GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוד אמסלם: אז מה, הוא יודיע לעצמו?
<ארבל אסטרחן: אפשר לכתוב "חשב הכנסת".
<ארבל אסטרחן: אפשר לכתוב גם "יושב-ראש הכנסת באמצעות חשב הכנסת".
<איל זנדברג: הבעיה קיימת גם קודם.
דוד אמסלם: כן, לגבי כל זה.
<איל זנדברג: שם יש החלטות יותר משמעותיות.
<איל זנדברג: מה שקראת קודם, שלא היה הצדק סביר ל- - -.
דוד אמסלם: בכל המקומות שזה המבקר, נרשום.
<איל זנדברג: "מבקר המדינה ויושב-ראש הכנסת" עכשיו יהיה "מבקר המדינה וחשב הכנסת"?
דוד אמסלם: "יושב-ראש הכנסת" זה מונח.
<חיים אבידור: רגע, מה זה "מבקר המדינה וחשב הכנסת"?
<איל זנדברג: זה נכון אבל מבקר המדינה – תסתכלו על הסעיפים שם.
<תומר רוזנר: הסעיפים קובעים שמבקר המדינה הוא בעל שיקול הדעת.
דוד אמסלם: אל תגזים – מי זה יושב-ראש הכנסת?
דוד אמסלם: מי זה חבר הכנסת?
דוד אמסלם: ...
<חנה רותם: בהקשר לסעיף קטן (ח) – יש פה פערי זמנים משמעותיים מאוד כי איך מבקר המדינה יודיע שאדם לא הגיש לו דוח – אגב, הדוח מוגש 10 שבועות אחרי תום תקופת הבחירות – כאשר את הכסף צריך לתת עם תחילת תקופת הבחירות?
<תומר רוזנר: אנחנו מדברים על ה-15%.
<חנה רותם: אבל גם במועד הזה, של ה-15% שנותנים לפי ההצעה הזאת על פי דוח, אז יש הבדל בין לא להגיש דוח לבין דוח שלילי.
<חנה רותם: יש כאן פערי זמנים.
דוד אמסלם: אם הוא לא הגיש דוח בכלל אז הוא לא מקבל כלום.
דוד אמסלם: כל ה-15% לא ניתנים.
<יצחק בקר: זה מתנכה.
דוד אמסלם: אם הוא הגיש דוח שגוי או שמבקר המדינה חושב שצריך לקנוס אותו- - -
<תומר רוזנר: בסעיף קטן (ח) הכוונה להפנות לסעיף קטן (ו) ולא לסעיף קטן (ב), כלומר הנושא של מי שלא הגיש דוח יתייחס ל-15%.
<נדב שיינברגר: למה קבעו 85%?
דוד אמסלם: יש מימונים אחרים של המדינה מול הרשויות ומול המפלגות וכך זה שם.
<נדב שיינברגר: יכול להיות שגם את זה צריך להוריד, את ה-85%.
דוד אמסלם: אלה עקרונות שקיימים בחוקים אחרים.
<נדב שיינברגר: כדי להתמודד עם בעיית המקור התקציבי אולי אפשר להוריד כאן.
דוד אמסלם: הוא בא להתיש אותי היום.
<תומר רוזנר: יש לו 4.5 מיליארד שקל בקופה והוא לא יודע מה לעשות איתם.
דוד אמסלם: הוא בא להוציא לי את הנשמה היום.
<חיים אבידור: לא דיברנו על כך שנעביר גם לנבחר הציבור ישר על ההתחלה את כל ה-100% ולא 85%?
דוד אמסלם: זה בילט-אין אצל מבקר המדינה גם בכל מיני מקומות אחרים.
דוד אמסלם: זאת אומרת, אתה נותן לאדם 85% ואומר לו: אם אתה לא מתנהל נכון- - -
<חיים אבידור: במימון בחירות זה 85%.
<תומר רוזנר: אתה מציע לתת 100%?
דוד אמסלם: אני לא מציע את זה.
דוד אמסלם: גם אם זה ידרוש עוד סבב, לא מדובר בהרבה.
<חיים אבידור: אין לי בעיה עם זה.
דוד אמסלם: חיים אבידור, בסוף אני חושב שאתה צריך להגיד לאדם: "אם לא תתנהג כשורה אתה לא תקבל".
דוד אמסלם: אחרת, הוא ייקח את הכסף ו"יצפצף" על כולם, יגיד: "לא הכנתי דוח", ועכשיו לך תרדוף אחריו.
דוד אמסלם: דרך אגב, הוא ממושמע למערכת.
דוד אמסלם: אם לא התנהגת כשורה – אין בעיה, אם לא הבאת את הדוח, אם לא צירפת חתימה אז לא תקבל.
דוד אמסלם: תומר רוזנר, תסביר לנו עד כאן.
<תומר רוזנר: כאן אנחנו מדברים על הסדר ההלוואה וגם נבהיר שזה נעשה באמצעות מוסד כספי.
<תומר רוזנר: ההסדר כאן קובע ממתי אפשר לקבל הלוואה ומה סכום ההלוואה.
<תומר רוזנר: כמובן שזה חל על מועמד שאיננו נבחר הציבור.
<תומר רוזנר: הוא יכול לבחור לקבל הלוואה מאוצר המדינה.
דוד אמסלם: זה בהנחה שאנחנו משאירים את ההסדר הקיים שדיברנו עליו.
<תומר רוזנר: לקראת הקריאה הראשונה אני מניח שאנחנו ממשיכים עם ההסדר הזה.
