבתוך הקווים הכחולים המועצות מקבלות שליש תקצוב מכמות האנשים שנמצאים שם.
<קריאה: כשאתה בא מהשלטון המקומי, מראשי רשויות יהודים, יש פער של 5% - -
דוד אמסלם: מה שאתה אומר זה שני דברים.
דוד אמסלם: אחד, שהמספר לא מתוקצב נכון, המספר בפועל של התושבים.
דוד אמסלם: דבר שני, אתה אומר שמי שמתוקצב מתוקצב שליש ממקומות אחרים?
<קריאה: התקצוב פר נפש הוא שווה, אבל יש תקצוב לפי עשרת אלפים אנשים.
דוד אמסלם: הבנתי, המספרים.
דוד אמסלם: אתה משאיר אותי במספרים.
<קריאה: אני רוצה להגיד משהו על הפתרון.
<קריאה: הפתרון ארוך הטווח זה הפתרון של הרישום, אבל בפועל, ואני פונה פה גם לנציגים מהאוצר וגם לנציגים ממשרד הפנים, צריך באופן מידי פתרון שיתקצב.
דוד אמסלם: שמעתי את הדוקטור.
דוד אמסלם: תאמין לי, הוא אמר את זה במשפט וחצי.
דוד אמסלם: הוא אמר: חבר'ה, מה שנקרא סל זמני על מנת לפתור את העניין.
<קריאה: חייבים לעשות את זה לפי הנתונים - -
יוסף עטאונה: אני רוצה להודות לחברי טלב אבו עראר על היוזמה של יום הנגב.
יוסף עטאונה: אני חושב שיום הנגב צריך להיות נקודת הציון של כל הדיונים.
יוסף עטאונה: בכל ימות השנה אנחנו צריכים לפעול, טלב, אחמד טיבי, למען האוכלוסייה שלנו.
יוסף עטאונה: בשביל זה אנחנו כאן.
יוסף עטאונה: אני רוצה להעלות שתי נקודות בקצרה.
יוסף עטאונה: הישוב דריג'את מוכר כ-10 שנים.
יוסף עטאונה: יש אנשים שהגישו בקשות לחברת החשמל, לחיבור לחשמל מ-2016 אבל עדיין לא חוברו.
יוסף עטאונה: לפי דעתי זו תופעה שקיימת בכל הכפרים של אל-קסום.
דוד אמסלם: זה יישוב מוכר לכל דבר?
דוד אמסלם: דרך אגב, מה הטענה?
דוד אמסלם: למה לא מחברים אותם?
יוסף עטאונה: לא נותנים להם.
יוסף עטאונה: חברת החשמל לא ערוכה לספק לכפרים האלה.
דוד אמסלם: עובר שם מתח עליון, משהו?
יוסף עטאונה: הישובים האלה מוכרים כ-10 שנים.
יוסף עטאונה: עדיין מתייחסים אליהם כלא מוכרים.
דוד אמסלם: הם ישובים מוכרים?
יוסף עטאונה: הם מוכרים 10 שנים, אבל ההתייחסות היא לכפרים לא מוכרים.
יוסף עטאונה: הערה שנייה למחשבה ולעתיד שאנחנו צריכים לתת את הדעת עליה - לכל המועצות האזוריות בנגב יש רצף טריטוריאלי – היא שלשתי המועצות הבדואיות אל קסום ונווה מדבר אין רצף טריטוריאלי.
יוסף עטאונה: זה חומר למחשבה.
<עטא אבו מדיעט: אני מצטרף לדבריו של ראש העיר רהט.
<עטא אבו מדיעט: אני רק אגיד לגבי האבסורד בנושא הגביה.
<עטא אבו מדיעט: אנחנו בעיר רהט מגיעים לגבייה של 91%.
דוד אמסלם: אתה אומר, רק אין כל כך ממי לגבות.
<עטא אבו מדיעט: לא, זה כסף קטן.
<עטא אבו מדיעט: תראה את האבסורד.
<עטא אבו מדיעט: יש שם 70 אלף תושבים שיש קושי לגבות.
<עטא אבו מדיעט: אנחנו גובים מ-70 אלף כ-91%.
<עטא אבו מדיעט: עכשיו שמו לנו חסמים קטנים קטנים בהחלטות האחרונות, מה שנקרא עירייה מוצלחת, מצטיינת, שתתרגל לגבייה מוסדרת לפי פעימות.
<עטא אבו מדיעט: 6 פעימות בשנה, 4 פעימות בשנה.
<עטא אבו מדיעט: אם אני לא אעשה את זה, לא ייתנו לי.
<עטא אבו מדיעט: זה עוד ועוד התניות.
<עטא אבו מדיעט: אנחנו משתדלים.
<עטא אבו מדיעט: הרי ראש עיר לא יפרגן לעצמו, יפרגנו לו האחרים.
דוד אמסלם: הסגן שלו יפרגן לו.
<עטא אבו מדיעט: גם התושבים.
<עטא אבו מדיעט: למה עד עכשיו אנחנו עם חשב מלווה?
<עטא אבו מדיעט: למה ראשי רשויות מוגבלים בעיר רהט ובמקומות אחרים?
<עטא אבו מדיעט: למה החסם הזה?
<עטא אבו מדיעט: אני מבקש שהמסר הזה יגיע.
