GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אילן מלכא: מתוך אוכלוסייה של 2,500 שנמצאים במרכזי התעסוקה בשב"ס, התקציב הזה להכשרות שלהם ולכל מיני קורסים חדשים שאנחנו כל הזמן מביאים - -
דוד אמסלם: אילן, אתה שלם עם זה, זה טוב לך?
<אילן מלכא: מבחינת מרכיב תקציבי הקניות, ניתן לראות פה את החלוקה, איך הפלח הזה, איך העוגה הזאת מתחלקת מבחינת תקציב הקניות.
<אילן מלכא: בסך הכל עברנו על זה, היושב-ראש, בפילוח - -
דוד אמסלם: כן, אני רואה.
<אילן מלכא: בסוגיה של הפיתוח, צריך לומר, זה המספר, זה הנתון.
<אילן מלכא: 161 מיליון שקל זה עם תוספות של שנה שעברה.
<אילן מלכא: זה לארגון שהוא צריך להתאים את עצמו למציאות.
<אילן מלכא: זה מעט מאוד.
<אילן מלכא: אנחנו עושים כל מאמץ בתהליכי התייעלות - -
דוד אמסלם: כמה תקציב הפיתוח של המשטרה?
<אליעזר רוזנבאום: 500 בערך.
<עמיחי דוד: 365 מיליון.
יעקב אשר: כולל התחנות החדשות במגזר הערבי, כולל הנוספות, או שבלי זה?
<אליעזר רוזנבאום: בסיס התקציב.
דוד אמסלם: תראו, אני אגיד לכם, נראה לי שהשב"ס לא מתוקצב כמו שצריך.
דוד אמסלם: תקציב הפיתוח של כל השיפוצים וכו' ב-161 מיליון שקל - - עשינו סיור בבית סוהר אחד, אני מניח שנעבור לבית סוהר השני.
דוד אמסלם: עמיחי, אני מבקש שתבוא איתנו.
דוד אמסלם: כשתראה בעיניים תבין על מה אנחנו מדברים.
דוד אמסלם: תשמע, תקציב הפיתוח אצלם יותר חשוב מאשר של המשטרה, כי יש להם הרבה מה לפתח.
דוד אמסלם: אצל המשטרה זה בא בכל מיני סעיפים שונים.
דוד אמסלם: פה אני רואה תקציב פיתוח שכולל הכל - 160 מיליון שקל.
יעקב אשר: זו אחזקה של - -
דוד אמסלם: הם צריכים בזה לגלגל אירוע של כמעט 25 אלף איש.
דוד אמסלם: איפה הסוהרים עצמם, שזה עוד 9,000 שצריך לטפל בהם?
דוד אמסלם: זה למעלה מכל משטרת ישראל.
דוד אמסלם: גם התנאים קשים.
דוד אמסלם: זה לא פשוט להיות בבית סוהר ולנהל את העסק הזה.
<עמיחי דוד: זה, בין היתר, סדרי העדיפויות של הארגון.
דוד אמסלם: כן, אבל סדרי העדיפויות שלהם זו לא התשובה.
דוד אמסלם: כי יכול להיות שמישהו פעם תקצב אותו.
דוד אמסלם: אני זרקתי אתי זה כהערה, אבל כשאנחנו ניכנס לרזולוציה, כפי שאמרתי, וגם לכל הנושא הזה של המטר לאסיר וכו', אני אכנס שם גם לזום של התנאים, של התנאים של כל בן אדם, מה הם עושים לו.
דוד אמסלם: זה לא רק חדר.
דוד אמסלם: צריך גם קבוצה תומכת.
דוד אמסלם: הוא צריך לצאת איזה אדם נורמאלי שאנחנו רוצים לשקם.
דוד אמסלם: אם בגן החיות הקופים מידי פעם יוצאים, שמים להם פינת משחקים שיהיה קצת מעניין, באז וודאי לבני אדם.