דוד אמסלם: אמרתי שלאור מה שעלה כאן
דוד אמסלם: נראה לי שאולי נשנה אבל אדבר אתכם על זה.
<חיים אבידור: אם אפשר להעיר דבר מה על המוסד הכספי.
<חיים אבידור: ביקשתי ממך זמן היערכות להפעלת החוק, ואתה אמרת:
<חיים אבידור: עד 24 שעות – כמה שאתה רוצה.
<חיים אבידור: ..
דוד אמסלם: והגזמתי קצת...
<חיים אבידור: לבחור מוסד כספי לא ניתן ב-24 שעות, זה עניין של מכרז.
דוד אמסלם: אנחנו נבקש את העזרה של משרד האוצר, שהוא ייצר לנו את הפלטפורמה מול הבנקים.
<תומר רוזנר: אני רק מזהיר אתכם שבנושא אחר שהיה בחקיקה והוסדר בו מוסד כספי, חקיקה שעסקה בנושא הפקדות של עובדים זרים, החוק התעכב 7 שנים בגלל שהיו קשיים במציאת מוסד כספי שייאות לבצע את המטלה המורכבת של קבלת פיקדונות.
דוד אמסלם: לכן יכול להיות שזה גם יתרום לחשיבה שלי לבטל את הנושא, מה שדיברתי קודם.
דוד אמסלם: אני יותר מתגבש סביב הרעיון שאמרנו.
דוד אמסלם: אני לא רוצה לפתוח את זה כאן אבל נשמע לי סביר יותר כמעט בכל פרמטר שאם אנחנו מאפשרים למועמד החדש לאסוף תרומות אז הוא ימשיך לאסוף תרומות ויהיה כמו כולם.
<תומר רוזנר: זה רק מחריף את האי-שוויון.
<יצחק בקר: כפי שאדוני אמר, כשאדוני אסף את התרומות הוא עשה את זה אל מול אנשים אחרים שהיו רשאים לאסוף תרומות ולא לקבל מימון בחינם מן המדינה.
<יצחק בקר: לעומת זה עכשיו יהיה באמת אי-שוויון לכאורה די ברור, כי מי שיוכל לאסוף תרומות יעשה את זה אל מול אנשים שיש להם ביד את הכסף מהמדינה מלכתחילה.
<איל זנדברג: אנשים שלא צריכים להשקיע אנרגיה באיסוף תרומות.
דוד אמסלם: אתה אומר שהאי-שוויון שלו היה מול אלה שהוא התמודד מולם?
<יצחק בקר: עכשיו יהיה.
<יצחק בקר: מי שירצה להתמודד מול חברי כנסת מכהנים או שרים, יתמודד מול אנשים שיש להם כבר מלכתחילה את הכסף ביד מהמדינה עם הכרזת יום הבחירות, שזה לא היה המצב של אדוני כאשר הוא התמודד מול מועמדים אחרים.
<איל זנדברג: אל מול המאמצים להשיג תרומות.
<נדב שיינברגר: אבל רוב המועמדים החדשים שמתמודדים בכלל לא מתמודדים מול חברי הכנסת המכהנים.
<איל זנדברג: מה זה "רוב האנשים"?
<נדב שיינברגר: הרי גם היום אתה יכול להגיד שהמצב לא שוויוני.
<נדב שיינברגר: יש לך התמודדות במחוזות, יש לך התמודדות בארצי.
<נדב שיינברגר: רוב החדשים מתמודדים במחוזי.
דוד אמסלם: בסוף אנחנו נצטרך להביא את זה למקסימום שוויון עם מקסימום פרקטיקה.
דוד אמסלם: אנחנו לא יכולים לדבר באופן תיאורטי.
דוד אמסלם: זה הרעיון שאנחנו רוצים לקדם אותו.
<יצחק בקר: אז אפשר ללכת לכיוון השני, שלכולם תהיה הלוואה שתהפוך למענק.
דוד אמסלם: אבל אז חבר כנסת שמכהן, על פי הצעת החוק אתה מפריע לו לקחת תרומות.
<יצחק בקר: אבל אתה נותן לו את הכסף ביד בתור הלוואה.
דוד אמסלם: אבל אם הוא לא נכנס לכנסת הוא צריך להחזיר את ההלוואה.
דוד אמסלם: מאין?
<יצחק בקר: כמו כל אחד אחר.
דוד אמסלם: לא, אני הסברתי.
דוד אמסלם: חבר כנסת מכהן, זה מה שאמרתי קודם, בעצם כבר לקח תרומות בעבר מכל מיני אנשים כדי להיכנס לכנסת.
דוד אמסלם: אנחנו כאילו מרעים את מצבו היום באופן דרמטי.
דוד אמסלם: הרי יכולנו לומר לו: "קח תרומות והכול בסדר".
<חיים אבידור: אם חבר הכנסת יקבל הלוואה הוא יצטרך להביא ערבות בנקאית.
<חיים אבידור: מאין הוא יביא ערבות בנקאית?
<חיים אבידור: הוא יבקש מאיזה תורם שייתן לו.
<יצחק בקר: זה מחסום בלתי עביר ל- - -
דוד אמסלם: הרי בסופו של דבר גם למועמד הקודם שרוצה להתמודד ולא רוצה לקחת הלוואה, מותר לו לקחת תרומות.
דוד אמסלם: אז חזרנו שוב לסיפור של התרומות.
דוד אמסלם: אנחנו רוצים לנתק את חברי הכנסת המכהנים מתרומות.
דוד אמסלם: נניח שאני חדש ורוצה להתמודד.