דוד אמסלם: אני רוצה לעשות משהו יותר קונקרטי.
חיים ילין: כבוד היושב-ראש, אני מברך על היום הזה.
חיים ילין: אני חייב לשים כמה עובדות על השולחן כי אלה אזרחים במדינת ישראל.
חיים ילין: אם מישהו רוצה לשנות, בבקשה, אפשר לשנות.
חיים ילין: אין קשר בגביית ארנונה בין בית שיש לו היתר לבית שאין לו היתר.
חיים ילין: אתה מודד וגובה ארנונה.
חיים ילין: אותך לא מעניין אם זה חוקי או לא חוקי, כולל הפרגולה, אם היא חורגת או לא חורגת מקו בניין.
חיים ילין: בשביל זה יש מי שבא ומפקח ואומר אם הבנייה היא חוקית או לא חוקית.
דוד אמסלם: חיים, בוא נתקדם, זה לא חשוב עכשיו.
חיים ילין: שתיים, הפער הזה שקיים הוא נוראי.
חיים ילין: אני אנסה להסביר מה ההבדל.
חיים ילין: כשרשומים לו 5,000 תושבים – לצורך העניין נגיד שזה 2,500 משפחות עם 4 ילדים למשפחה - הם היחידים שיכולים לקבל חינוך.
חיים ילין: כל היתר לא יכולים לקבל חינוך, כי הם לא רשומים שם.
חיים ילין: בתור מה הם מקבלים חינוך?
זאב בנימין בגין: אבל הם מקבלים.
חיים ילין: הם מקבלים חינוך, כי מה לעשות, הם חיים שם.
חיים ילין: פה המצוקה היא כפולה.
חיים ילין: הם מתוקצבים לפי 5,000, אבל הם צריכים לתת שירותים ל-70 אלף.
חיים ילין: החינוך זה אחד הדברים הבסיסיים.
חיים ילין: הנקודה השלישית - תדעו לכם, הייתי 4 וחצי שנים במחוזית.
חיים ילין: אחת הבעית הקשות ביותר שיש זה שכל מי שיש לו מטר מרובע של קרקע פרטית יכול לתקוע כביש פיתוח שמגיע לישוב מוסדר.
חיים ילין: אין מי שיזיז אותו.
חיים ילין: הוא יחד עם החמולה עומדים על הרגליים.
חיים ילין: אתם חייבים להתאחד, לקבל את היישוב ולקדם אותו.
חיים ילין: זה בדיוק מה שנאמר פה, שכל מי שרוצה לקדם בתוך השלטון המקומי את אותו יישוב, תקוע עם ועדת על של הבדואים, תקוע עם קרקעות פרטיות שלא מאפשרות לו לפתח.
זאב בנימין בגין: הם יושבים גם על שטחים ציבוריים.
דוד אמסלם: זה לא הדיון שלי.
חיים ילין: אנחנו חונקים את השלטון המקומי באותם מקומות שהם יכולים להתפתח.
חיים ילין: אם תצליח להוציא את החסמים האלה, הם יודעים לנהל.
חיים ילין: בחורה תסתכל מה אחוז הבגרות, מה אחוז הרופאים, מה אחוז המהנדסים.
חיים ילין: תאמין לי, בעומר אין את זה.
<קריאה: אני רוצה לנצל את ההזדמנות שאני בפני ועדת הפנים.
<קריאה: אני מודה מראש ליושב-ראש הוועדה ולחברי הכנסת.
דוד אמסלם: לטלב, הוא יזם הכל.
<קריאה: יש 4 חברי כנסת בדואים מהנגב.
<קריאה: אני קורא לוועדת הפנים להפסיק להורות על הריסת בתים באזור הסייג - אזור אליו המדינה הביאה את הבדואים בשנות ה-50, ולהכיר מיד בישובים הקיימים בתוך אזור הסייג.
<קריאה: לא ייתכן שהמדינה פעם הביאה את האנשים לשם אבל עכשיו הורסת להם את הבתים.
<קריאה: אני פונה ליושב-ראש ועדת הפנים, תבוא ותראה איך חיים אנשים שהם אזרחי מדינת ישראל.
<קריאה: תחת פחים, לפעמים בקור העז, לפעמים בחום הקשה.
<קריאה: לא ייתכן דבר כזה.
<קריאה: לא ייתכן לרדוף את האזרחים של מדינת ישראל, להרוס להם על בסיס לאומי.
<קריאה: אני קורא עוד פעם להפסיק להרוס את הבתים, לתת שירותים לכל הישובים באזור הזה.
דוד אמסלם: אני רוצה לשמוע עכשיו דווקא את נציגי המדינה.
דוד אמסלם: תראו, אני הגדרתי את הדיון הזה.
דוד אמסלם: טלב ביקש ממני לקיים דיון.
דוד אמסלם: גם הבטחתי לו שוועדת הפנים, בלי נדר, תבוא ותעשה סיור וישיבה באחד הישובים שנסכם עליהם.
דוד אמסלם: יכול להיות ברהט, יכול להיות בחורה, יכול להיות במקום אחר, מה שתחליטו.
דוד אמסלם: את זה נעשה במהלך המושב.
דוד אמסלם: אני כרגע בדיון לא בא לפתור את כל סוגיות המחלוקות בין מדינת ישראל לבין הבדואים בדרום הארץ, זה לא הנושא שלי כרגע.