זאב בנימין בגין: האוצר והשב"ס, האם יש לכם הערכה ראשונית, או אתם מפתחים, לגבי ההפרש נטו, אם הוא חיובי או שלילי לאורך זמן, נגיד בעוד 4 או 5 שנים, כי בכל זאת מספר גדול מאוד של אסירים לא יהיו בבתי הסוהר אלא יהיו בקהילה?
זאב בנימין בגין: הנתונים שאנחנו זוכרים הם בערך מחצית מהתקציב הנדרש לשיקום בקהילה מאשר בבת הסוהר.
זאב בנימין בגין: אז צפוי חיסכון שנתי לעומת המצב הנוכחי.
זאב בנימין בגין: יכול להיות שאתם תאמרו: אנחנו מאזנים את זה.
זאב בנימין בגין: עם כל הבינוי שיהיה דרוש בליווי של זה אנחנו נמצאים באיזון.
זאב בנימין בגין: שאלתי העקרונית יותר - האם הסכום שייחסך למערכת יישאר בשב"ס?
זאב בנימין בגין: אם לא דנתם, לא דנתם, ואז אני מציע את זה כנקודה לדיון בשבועות הקרובים.
<עמיחי דוד: התשובה היא שעוד לא הגענו לסוגיה הזאת.
<עמיחי דוד: ברור שאם מחר בבוקר, בהתאם לדורנר ולמדיניות של הממשלה, יהיה שינוי במדיניות הענישה ומספר האסירים יפחת ברמה דרמטית, זה גם יהיה מלווה בהפחתה תקציבית.
<עמיחי דוד: זה כמו כל משרד שאם הוא משנה פעילות לכיוון כזה או אחר יש לזה משמעות תקציבית.
מיקי לוי: יש מפתח לאסיר?
זאב בנימין בגין: אם יהיו פחות אסירים, האם הכסף יישאר לפיתוח?
דוד אמסלם: בני, אחרי זה נדבר על זה.
<אילן מלכא: מבחינת תהליך תכנית עבודה, אני לא אפרט פה את כל התהליך.
דוד אמסלם: אתה יודע מה, אני אתערב בזה בשנייה.
דוד אמסלם: מה שאמר בני זה דבר מאוד חשוב.
דוד אמסלם: התקצוב של האסירים צריך להיות על בסיס משתנה ועל בסיס קבוע, צריך להיות על בסיס ההוצאה הקבועה והמשתנה.
דוד אמסלם: יש להם אינטרס לקבל אסירים, כי הם מקבלים תקציב.
דוד אמסלם: יש הוצאה קבועה, שזה לא קשור אליהם אם הם קיבלו או לא קיבלו אסירים, את זה הם מקבלים גם אם בבית סוהר אין אפילו בן אדם אחד, ויש הוצאה משתנה, שזה באמת פר אסיר, ואז אין לו מוטיבציה לקבל.
<עמיחי דוד: אנחנו רואים את הדברים עין בעין.
<אילן מלכא: מבחינת תכנית העבודה עצמה, כמובן ההקשר הוא למדיניות השר וליעדי הנציבה.
<אילן מלכא: התכנית של 2017 היא חלק מתכנית רב-שנתית, כאשר בשנה הזאת אנחנו מתכננים אותה כתכנית רב-שנתית של שירות בתי הסוהר עד 2022.
<אילן מלכא: היא מסתכלת על כלל מרכיבי המשימה בראייה רב-שנתית, לא כל שנה בנפרד.
<אילן מלכא: אפשר לראות בשקף הבא את התהליך שנעשה.
<אילן מלכא: זה לא כולל הכל, אבל יש פה איזה שהוא תהליך תכנון סדור שהביא אותנו לתכנית העבודה, עם הערכות יסוד, עם הגורמים המשפיעים, וכמובן מרכיבי התכנון בהקשר הזה.