דוד אמסלם: אומרים לי: "קח הלוואה".
דוד אמסלם: אני אומר: "חבר'ה, אם לא יבחרו בי כיצד אוכל להחזיר 200,000 שקלים?"
<יצחק בקר: אבל זו בדיוק המצב של המועמד החדש.
<יצחק בקר: אני מבין את זה, למרות שאדוני אמר שמחזירים את התרומות אחר כך, גם חברי הכנסת.
<תומר רוזנר: גם פה נוסיף שזה לא יהיה באמצעות חשב הכנסת.
<תומר רוזנר: בכל מקום שיש צורך להחזיר, יהיה כתוב "באמצעות חשב הכנסת".
<חנה רותם: יש פה משהו לגבי העניין של ההלוואה ביחס לתרומות שניתנו.
<חנה רותם: אני לא יודעת אם להיכנס לזה עכשיו מכיוון שאולי הדבר הזה ישתנה.
<חנה רותם: אם מסכום ההלוואה יופחתו התרומות שהוא קיבל זה יכול ליצור פה איזו בעיה.
<חנה רותם: אני יכולה להציג מצב היפותטי: אדם לא לוקח את מלוא ההלוואה, הוא לוקח רק חלק.
דוד אמסלם: אני רוצה לגבש את זה.
דוד אמסלם: עכשיו "ירד לי האסימון", אני חוזר לוורסיה הראשונה.
דוד אמסלם: תומר רוזנר דיבר החוצה, איציק בקר דיבר פנימה ואז "ירד לי האסימון".
דוד אמסלם: בגדול, המנגנון שצריך להיות, שיש בנק – מועמד שהוא חבר כנסת נשים בצד, את זה פתרנו, אני מדבר כרגע על מועמד חדש.
דוד אמסלם: רק תקשיבו למה שנדב שיינברגר אומר, אני רוצה להציג לכם את כל התמונה.
דוד אמסלם: מועמד חדש, אם הוא מתמודד במחוזות, מדובר לרוב במועמדים שהמימון שלהם נמוך מאוד.
דוד אמסלם: כל המועמדים המחוזיים שנכנסים, מספר הבוחרים בהם הוא כמו של מועמד ארצי אחד.
דוד אמסלם: אם יש למשל 20 חברי כנסת שהתמודדו בארצי ונכנסו 30 חברי כנסת, כל ה-10 האחרים הם כאילו מועמד אחד ארצי.
<חנה רותם: אני לא התייחסתי לדבר הזה.
דוד אמסלם: לכן, מה שיקרה בפועל, שחבר כנסת חדש, אופציית המימון שלו היא באמצעות הבנק והוא ייתן ערבות בנקאית בגובה ההלוואה.
דוד אמסלם: יתנו לו הלוואה בתנאים מסוימים, שהמדינה תחליט מה הם התנאים.
<תומר רוזנר: מכספי המדינה כמובן.
דוד אמסלם: כמובן שהמדינה כבר "תסגור" מול הבנק איך משלמים, אבל האדם מביא ערבות אישית, שאם בסופו של דבר הוא לא יוציא את זה למטרות הראויות הוא לא יקבל כלום.
<תומר רוזנר: הוא צריך להחזיר את ההלוואה.
דוד אמסלם: או אם הוא צריך להחזיר ולא מחזיר – מחלטים את הערבות.
דוד אמסלם: דרך אגב, במקביל האדם יכול לאסוף תרומות.
דוד אמסלם: האדם עושה את החשבון.
דוד אמסלם: הוא הרי לא רוצה לחשוף את עצמו לחובות בגלל שהוא מביא ערבות אישית, זה כמו כסף מזומן, אז הוא אומר: "עזוב אותי מן הבנק, אני אאסוף תרומות", או שהוא אומר: "אקח הלוואה קטנה מהבנק, אני הרי צריך לתת ערבות בנקאית, אני הולך להביא צ'ק בנקאי, להפקיד אותו".
דוד אמסלם: הרי גם הבנק שלו, למה שהוא ייתן לו ערבות אישית?
דוד אמסלם: הוא יגיד לו: "אדוני, תשכיב את הכסף".
דוד אמסלם: לדעתי הוא יאזן בין הדברים.
<חנה רותם: אני מבינה את הכוונה, אבל זה לא מה שאומר הסעיף.
דוד אמסלם: בסעיף אנחנו נסדיר את זה.
<תומר רוזנר: חבר הכנסת אמסלם אומר, ואנחנו נצטרך לתקן בהצעת החוק, זה לא בא לידי ביטוי בהצעת החוק, שאם אתה נבחרת אתה חייב להחזיר את הכסף לתורמים ולקבל מימון.
דוד אמסלם: זה מה שאנחנו נעשה.
<תומר רוזנר: כרגע זה לא מופיע בהצעת החוק ונצטרך להוסיף את זה.
<תומר רוזנר: יחד עם זה, אני רוצה להצביע על כך שהפרקטיקה מלמדת, יש כבר הוראה כזאת בחוק לגבי יתרה שלא נוצלה בבחירות מקדימות רגילות, שצריך להחזיר לתורמים או למפלגה.
<חנה רותם: או לאוצר המדינה, אם לא מחזירים לתורמים כי הם נמצאים בחוץ לארץ.
<תומר רוזנר: שואלת הגברת רותם האם בהקשר הזה מתעוררים קשיים בהחזרת הכסף על ידי התורמים.
<חנה רותם: היום כאשר מתקבלת תרומה מעל לתרומה המותרת, או במקרה שנשארת יתרת תרומות, רוב המועמדים מעדיפים להחזיר את זה.