דוד אמסלם: לא כן, לא לא.
דוד אמסלם: אני מניח שלכל סיבה יש נסיבה, לכל סובב יש מסובב.
דוד אמסלם: אני בנתונים הקיימים עכשיו.
דוד אמסלם: מה שמעניין אותי כרגע מבחינת האוצר זה שני דברים.
דוד אמסלם: אחד, וזו התשובה שאני רוצה לקבל מכם היות ועלתה כאן טענה שהיא טענה מאוד חזקה, זה שיש שם תושבים שבעצם לא רשומים.
דוד אמסלם: הם מקבלים שירותים בוודאות.
דוד אמסלם: אני מניח שילד בגיל 8 שלא רשום הולך לבית ספר, ואם הוא לא הולך, זה חמור מאוד.
דוד אמסלם: הישוב קולט אותו.
דוד אמסלם: זה לא חשוב, יכול להיות שזה יהיה בחורה, יכול להיות ברהט, יכול להיות במקום אחר.
דוד אמסלם: מישהו צריך לתקצב את זה.
דוד אמסלם: לא מספיק שהם חמור צולע, אנחנו מוסיפים עליהם עוד ועוד.
דוד אמסלם: אני מקבל את מה שאמר הדוקטור, שיכול להיות שבמבנה צריך לייצר איזה שהוא משהו זמני, איזה סל זמני עד שנרשום אותם, כי בלי הרישום לא יקרה כלום.
דוד אמסלם: מדינת ישראל בסוף, ואת זה אני אומר לא כוויכוח אלא כתפיסת עולם שלי, צריכה להחיל את החוק הישראלי על כל אזרח ואזרח, גם אם הוא בדואי.
דוד אמסלם: מגיעים לו הזכויות והחובות כמו כולם.
דוד אמסלם: לכל אזרח ישראלי יש שם וכתובת.
דוד אמסלם: לי יש שם וכתובת.
דוד אמסלם: יכולים לחפש אותי, להגיע אלי, גם אם מס הכנסה רוצה להגיע אלי ולתת לי איזה מענק שהבן שלי ישתחרר מצה"ל.
דוד אמסלם: לא יכול להיות שראש מועצה מתמודד עם מספרים כאלה שמתוך 70 אלף רשומים לו איזה עשרת אלף או 15 אלף.
דוד אמסלם: ל-80 אלף הוא צריך להביא תקציב.
דוד אמסלם: זה דבר אחד שמעניין אותי בעיקר.
דוד אמסלם: זה נושא שחשוב לי שאתם תתמקדו בו עכשיו.
דוד אמסלם: לגבי הסיפור של החשמל בדריג'את אנחנו נעשה פגישה.
דוד אמסלם: אני אבקש ממנהלת הוועדה שתזמן אלינו את מנהל מחוז הדרום של חברת החשמל.
דוד אמסלם: זה משהו נקודתי.
דוד אמסלם: אתה וטלב תבואו אלי, אנחנו נשב איתו, נבין גם למה.
דוד אמסלם: לא נתפס לי אם זה ישוב - - צריך לבדוק למה.
<איתי טמקין: דובר פה על המצב הנתון.
<איתי טמקין: כרגע עובדים על המגמה.
<איתי טמקין: במגמה נעשו הרבה דברים חיובים לשיפור המצב בשנה האחרונה, בראשם החלטה 2397 - דיבר עליה ראש המועצה - שגם מדברת על תקציבי פיתוח בהיקפים חסרי תקדים בהיקפים של המועצה, גם מדברת על להעביר את הכסף בלי מתווכים, מה שדיבר קודם יושב ראש המועצה, שזה שינוי גדול, וגם העברת כוח לרשויות באיך ייבנו תקציבי הפיתוח האלה ולאן הם ינותבו.
<איתי טמקין: הדגש בהחלטת הממשלה, מבחינתנו, של תקציבי הפיתוח, הוא ליצור בטווח הרחוק לרשויות מקורות הכנסה עצמאיים חדשים, כי רק ככה הרשויות האלו יוכלו לעמוד על הרגליים, לעמוד כרשות מוניציפאלית, להתחרות ברשויות מוניציפאליות אחרות עם התנאים הקשים.
<איתי טמקין: זו פעם אחת.
<איתי טמקין: פעם שנייה, נעשה בשנה האחרונה שינוי במענק איזון שהגדיל במיוחד את החלק של הרשויות מהסוג של הרשויות האלו.
<איתי טמקין: עכשיו יש כאן את הבעיה - תיכף ניגע בה - של איך סופרים את כמות הראשים ברשות.
דוד אמסלם: אני מהדיון הזה רוצה לצאת רק עם הסיפור הזה.
<איתי טמקין: אני אפנה למשרד הפנים את הסוגיה הזאת, אבל ברשותך שניה אחת תן לי לסקור את הסוגיות האלו.
<איתי טמקין: אז כן יש שינוי מענק האיזון שנותן לאותן רשויות בנגב את העלויות בשיעור הגבוה ביותר.
<איתי טמקין: זו פעם שנייה.
<איתי טמקין: פעם שלישית, הקרן לצמצום פערים שמשרד הפנים יתחיל לחלק מחודש נובמבר על כל שנת 2017.