עליזה לביא: אחרי הבחירות.
<חנה רותם: בוודאי.
עליזה לביא: זה בהצהרה של חבר הכנסת?
<חנה רותם: לא.
<חנה רותם: זה בהוכחה.
דוד אמסלם: עליזה לביא, אגיד לך איך זה עובד.
דוד אמסלם: בפועל כל צ'ק שאתה מקבל מתורם – זה מסובך מאוד – אתה צריך לפתוח חשבון בנק.
דוד אמסלם: אתה צריך לדווח למבקר המדינה בתוך שבועיים על כל צ'ק שאתה מקבל, אתה מצלם לו אותו ושולח לו אותו, ואתה רושם מי נתן לך מה.
דוד אמסלם: הוא מפרסם את זה באתר מיד.
עליזה לביא: בזמן אמת משרד מבקר המדינה רואה את זה?
דוד אמסלם: כל הציבור רואה, גם את יכולה להיכנס לאתר ולראות מי תרם.
עליזה לביא: אני רוצה לדעת אם חנה רותם עוקבת אחרי זה.
עליזה לביא: אני שואלת לגבי מעקב.
<חנה רותם: הביקורת של מבקר המדינה עוקבת אחרי כל ההכנסות וההוצאות.
עליזה לביא: אני רוצה את זה לפרוטוקול, אני רוצה לשמוע את זה.
דוד אמסלם: אחרי כן אתה מגיש למבקר המדינה דוח הוצאות.
דוד אמסלם: אתה כותב לו, למשל, קניתי דגלים.
דוד אמסלם: הוא ישאל אותך: מה פתאום?
דוד אמסלם: דגל לא עולה ככה, הפרזת, תסביר לי.
דוד אמסלם: אתה מעביר לו את החשבוניות.
דוד אמסלם: זה ביקורת "חבל על הזמן", סיוט לעבור את זה, לא פשוט.
עליזה לביא: מועמד שלא נבחר, אתם גם מבקרים אותו?
<חנה רותם: הביקורת שוויונית כלפי כל המועמדים.
עליזה לביא: מבחינת השקיפות לציבור, הכול שוויוני?
דוד אמסלם: כולם עוברים את הביקורת, כולם.
<חיים אבידור: מה קורה עם מועמד שהביא ערבות של מישהו אחר, של תורם, לא שלו, ועם הערבות הזאת לקח הלוואה, ואחר כך הוא לא פרע את ההלוואה ומימשו את הערבות?
<חיים אבידור: למעשה הוא קיבל פה פעמיים.
<חנה רותם: אתה מתפרץ לדלת פתוחה.
<חנה רותם: אגב, גם הערבויות מפורסמות לציבור וכל חוב שלא נפרע, בין אם זה ערבות שחולטה או חוב לספק שלא נפרע, נחשב לתרומה.
עליזה לביא: בסדר, זה גם בכנסת.
דוד אמסלם: אתה צריך רואה חשבון שיעשה לך את החישובים.
דוד אמסלם: בא אחד החברים ואומר לך: עליזה, אני אעשה לך את הנהלת החשבונות, ולא שילמת לו, הכול מתוך חברות.
דוד אמסלם: הם מחשבים את זה כתרומה, בשווי.
יואב קיש: אני מתנצל שאיחרתי, ראיתי שמתקיים דיון אז באתי לכאן.
דוד אמסלם: עליזה לביא, לא ידעתי שאת רוצה לדבר, אחרת היית מקבלת את רשות הדיבור לפניו.
עליזה לביא: אמנם התגעגעתי אליך.
דוד אמסלם: זה הדדי.
דוד אמסלם: אבל לא ביקשת.
דוד אמסלם: יואב קיש אמר לי שהוא רוצה לדבר.
יואב קיש: אני פשוט צריך ללכת בעוד רבע שעה ולכן ביקשתי.
יואב קיש: אני מבקש לשאול שתי שאלות קצרות: אחד הדברים שמטרידים את כולנו פה זה נושא הכספים שמגיעים למועמדים ואיך הם משפיעים.
יואב קיש: עוד נושא שאני חושב שצריך להטריד הוא שאנחנו נמצא בקרב חברי כנסת ונציגי ציבור רק אנשים שיש להם כסף.
יואב קיש: לְמה אני מתכוון?
יואב קיש: אני שואל על מועמד חדש שרוצה לקבל הלוואה מן הבנק או ערבות בנקאית.
יואב קיש: הוא לא יכול לגייס תרומות, אם הבנתי נכון.
דוד אמסלם: הוא יכול, אם הוא רוצה.
דוד אמסלם: היחיד שיכול זה הוא.
יואב קיש: זה קודם כול נותן לי תשובה.
יואב קיש: כלומר מועמד חדש שרוצה לגייס תרומות – אז מה?
יואב קיש: אז אתה לא חושש?
דוד אמסלם: אם הוא לא נכנס לכנסת- - -
יואב קיש: אם הוא נכנס?
דוד אמסלם: אם הוא נכנס, הוא יקבל כסף ויחזיר את התרומות.
יואב קיש: אז פה אתה פותר את הבעיה, שהוא לא יהיה מחויב לתורמים.
<תומר רוזנר: אתה לא פותר את מלוא הבעיה.
דוד אמסלם: את החלק המרכזי שלה.
יואב קיש: עוד שתי שאלות.
יואב קיש: ראשית, למה ההחלטה לצמצם את תקרת ההוצאה?
<נדב שיינברגר: היא עדיין גבוהה מדי.
יואב קיש: אז בואו נמנע ממועמדים להתמודד בכלל וגמרנו, זה לא יעלה כסף.
<איל זנדברג: זה יורד לגבי כולם.
יואב קיש: אז בוא תבטל, שלאף אחד לא יהיה כלום.
יואב קיש: דודי אמסלם, לי יש בעיה עם זה, אני אומר לך.
דוד אמסלם: זה רשום בפנינו.
יואב קיש: אנחנו מתמודדים על 100,000 ויותר קולות אפשריים, ומה לעשות שהסכומים האלה נמוכים מאוד גם כך ויש עם זה בעיה.
דוד אמסלם: הסברתי את זה קודם לחברים.
דוד אמסלם: בליכוד יש לנו יותר מ-150,000 בעלי זכות בחירה.
דוד אמסלם: אני למשל שולח להם מכתב.
דוד אמסלם: המכתב עולה בערך 2.50 שקלים: הבול עולה 2.10 שקלים ואפילו קצת יותר עולה המעטפה והמכתב.
דוד אמסלם: במכתב אתה מודיע למצביע מי אתה, מה אתה, שאתה מבקש תמיכה, אתה מודיע לו על המצע שלך וכולי.
דוד אמסלם: בזה לבד הגענו ל-400,000 שקל ועוד לא עשית כלום.
יואב קיש: כלומר אתה לא יכול לשלוח מכתב לכל המתפקדים.
דוד אמסלם: אז אתה לא שולח לכולם.
דוד אמסלם: אתה מתחיל לעשות קומבינציות.
דוד אמסלם: אתה אומר: אולי אשלח לחלק, למשל רק לחברי מרכז.
דוד אמסלם: אבל בגדול, יואב קיש צודק במהות.
דוד אמסלם: בוודאי שבליכוד התקרה נמוכה.
דוד אמסלם: גם אם בליכוד יהיו מיליון מתפקדים עדיין התקרה היא 450,000 שקל.
יואב קיש: לא, היא עולה, זה לפי מספר המועמדים.
יואב קיש: אני אומר לך כבר עכשיו שזו בעיה.
יואב קיש: אז תבטלו לכולם, שלא נעשה קמפיינים, אין כסף, ונגמר העניין.
<נדב שיינברגר: רגע, לא לתת כסף עבור התרומות?
<נדב שיינברגר: מה הוא מציע?
יואב קיש: אמרתי שאפשר לבטל את הפריימריז.
יואב קיש: ההערה השנייה, אם כבר יש כסף ונותנים למפלגות שלא עושות פריימריז אז זה לא מקובל עליי, אז קח את הכסף הזה ותן אותו לפריימריז.
יואב קיש: מה זה, אתנן מפלגתי כדי שלא יתנגדו?
יואב קיש: לא מקובל עליי שמפלגת כולנו, מפלגת יש עתיד, המפלגות החרדיות שאין בהן פריימריז יקבלו כספים מהעניין הזה, לא מקובל עליי.
דוד אמסלם: נרשם בפנינו.
דוד אמסלם: רשות הדיבור לעליזה לביא.
יואב קיש: הנה, הם לא רוצים את הכסף...
עליזה לביא: אה, זה מהמקום שאנחנו רוצים כסף?
יואב קיש: לא, אתם לא רוצים, תודיעו שאתם לא רוצים והכסף ילך לאן שהוא צריך ללכת.
עליזה לביא: כל ההסדר של הצעת החוק הזאת הוא שלכם.
עליזה לביא: אז אנחנו אשמים?
יואב קיש: תודיעו שאתם לא רוצים את הכסף.
עליזה לביא: חשבתי שהיית בפגרה ונחת וקצת השתזפת, משהו.
עליזה לביא: כלום.
עליזה לביא: חזרת אותו דבר.
דוד אמסלם: עליזה לביא, תדברי אתי.
עליזה לביא: מה יהיה אתו?
עליזה לביא: תגיד.
דוד אמסלם: יואב קיש עכשיו בא.
דוד אמסלם: דרך אגב, הוא אמר דברים של טעם, באמת.
דוד אמסלם: אנחנו רק עושים פה איזונים בין הצרכים, כמו בכל חוק, את יודעת.
דוד אמסלם: אבל בואו נעבור לעניין.
דוד אמסלם: דרך אגב, היוזמה הזאת היא שלי, זה הצעת חוק פרטית, זה לא יוזמה של כל הליכוד.
דוד אמסלם: חלק מאנשי הליכוד לא אוהבים את היוזמה הזאת.
עליזה לביא: דודי אמסלם, דווקא מכיוון שזאת יוזמה שלך, אני רוצה להבין את הרציונל שעומד מאחוריה.
עליזה לביא: לתחושתי הצעת החוק הזאת לא מספיק מבושלת.
עליזה לביא: גם אם הכוונה טובה וראויה ובאה לעשות פה תיקון, כי אין מה לומר, פריימריז זה אבי אבות החטאים והתקלות, השיטה עצמה יוצרת הרבה מאוד בעיות אתיות.
יואב קיש: היא טובה יותר מרשימה מסדרת.
יואב קיש: אל תדברי על הפריימריז.
עליזה לביא: לא אמרתי על הפריימריז בליכוד, אמרתי כשיטה.
יואב קיש: אני לא מסכים.
דוד אמסלם: אנחנו באמצע הקראה של סעיפים.
דוד אמסלם: זה לא מין דיון תיאורטי.
דוד אמסלם: אתה ביקשת לדבר.