<איתי טמקין: גם הקרן הזאת מופנית בחלק גדול ממנה לאותן רשויות.
<איתי טמקין: עוד הפעם, היא מחולקת לפי מספר ראשים.
<איתי טמקין: גם בסוגיה הזאת נצטרך לטפל.
<איתי טמקין: נעשו בשנה האחרונה הרבה דברים.
<איתי טמקין: אני חוזר להחלטת ממשלה 2397.
<איתי טמקין: במסגרת אותה החלטת ממשלה נקבע שיוקם צוות.
<איתי טמקין: תיכף משרד הפנים יסקור לנו באיזה שלבים הוא נמצא.
<איתי טמקין: יוקם צוות שיבחן איך מטפלים בסוגיה הזאת של כן קו כחול, לא קו כחול, איך סופרים את הראשים.
<איתי טמקין: אני מציע שמשרד הפנים - רינת נמצאת פה - ייתן התייחסות מה הסטטוס של הוועדה הזאת, איפה היא נמצאת היום.
דוד אמסלם: אני רוצה לייצר פה את הנוסחה, המספרים פחות חשובים לי.
דוד אמסלם: היא תיתן את הנוסחה של המספרים.
דוד אמסלם: אתה מבין את הדלתא.
דוד אמסלם: אני רוצה את ההתייחסות שלך לדלתא.
דוד אמסלם: נניח שהיא תגיד: במקום 80 אלף יש 50 אלף.
דוד אמסלם: יכול להיות שהוא יגיד: תשמעו, אנחנו מתוקצבים על עשרת אלפים, והיא תגיד: על 20.
דוד אמסלם: אני רוצה לדעת את ההתייחסות האוצרית לדלתא, כרגע לא חשוב מה היא.
<איתי טמקין: אני אסביר את העיקרון.
<איתי טמקין: העיקרון מאוד פשוט.
<איתי טמקין: לרשות יש את המספרים שנכנסים אליה לתוך הנוסחאות של משרד הפנים, כאשר לפיהם היא מקבל תקציב.
דוד אמסלם: הרי יש פה מצב שהוא מצב שלא קיים במדינת ישראל.
דוד אמסלם: אם אתם אומרים לי שכל התושבים שגרים שם רשומים, שאתם יודעים עליהם, אחלה, אני מרים את הידיים.
דוד אמסלם: יכול להיות שהוא אומר 70 אלף, אבל יבוא משרד הפנים ויגיד: אין 70 אלף, יש 7,000, ואז השאלה אמפירית, אין בעיה.
דוד אמסלם: אם יש פער שאתם מכירים בו, הייתי רוצה לדעת איך אתה רוצה להתייחס אליו כאוצר.
דוד אמסלם: משרד הפנים, בקשה.
<קריאה: כדאי שהוא יענה על זה, זו אחריות של האוצר.
דוד אמסלם: אני קודם רוצה לדעת את המספר.
חיים ילין: האוצר מקבל את המספר של משרד הפנים.
<רינת שפרן: לשמחתנו, החלטת ממשלה 2397 באמת מסמיכה אותנו לטפל בסוגיה הזאת שמטרידה אותנו, הסוגיה של אי ספירת תושבי הפזורה בתוך רשויות מקומיות ואי התקצוב שלהם.
<רינת שפרן: מבחינתנו מענק האיזון הוא משמעותי.
<רינת שפרן: במשרדים אחרים יש מענקים נוספים.
<רינת שפרן: בימים אלה נחתם מכתב מינוי לוועדה שאמורה לדון בסוגיות האלו.
<רינת שפרן: השאלה של כמה היא השאלה הקשה פה.
<רינת שפרן: אנשים כן רשומים במרשם האוכלוסין, כי הרי אנשים נולדים, יש להם תעודת זהות.
<רינת שפרן: אנחנו רוצים ללכת לפי מרשם האוכלוסין, לנסות ולשייך את אותם שבטים לפי מרשם האוכלוסין לרשויות קיימות.
<רינת שפרן: אני מאוד מסכימה עם מה שנאמר פה, זה פתרון נקודתי שיטפל בבעיה כרגע.
<רינת שפרן: לא ארוך טווח, אלא לצורך יצירת מצב שבו אזרחים מקבלים שירותים מרשות מקומית.
<רינת שפרן: אני חושבת שלאיתי יהיה קשה מאוד לענות על השאלה: כמה כסף פר אדם.
דוד אמסלם: אני לא נכנס כרגע כמה.
דוד אמסלם: אני שואל אותך שאלה כמשרד הפנים.
דוד אמסלם: האם יש פער בין מה שמדווח, בין מה שאתם יודעים, לבין המספרים האמיתיים בפועל?
<רינת שפרן: זאת המשימה הראשונה.
דוד אמסלם: שאלתי אם אתם יודעים, אם יש לכם הערכות.
<רינת שפרן: אנחנו לא יודעים.
דוד אמסלם: אתם לא יודעים כלום?
<רינת שפרן: יש המון ספירות.
חיים ילין: אז איך אתם מחלקים את מה שרשום?
דוד אמסלם: אתם יודעים כמה ילדים לומדים בבתי הספר שם?
<קריאה: הרבה יותר ממספר התושבים שרשומים.
<קריאה: זו תופעה שאין כמוה בעולם.