דוד אמסלם: הבנתי את הרעיונות.
דוד אמסלם: עליזה לביא, תגידי את מה שאת אומרת.
דוד אמסלם: אני רוצה לחזור להקראה.
עליזה לביא: אני באמת מבינה את המקום שממנו התחלת בחשיבה.
עליזה לביא: אני חושבת שההחלטה נכונה וראויה.
עליזה לביא: אתה יודע מה, גם אמיצה.
עליזה לביא: לבוא ולומר על שיטה שבה אתה נבחרת ועתיד להיבחר שוב, כך אני מאחלת לך, שאתה רוצה לתקן תיקון, לומר: "תשמעו, חבר'ה, יש פה בעיה" – לא שמעתי מהרבה חברי כנסת אחרים שנכנסו בשיטה הזאת, שצריכים להיבחר בשיטה הזאת, שאומרים: "בואו נתקן".
עליזה לביא: אז פה "שאפו" ענק, דודי אמסלם.
עליזה לביא: אבל אני חושבת שהדרך לתיקון עדיין לא שלמה ויש בה הרבה מאוד חורים.
עליזה לביא: המהירות במקרה של הצעת חוק כזאת- - -
דוד אמסלם: תגידי לנו מה התשובות.
עליזה לביא: אין לי את כל התשובות.
עליזה לביא: אני חושבת שכולנו באנו מצוידים עם כמה וכמה חוות דעת.
דוד אמסלם: אני התחלתי את הדיון בהצעת החוק לפני שעתיים.
<איל זנדברג: שעתיים ו-50 דקות.
דוד אמסלם: סליחה, 3 שעות.
דוד אמסלם: אני, תומר רוזנר, חיים אבידור ואנשי משרד מבקר המדינה דנו עליה שעות על גבי שעות.
דוד אמסלם: ניסינו לטייב את הצעת החוק, ועדיין אנחנו בשלב של הדיונים.
דוד אמסלם: אני באמת מכבד אותך מאוד וגם מעריך אותך מאוד.
דוד אמסלם: אני אפילו מבקש, תעברי על הצעת החוק.
דוד אמסלם: יש פה עוד דברים שתוך כדי תנועה אנחנו משנים עכשיו, ב-3 השעות עד כה שינינו פה המון דברים.
דוד אמסלם: היכן שתחשבי שצריך תיקון – בואו נתקן.
עליזה לביא: אני רוצה לשאול שאלה, ואולי דיברתם על זה קודם.
עליזה לביא: יש שני סוגים של חברים: חבר כנסת מכהן---
עליזה לביא: אבל אני רוצה לקבל תשובה.
יואב קיש: על מה שאני שאלתי דיברתם?
דוד אמסלם: מה שטוב, אני אוהב אתכם.
דוד אמסלם: כל אחד יבוא, ישאל שאלה ויקבל תשובה, למרות שדיברנו על זה.
דוד אמסלם: לא יחזיר.
יואב קיש: ואם הוא לא ייבחר?
דוד אמסלם: גם אם הוא לא ייבחר.
עליזה לביא: ואדם חדש שלא נבחר צריך להחזיר?
דוד אמסלם: אבל את מחזירה אותי אחורה.
עליזה לביא: אני לא מחזירה.
עליזה לביא: אני אומרת את זה מהמקום – תן לי להסביר ואז תענה.
דוד אמסלם: אבל חסר לך מידע.
דוד אמסלם: אסביר לך את המעגל ואז תביני.
דוד אמסלם: על זה דיברתי לפני 3 שעות.
דוד אמסלם: הרעיון הוא זה: חבר כנסת מכהן אסור לו לאסוף תרומות.
דוד אמסלם: נגמר עניין התרומות.
דוד אמסלם: למועמד חדש יש שתי אופציות: מותר לו לאסוף תרומות, ואם הוא לא רוצה הוא יכול לקחת הלוואה שהמדינה מעמידה לרשותו.
דוד אמסלם: בנוסף, הוא יכול לקחת גם וגם.
דוד אמסלם: כאשר הוא נכנס לכנסת הוא מקבל כסף כדי להחזיר לתורמים בגלל שכחבר כנסת הוא לא צריך להיות חייב לתורמים.
דוד אמסלם: אם הוא לא נכנס לכנסת – יש לו בעיה עם התורמים שלו.
דוד אמסלם: חבר כנסת מכהן אסור שיהיה לו בכלל קשר עם תורמים.
דוד אמסלם: אין יותר תרומות, אין כלום.
דוד אמסלם: אנחנו רוצים במהות לנתק בין חבר הכנסת לבין תורמים.
דוד אמסלם: אמרתי בהתחלה, אני לא יודע איך החוק הזה בכלל עבר פעם בכנסת, איך כל שומרי הסף, אלה שכל הזמן מעירים לי בעיקר על דברים אזוטריים או דברים לא חשובים בקשר לחקיקה שאני מחוקק, איך הם לא רואים דבר כזה.
דוד אמסלם: מישהו תורם לי כסף סתם?
דוד אמסלם: הוא לא יבקש ממני משהו תמורת זה, פוטנציאל?
דוד אמסלם: ולפעמים חלק מן האנשים תורמים לכמה מועמדים ממפלגות שונות, כאשר כל מפלגה חושבת בכלל אחרת מהשנייה.
דוד אמסלם: אני בא ממקום אחר, אני רוצה לקחת את זה למקום נקי יותר.
עליזה לביא: ככה.
דוד אמסלם: ואיך היום הן ייכנסו?
עליזה לביא: תן לי להסביר.
עליזה לביא: קודם כול, המקום הזה, כל המציאות הכלכלית במדינת ישראל, אנחנו רואים כאן עיוות לאורך כל הדרך.
עליזה לביא: תסתכל כמה נשים מקבלות כסף בעסקים זעירים, תראה כמה נשים מקבלות הלוואות, כמה הן מורגלות.
עליזה לביא: מה יקרה?
עליזה לביא: אני אומרת לך – אנחנו נראה בסופו של דבר שפחות מועמדים חדשים בכלל, גברים ונשים, נכנסים למשחק, ויטריד אותי שפחות נשים ישתתפו במשחק.
דוד אמסלם: איך היום הן משתתפות?
עליזה לביא: קודם כול, אצלכם יש גם שריוּן.
דוד אמסלם: אבל זה לא משנה את השיטה שלנו.
עליזה לביא: אני כן אתך.
עליזה לביא: יש פה בעיה חמורה, גם פגיעה בדמוקרטיה של ישראל וגם פגיעה שתהיה פה בנשים.
עליזה לביא: אנחנו נראה פחות נשים בכנסת.
עליזה לביא: אני חושבת שזה רעיון לא טוב.
דוד אמסלם: אני אענה לך את התשובה, אבל אני רוצה להתקדם.
דוד אמסלם: זה בכלל לא קשור למבנה המפלגתי.
דוד אמסלם: מפלגות שרוצות לשריין מקומות לנשים בלי בחירות, בלי כלום – זה לא קשור לעניין.
דוד אמסלם: דרך אגב, אני רוצה לספר לך ששריוּן של נשים היה אצלנו גם בלי בחירות, בלי פריימריז.
דוד אמסלם: משריינים אפילו אישה ספציפית.
דוד אמסלם: יש שריוּן למשבצת "אישה", ופעם היה גם שריוּן של אישה עם שם פרטי ושם משפחה.
דוד אמסלם: זה משהו פנימי.
דוד אמסלם: זה ימשיך להיות.
דוד אמסלם: הקושי בפריימריז הוא קושי שקיים, גם היום, בלי קשר לכלום.
דוד אמסלם: אישה שרוצה היום להתמודד צריכה לאסוף תרומות וקשה לה.
דוד אמסלם: קשה גם לי.
דוד אמסלם: או שלא קשה, אולי אני לא רוצה.
דוד אמסלם: זה לא משנה את המצב שלה היום.
עליזה לביא: זה משנה.
עליזה לביא: היא לא תוכל להחזיר הלוואות.
דוד אמסלם: אז שתיקח תרומות, כמו היום.
דוד אמסלם: היום אין לה הלוואה.
עליזה לביא: אני מוטרדת מאוד.
דוד אמסלם: הבנתי, אבל אני רוצה להתקדם ולהציע לך משהו מעשי יותר מבחינתי וחשוב לי יותר.
דוד אמסלם: תקראי את הצעת החוק כפי שנתקן אותה.
עליזה לביא: מתי אתה רוצה להגיש את הנוסח החדש?
דוד אמסלם: אדבר עם תומר רוזנר, זה תלוי בו.
דוד אמסלם: בוורסיה הזאת היו עשרות תיקונים עד עכשיו.
דוד אמסלם: יש גם עוד נושאים שאנחנו צריכים להבהיר בינינו.
דוד אמסלם: אני מציע שלאחר שתראי את הנוסח המתוקן ותקראי אותו תבואי אליי עם הצעות, אשמח מאוד.
עליזה לביא: אני לא חברת ועדה.
עליזה לביא: אני מבקשת שתשלחו לי את נוסח הצעת החוק.
דוד אמסלם: בסדר, עוד מעט לאה קריכלי תבוא ותגידי לה.
דוד אמסלם: אני לא רואה את זה כקשור למפלגות.
דוד אמסלם: דרך אגב, אני גם לא מתווכח כרגע מי עושה פריימריז ומי לא, זה לא חשוב, אני לא נכנס לזה, מה יותר נכון ומה פחות נכון.
דוד אמסלם: כולנו מבינים שאנחנו צריכים לנקות את המערכת הפוליטית.
דוד אמסלם: היכן ששיטה מסוימת גורמת לחיבור של הון ושלטון, צריך לפרק את זה.
<חנה רותם: אדוני, אם נוכל לחזור לנוסח שהוקרא.
<חנה רותם: יש לי הערה לגבי סעיף קטן (ה) שאומר: "הלוואה לא תהפוך למענק ...
<חנה רותם: אם התקיים אחד מאלה: (1) המועמד לא הגיש דוח למבקר המדינה".
<חנה רותם: כפי שאמרתי קודם, עלולים להיות פערים.
<חנה רותם: והדבר השני בוודאי: "(2) המועמד הפר הוראה מהוראות סעיפים...", שזה משהו שאפשר לדעת רק לאחר דוח מבקר המדינה.
<תומר רוזנר: מה ההערה?
<חנה רותם: מתי ההלוואה הופכת למענק?
<חנה רותם: אם ההלוואה הופכת למענק ביום כינוס הכנסת- - -
דוד אמסלם: את זה תסגרו ביניכם, אבל לדעתי ההלוואה הופכת להיות למענק אחרי שיפורסם דוח מבקר המדינה.
דוד אמסלם: אחרת, מה עשינו בזה?
<תומר רוזנר: את צודקת, אנחנו נבהיר.
<עידן בנימין: אפשר שאלה קטנה בעניין הזה?