<רינת שפרן: אני אתן לכם את הנתונים שיש.
<רינת שפרן: צריך לקחת בחשבון שיש המון ספירות של המון גורמים.
<רינת שפרן: לכל עמותה יש את הספירה שלה.
דוד אמסלם: תראו, יש פה מה שנקרא תרנגולת וביצה, כאשר התרנגולת מתה, כי לא ידעו אם היא תרנגולת או ביצה ולכן לא נתנו לה לאכול בכלל.
דוד אמסלם: משהו פה אבסורדי.
דוד אמסלם: תראו, עולה פה איזו שהיא טענה שלא הייתה מתקבלת בשום ישוב ישראלי אם הייתה קורית.
דוד אמסלם: הרי ילד לומד שם בבית ספר.
דוד אמסלם: מישהו משלם על זה.
דוד אמסלם: משלמים את זה מהארנונה שלא גובים?
דוד אמסלם: בא ראש המועצה ואומר כאן דבר נכון, הוא אומר: תשמע, לא נתווכח אם זה 2,000 או 3,000, אבל בוא נסכים על איזה משהו.
דוד אמסלם: תן לי איזה סל, נתחיל להתגלגל, ועד שנספור את כולם נעשה את ההתאמה.
דוד אמסלם: זה מה שמפריע לי כרגע הכי הרבה, בעיקר בשירותי בסיס הליבה שהם מחויבים על פי החוק.
<רינת שפרן: יש שתי אפשרויות מרכזיות שאנחנו רואים אותן כרגע, וזה עוד לפני שהתחלנו דיונים.
<רינת שפרן: אחד, ללכת לפי מרשם האוכלוסין.
<רינת שפרן: ילדים נולדים, יש להם תעודת זהות, הם רשומים באיזה שהוא שבט, אז את הרישום הזה לשייך.
<רינת שפרן: אפשרות אחרת, שהיא קצת יותר מסובכת, היא ללכת לפי רישום בתי הספר, ליצור איזה מפתח לפי מספר הילדים שרשומים ביישוב, לשייך את השבט.
<רינת שפרן: אלו שתי האפשרויות המרכזיות כפי שאנחנו רואים אותן היום.
דוד אמסלם: דרך אגב, על הבסיס הזה לבד אתם יכולים להגיע לאומדנים, אחרי זה לספור.
<רינת שפרן: נכון.
<רינת שפרן: אלו שתי החלופות האפשרויות.
דוד אמסלם: הרי סך הכל משפחה ממוצעת היא כך וכך, לומדים שם כך וכך ילדים.
חיים ילין: זאת חלוקה פנימית בין הישובים.
דוד אמסלם: אז טעיתי ב-7%, 5% לפה או לכאן, בסדר, אחרי זה - -
<רינת שפרן: אם אתה הולך למרשם האוכלוסין, זה איזה שהוא רישום שהוא יותר מסמך, כי ילד שנולד הוא רשום.
<רינת שפרן: אם הוא עוד לא הגיע לבית ספר, אנחנו לא יודעים לספור אותו אחרת.
<רינת שפרן: אלו שתי האפשרויות.
דוד אמסלם: איך אתם רוצים לפתור את העניין?
<רינת שפרן: מנכ"ל המשרד ממנה עכשיו ועדה.
<רינת שפרן: מדובר על צוות משותף למשרד הפנים ולמשרד האוצר.
דוד אמסלם: אני רוצה משהו כזה.
דוד אמסלם: תראו, אני אפגש איתכם בעוד שבועיים.
דוד אמסלם: אני לא צריך את כולכם.
דוד אמסלם: אני אפגש עם איתי, עם רינת ועם טלב.
דוד אמסלם: אני רוצה שתייצרו לנו פתרון זמני למה שביקש הדוקטור.
דוד אמסלם: עד שנעבור את כל המדבר הזה ונגיע, בינתיים מחר בבוקר הוא צריך לעשות משהו.
דוד אמסלם: זה יכול להיות משהו חלקי, משהו מתקרב.
דוד אמסלם: בואו לא נתעלם, לא נכניס את הראש לתוך החול ונגיד: חבר'ה, תבואו עוד 7 שנים כשנדע מי הילד האחרון שספרנו.
דוד אמסלם: אני רוצה בעוד שבועיים-שלושה.
דוד אמסלם: מנהלת הוועדה תתאם את הפגישה בינינו.
דוד אמסלם: עד אז אני מבקש, תעשו עבודת מטה.
דוד אמסלם: אני מגלגל את זה אליכם, אבל זה לא אצלכם.
<רינת שפרן: אתה מתפרץ לדלת פתוחה.
דוד אמסלם: זה גם לא נוצר אצלכם, בקדנציה שלכם.
דוד אמסלם: אני מציע שתביאו לנו פתרון חכם.
דוד אמסלם: כפי שאמרתי, יהיה מימון ביניים, זמני, עד שנפתור את כל הבעיה ונראה מה היקפה.
<מוצלח אבו עסא: אנחנו נשמח להיות בישיבה הזאת.
דוד אמסלם: אתה לא תהיה.
<מוצלח אבו עסא: יתירה מזאת, אנחנו סיירנו עם רינת כדי להמחיש את המצב.
<סאלם אבו עאיש: דיברתם הרבה על הפזורה.
<סאלם אבו עאיש: יש לנו פזורה פנימית ופזורה חיצונית שמופקרות במלחמה ללא מיגוניות.
<סאלם אבו עאיש: יש לנו פזורה מופקרת גם בתוך הקו הכחול וגם מחוץ לקו הכחול.
<סאלם אבו עאיש: הן ללא מיגוניות, ללא מקלטים במלחמה.
<סאלם אבו עאיש: הן מופקרות בשטח.
<סאלם אבו עאיש: זה דבר ראשון.
<סאלם אבו עאיש: דבר שני, התקציבים שלנו מועברים לאפוטרופוסים שיש לנו, כמו לרשות להסדרת הבדואים וכל מיני עמותות.
<סאלם אבו עאיש: מדובר בצינורות של הממשלה.
<סאלם אבו עאיש: הכסף לא מגיע לרשויות ישירות.
<סאלם אבו עאיש: עוד דבר - הורסים בתים בתחום הקו הכחול מבלי לתאם איתנו.
דוד אמסלם: טוב, רבותיי, אני רוצה ברשותכם, לפני שאני אתן לטלב לסכם את הדיון, לומר שיש פה הרבה נושאים.
דוד אמסלם: זאת סוגיה מאוד מאוד כבדה.
דוד אמסלם: כל בעיה כזאת זה לפעמים שנתיים- שלוש רק דיונים.
דוד אמסלם: אני מסתפק כרגע בדיון.
דוד אמסלם: יהיה שכרנו בסיכום שלי.
דוד אמסלם: אם נפתור או נקדם משהו קטן, אני אבין שהרווחנו את הלחם היומי.
<קריאה: יש משהו שהוא עניין חשוב שכדאי לדבר עליו במפגש.
<קריאה: יש משרד במינהל מקרקעי ישראל שהוא לאוכלוסייה הערבית במיוחד.
<קריאה: אני לא מבין, האוכלוסייה הערבית בישראל היא חלק בלתי נפרד מאזרחי המדינה או יש לה ממשלה פרטית?
<קריאה: למה צריך להיות משרד במינהל מקרקעין ישראל לאוכלוסייה הבדואית?
דוד אמסלם: אין לי מושג למה, אבל במדינת ישראל יש הרבה משרדים שמטפלים באוכלוסיות, כמו למשל מגזר כפרי.
<קריאה: לא שמעתי על משרד ששייך לתוניסאים, למרוקאים.
טלב אבו עראר: אני מודה לך, מכובדי היושב-ראש.
טלב אבו עראר: אני מודה לכל ראשי הרשויות שהגיעו והציגו את הדברים.
טלב אבו עראר: אני חי את המצב שם.
טלב אבו עראר: כל יום אני מסייר בין ישובי הבדואים בנגב.
טלב אבו עראר: אני חושב שממבט ראשון כשאתה מסתכל על הישוב אתה יודע שזה יישוב בדואי, בטוח לא יישוב יהודי.
טלב אבו עראר: המצב שם הוא רע מאוד.
טלב אבו עראר: ראשי הרשויות כאן מכובדים ממש, הם מדברים בצורה הכי מלומדת שיש.
טלב אבו עראר: האוצר בכמה משפטים קצרים מראה כאילו הישובים הבדואים זה גן עדן.
טלב אבו עראר: המצב הוא לא כך.
טלב אבו עראר: אם הוא מתוקצב ל-30 אלף אבל מספק שירותים ל-70 אלף בני אדם, מה אתם עושים בקטע הזה?
טלב אבו עראר: לא שמעתי תשובה מקצועית.
טלב אבו עראר: על זה לא שמענו.
טלב אבו עראר: ואז נמשיך לדבר, לדון ונמרח דברים.
טלב אבו עראר: הגיע הזמן לפרק את המינהלת הבדואית.
טלב אבו עראר: אני אגיד לך למה.
טלב אבו עראר: אני רוצה שהתקציבים יועברו מהמשרדים הממשלתיים ישירות לרשות.
טלב אבו עראר: למה דרך המינהלת הבדואית?
טלב אבו עראר: למה בכל העולם רק לבדואים יש מינהלת, אני רוצה להבין.
דוד אמסלם: טוב, טלב, הבנו.
זאב בנימין בגין: כדי לקדם, לא כדי להפריע.
טלב אבו עראר: כדי להפריע, לא לקדם.
טלב אבו עראר: תשאל את אנשי הרשויות.
דוד אמסלם: חברים, אני שוב פעם רוצה להודות לכם.
דוד אמסלם: אני רוצה להודות לטלב.
דוד אמסלם: אנחנו, בעזרת השם, נבוא לסיור.
דוד אמסלם: אז גם יהיה יותר זמן.
דוד אמסלם: נקדיש לזה יום שלם.
דוד אמסלם: נבוא ונשמע.
דוד אמסלם: אתם תחליטו באיזו עיר אנחנו נהיה, אבל אני מבקש שכל ראשי הרשויות יבואו.
דוד אמסלם: אנחנו, כפי שאמרתי, ניפגש בעוד שבועיים בנושא הזה.
דוד אמסלם: תודה רבה לכולם
דוד אמסלם: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה בנושא הצעת חוק המפלגות (תיקון – מימון בחירות מקדימות למועמד שהוא נבחר הציבור), התשע"ז-2017 (פ/3796/20), הצעה של חבר הכנסת דוד אמסלם, שזה אני, בהכנה לקריאה הראשונה.