<עידן בנימין: אם ניסיתי בחוץ, לקחתי הלוואה ונכשלתי, אני יכול עכשיו לגייס תרומות?
דוד אמסלם: את זה אתה יכול לעשות תמיד.
דוד אמסלם: דרך אגב, אתה יכול לגייס לעצמך תרומות כל הזמן בכל נושא.
<איל זנדברג: אם תצליח.
דוד אמסלם: אם תצליח אז תודיע לעוד כמה אנשים שיתפרנסו מזה יפה.
<נדב שיינברגר: בקטע הזה של ההלוואה למתמודד החדש עלולה להיווצר סיטואציה של שיתוף פעולה בין מתמודד ישן למתמודד חדש.
<נדב שיינברגר: מתמודד חדש במחוזות צריך פחות כסף כי הוא נדרש לפחות בוחרים והוא יכול לעשות שיתוף פעולה עם מתמודד ישן.
דוד אמסלם: אהבתי את התחכום, אבל אתה יודע, בסופו של דבר שיתופי פעולה גם היום יכולים להיות בכל הנושאים.
דוד אמסלם: עזוב, בואו נתקדם.
<תומר רוזנר: עד כאן.
<תומר רוזנר: אנחנו נעיר שבעקבות השינויים במיקום של הסעיפים יש הפניות שצריך לדייק אותן ואנחנו נעשה את זה כמובן בעת שנביא את הנוסח לקראת ההצבעה.
<תומר רוזנר: חלק מן התיקונים הם תיקונים טכניים, כפי שהסברתי קודם, שנועדו להשלים את ההסדרים שקבענו קודם ולהעביר אותם לסעיפים הרלוונטיים.
שיש כאן: תיקון אחד, אנחנו מבהירים שהדוחות שיוגשו צריכים להתייחס לכל ההכנסות, לא רק לתרומות.
שיש כאן: זה לבקשת משרד מבקר המדינה.
שיש כאן: תיקון מהותי נוסף הוא הוספת עבירה פלילית, שמבהירה ששימוש שלא למטרות הפריימריז בכספי המימון יהווה עבירה פלילית.
דוד אמסלם: דרך אגב, היום בתרומות זה לא עבירה פלילית?
<חנה רותם: זה גם וגם.
<חנה רותם: יש גם סנקציית המבקר וגם עבירה פלילית.
<חנה רותם: המחשבה הייתה שסנקציות המבקר הן ישימות יותר.
<חנה רותם: הולכים לתחום הפלילי בדברים האלה ולכן אני חושבת שאולי כדאי שזה יהיה לא רק בתחום הפלילי.
דוד אמסלם: אולי נשאיר את זה כפי שזה עכשיו, גם וגם.
דוד אמסלם: אני מניח שנשאר טווח.
<חנה רותם: משתמש בכספי מימון – זה לא קיים היום בסנקציות המבקר.
דוד אמסלם: זה גם תלוי.
דוד אמסלם: אם מישהו קנה בייגלה בדרך, ישר מר יצחקי יקפוץ עליו?
דוד אמסלם: דרך אגב, חלק מן המימון הזה, יכול להיות שנוריד כמה תקנים ממשטרת ישראל, תהיה להם פחות עבודה.
דוד אמסלם: זה חלק מן המקורות של משרד האוצר.
<חנה רותם: אם אתה יכול להבהיר את הסעיף שמדבר על ניכוי של 15%.
<חנה רותם: אם זה בתוך אותה סנקציית מבקר זה יכול להיות אחוז גדול יותר?
<תומר רוזנר: אכן דיברנו על זה בישיבה מקדימה.
<תומר רוזנר: הנושא הזה הוא ב"צריך עיון".
<תומר רוזנר: השאלה שהעלה משרד מבקר המדינה, שהיא שאלה טובה ואין לנו תשובה טובה עליה כרגע, היא האם הסנקציות שמבקר המדינה יכול להטיל, שמגיעות עד 30% מסכום המימון, מתווספות לכך שנשלל ממנו 15% מן המימון שהוא לא קיבל מלכתחילה, כזכור, זאת אומרת שהסנקציות יכולות להיות עד 45%.
דוד אמסלם: מה המצב היום בחוק המפלגות?
<תומר רוזנר: אין היום את השאלה הזאת כי אין מימון.
דוד אמסלם: נניח בחוק מימון המפלגות, אני מדבר על המפלגות עצמן, הרי המבקר קונס אותן.
<חיים אבידור: יש להן אחר כך מימון שוטף מכוח עצמן.
דוד אמסלם: אני שואל האם למבקר יש הגבלה בגובה הקנס.
<תומר רוזנר: השאלה היא מה גובה הסנקציה המקסימלי.
דוד אמסלם: קשה לי לתת את החיתוך האמיתי, אבל נניח שאדם קיבל את המימון ויצא עם אשתו לנופש בשווייץ, אז זה בוודאי לא קשור לבחירות, אין שום קשר.
דוד אמסלם: הוא גנב.
דוד אמסלם: זה משהו אחד.
דוד אמסלם: לעומת זה, אדם קנה חולצות ואתם חשבתם שזה לא רלוונטי לבחירות, אינני יודע למה, אז הוא חשב שכן, אתם חשבתם שלא, יש כאן מחלוקת.
<תומר רוזנר: זה בתחום האפור.
דוד אמסלם: בדיוק, בתחום ההגיוני שיש בו מחלוקת.
דוד אמסלם: היות ואתם "חותכים" את העניין אז אתם מחליטים.
<ארבל אסטרחן: זה לשיקול דעת.