דוד אמסלם: במספר מילים אני רוצה להסביר את הרציונל של הצעת החוק הזאת.
דוד אמסלם: כיום המצב הוא שבמפלגות שיש להן פריימריז המועמדים יכולים לאסוף תרומות עד הגובה המותר בחוק.
דוד אמסלם: אני סברתי, ועדיין סובר, שזה אחד הדברים המושחתים שקורים במדינת ישראל כבר שנים רבות מאוד.
דוד אמסלם: הרעיון הוא לנתק כסף ממועמד.
דוד אמסלם: מועמד הוא מועמד, כסף זה כסף.
דוד אמסלם: אני לא חושב שתורמים צריכים לממן, לא את הכנסת, לא את בית המשפט ולא את המועמדים.
דוד אמסלם: דרך אגב, אני לא קורא לזה תורמים.
דוד אמסלם: לכל תורם יש משהו פוטנציאלי שהוא יכול גם, לפחות בחלק מן המקרים, לבקש.
דוד אמסלם: לכן אני חושב שזה לא נקי, זה דבר שצריך להיעלם מן העולם, ויפה שעה אחת קודם.
דוד אמסלם: לכן יזמתי את הצעת החוק הזאת.
דוד אמסלם: אני מציע שכרגע נעבור להקראה של הצעת החוק, אלא אם כן חברי הכנסת רוצים להתייחס במספר מילים.
אוסאמה סעדי: מה עם בחירות ברשויות המקומיות?
דוד אמסלם: אנחנו לא עוסקים כרגע בבחירות ברשויות המקומיות.
דוד אמסלם: אנחנו עוסקים כרגע בבחירות מקדימות לכנסת, בתוך המפלגות.
אוסאמה סעדי: יש התייחסות גם לרשויות המקומיות?
דוד אמסלם: ברשויות המקומיות, דרך אגב, אין פריימריז.
דוד אמסלם: הפריימריז שאנחנו מדברים עליו כרגע בהצעת החוק הזאת הוא בחירות מקדימות של המועמדים במפלגות.
אוסאמה סעדי: אבל יש נבחר ציבור ברשות מקומית.
<קריאה: הורדנו את זה.
<קריאה: בגרסה הראשונה זה הופיע ואחר כך זה ירד.
דוד אמסלם: היו הרבה שינויים בוורסיות.
דוד אמסלם: כעת נתייחס לוורסיה האחרונה.
אוסאמה סעדי: תנו לפחות לחברי הכנסת, לא לחברי הכנסת לשעבר, את הגרסה האחרונה.
<לאה קריכלי: זה מופיע על המסך בטבלט.
דוד אמסלם: אתה רוצה שאני אסדר לך משהו?
<תומר רוזנר: לפני שנתחיל בהקראה אני מבקש להתייחס להצעה.
<תומר רוזנר: הצעת החוק כפי שאושרה על ידי מליאת הכנסת בקריאה בדיון מוקדם עברה אלינו לעבודה.
<תומר רוזנר: במהלך התקופה שבין אישור הכנסת לבין הדיון היום קיימנו סדרה ארוכה של דיונים אינטנסיביים עם המציעים, עם גורמים מטעם הממשלה, לרבות השר לוין, עם גורמים ממשרד מבקר המדינה, משרד האוצר ומשרדים אחרים כדי לנסות וללבן את ההצעה.
<תומר רוזנר: נעשו שינויים מהותיים.
<תומר רוזנר: ההצעה כפי שמונחת בפניכם היום בעצם שונה מאוד מן ההצעה כפי שאישרה אותה מליאת הכנסת בקריאה הטרומית, בין היתר מן הטעם, שהצבענו בפני המציעים על כך שיש בהצעה המקורית כפי שהייתה בשעתו פגיעה משמעותית שעשויה להיחשב בלתי מידתית בעיקרון השוויון ויש מקום לשפר את ההצעה.
<תומר רוזנר: אתייחס, ברשותך, אדוני, במישור העקרוני – ההצעה מבקשת להתייחס רק לבחירות מקדימות לתפקיד חבר הכנסת, לא לרשויות מקומיות, לא לתפקיד יושב-ראש מפלגה ולא לתפקידים אחרים.
<תומר רוזנר: הנוסח שמונח לפניכם מתייחס רק לבחירות מקדימות כאלה שמתקיימות סמוך לבחירות לכנסת.
<תומר רוזנר: כלומר, רק במקרה הספציפי הזה יהיה הסדר מיוחד שסוטה מההסדר שקיים היום בחוק לגבי בחירות מקדימות.
טלב אבו עראר: מה זה "למועמדים אחרים"?
<תומר רוזנר: מועמדים שאינם נבחרי הציבור.
דוד אמסלם: מועמדים חדשים.
דוד אמסלם: הרי הרציונל לכאורה, מה הבעיה שעמדה בפנינו?
דוד אמסלם: בסופו של דבר רצינו שכולם ימומנו ושהכול יהיה בלי כסף ובלי כלום.
דוד אמסלם: אלא מה, אם זה בחינם אז יבואו 50,000 מועמדים.
דוד אמסלם: יגידו: "המדינה מחלקת כסף.
דוד אמסלם: למה לא ניקח?
דוד אמסלם: " אמרנו שזה לא הגיוני, הרי צריך למצוא כאן איזון.
דוד אמסלם: לכן חשבנו בעניין הזה שתועמד לרשותם הלוואה עם ערבויות אישיות ובסופו של דבר אם אדם ייכנס לכנסת אז הוא יקבל את הכסף ויחזיר את ההלוואה, היא תהפוך למענק.
אוסאמה סעדי: מה עם חבר כנסת שלא נבחר בבחירות המקדימות?
דוד אמסלם: אמרנו שחבר כנסת שלא נבחר לא מחזיר כי הוא כבר בתוך הכנסת.
דוד אמסלם: הבעיה היא לגבי מועמדים חדשים שאינם בכנסת.
דוד אמסלם: חבר כנסת לכאורה כבר קנה את כרטיס הביקור שלו והוא נכנס לכנסת, הוא כבר אסף תרומות פעם.
אוסאמה סעדי: אבל עכשיו אתה נותן לו כסף, 300,000 שקל לבחירות המקדימות.
דוד אמסלם: בכל מפלגה בהתאם לגודל שלה.
אוסאמה סעדי: 300,000 שקל או 200,000 שקל, לא משנה.
אוסאמה סעדי: הוא לא נבחר בפריימריז ולא נכנס לכנסת הבאה.
אוסאמה סעדי: הוא לא מחזיר את הכסף?
דוד אמסלם: מה מוזר בעיניך?
אוסאמה סעדי: קודם כול, אין שוויון.
דוד אמסלם: גם היום אין שוויון בין מפלגה חדשה למפלגה קיימת.
אוסאמה סעדי: אתה מדבר עכשיו על מועמדים, לא על מפלגה.
דוד אמסלם: במה יש שוויון?
אוסאמה סעדי: מועמד שרוצה להתחרות בפריימריז צריך לקבל הלוואות.
אוסאמה סעדי: אבל עכשיו אתה אוסר עליו לקבל תרומות.
דוד אמסלם: אדם שהוא לא חבר כנסת יכול לאסוף תרומות.
דוד אמסלם: אני אספתי תרומות ונכנסתי לכנסת.
דוד אמסלם: הבעיה שלי לא עם זה שאתה אוסף תרומות, אין לי בעיה אם אתה אוסף תרומות ולא נכנס לכנסת.
דוד אמסלם: הבעיה שלי היא אם אספת תרומות ואז נכנסת לכנסת, ועכשיו אתה אמור, מה שנקרא, לממש את ההשקעה שהשקיעו בך.
דוד אמסלם: זה הנתק שאנחנו רוצים לעשות.
דוד אמסלם: לכן אם אתה לא חבר כנסת ואתה רוצה לאסוף תרומות – תאסוף תרומות.
דוד אמסלם: אני אספתי תרומות ונכנסתי לכנסת, אף אחד לא מימן אותי.
דוד אמסלם: דרך אגב, יש אותו שוויון.
דוד אמסלם: אם נכנסת לכנסת אנחנו רוצים שתחזיר את התרומות בגלל שאתה כבר חבר כנסת ואנחנו לא רוצים שתהיה חייב למישהו כסף.
דוד אמסלם: לכן יש כאן שוויון מוחלט.
דוד אמסלם: אין לי מושג מאיפה הטענה הזאת באה בכלל.
דוד אמסלם: אני חושב שהרעיון ברור מאוד.
דוד אמסלם: אני מתפלא עליך, אוסאמה סעדי, שאתה לא מבין את הרציונל, שאנחנו רוצים לנתק את הכסף מחברי הכנסת.
דוד אמסלם: חברי הכנסת לא אמורים לקבל מאף אחד כסף.
דוד אמסלם: הם יכולים להשתכנע ברעיון, אפשר לשכנע אותם בכיוון, אבל בוודאי לא שמישהו תרם לו כסף ובגלל זה הוא מצביע כך או כך ולא נעים לו מהבן אדם, זה לא אצלנו.
דוד אמסלם: דרך אגב, במוסד רגיל, אני מניח, רק על זה היו מקימים חטיבה ועוצרים את כולם.
טלב אבו עראר: איך תהיה בטוח שהוא מחזיר את הכסף שנתרם לו?
דוד אמסלם: עוד מעט ניכנס למנגנון.
דוד אמסלם: זה יהיה דרך הכנסת, לא דרך המפלגות.
דוד אמסלם: יש את מבקר המדינה ויצטרכו להגיש לו את הדוח כמו היום.
דוד אמסלם: זה יהיה כמו היום, רק דבר אחד יהיה שונה:
דוד אמסלם: במקום לקחת כסף מאנשים המדינה תממן את זה.
דוד אמסלם: היא תגיד לאדם:
דוד אמסלם: אל תיקח כסף, שלדעתי הוא כסף לא נקי, כסף אסור, אנחנו ניתן לך את הכסף, תסתפק במה שניתן לך, אחרת נוריד לך שליש ממה שעד עכשיו יכולת לאסוף, ואתה תגיש דוח למבקר המדינה, בדיוק כפי שנהגת עד היום.
אוסאמה סעדי: אפשר לדבר על העיקרון?
דוד אמסלם: קודם ניתן לתומר רוזנר לסיים.