<אילן מלכא: דיברתי מילה על התר"ש.
זאב בנימין בגין: כתוב פה שהקצאת המשאבים נעשתה בשום שכל בהתאם לסדרי העדיפויות.
זאב בנימין בגין: האם הייתה לכם הנחה שנתית ורב שנתית לגבי התקציב שאתם עשויים לקבל, כמובן בתיאום עם האוצר?
זאב בנימין בגין: דיברנו בדיון הקודם על תר"שים שלא מתכנסים תקציבית - אני אומר את זה מתוך ניסיון מסוים, עוד מלפני 20 ו-30 שנה.
זאב בנימין בגין: מה זה "בשום שכל"?
זאב בנימין בגין: בשום שכל זה גם לראות את המגבלות של האוצר, את הנכונות של האוצר, לראות החלטות ממשלה צפויות או את מה שהשר רואה לנגד עיניו.
<אילן מלכא: התשובה שלי מתחלקת לשניים.
<אילן מלכא: לגבי תכנית העבודה - -
זאב בנימין בגין: דרך אגב, לא צריך שיהיה כתוב בשום שכל.
זאב בנימין בגין: אנחנו יודעים שאתם עובדים בשום שכל, זאת אומרת, זו ההנחה שלנו.
<אילן מלכא: נקודת העבודה התקציבית של 2017 ו-2018 בהחלט הייתה על הבסיס שלנו.
זאב בנימין בגין: מה לגבי 2022?
<אילן מלכא: לגבי התכנית הרב-שנתית, סיימנו את שלב התכנון.
<אילן מלכא: אנחנו נבוא קודם כל עם התכנון התקציבי למשרד, אחרי זה לאוצר.
<אילן מלכא: אנחנו נייצר את התנאים שאפשר ליישם בראייה רב-שנתית.
<אילן מלכא: טרם הגענו לזה.
זאב בנימין בגין: אתם רואים את המגבלות?
זאב בנימין בגין: זה לא שאתם אומרים: תביאו מה שדרוש bottom-up, שכל מחלקה תגיד מה דרוש לה.
<אילן מלכא: לגבי סוגית התר"ש, במכה אחת אפשר לראות את הנושאים.
דוד אמסלם: עזוב את הנושאים.
דוד אמסלם: ברמות העקרוניות, לאיזו תקופה מתייחס התר"ש?
דוד אמסלם: לכמה שנים התכנית הרב-שנתית?
<אילן מלכא: 5 שנים.
דוד אמסלם: זאת אומרת, אתם בונים תכנית רב-שנתית ל- 5 שנים.
חמד עמאר: מתי זה יתחיל?
דוד אמסלם: הוא אומר שזו התכנית שלהם כרגע.
חמד עמאר: מתי מתחילים בתכנית הרב-שנתית?
<אילן מלכא: אנחנו במעלה הדרך.
יעקב אשר: הם עוד לא התחילו.
יעקב אשר: הוא אמר שהם מגבשים את זה.
<אילן מלכא: עד חציו של 2018 אנחנו אמורים לסיים.
חמד עמאר: מתי תתחילו לעבוד בתכנית תר"ש של 5 שנים?
<אילן מלכא: 2019 תהיה שנת היישום הראשונה, לא 2018.
דוד אמסלם: אוצר, אתם סגורים איתם לגבי תקצוב רב-שנתי ל-5 שנים?
יעקב אשר: הם עוד לא ראו את התכנית.
<אילן מלכא: עוד לא סיימנו את שלב התכנון.
דוד אמסלם: אני מסכים איתך שאני קודם כל רואה את התכנית, אחרי זה קושר את הכסף, ורק אחרי זה רב עם זה.
דוד אמסלם: זה לא סותר את התכנית.
דוד אמסלם: זו הראייה שלך ל-5 שנים לפחות?
<אילן מלכא: אפשר לראות פה ממש את הנושאים עצמם שהתר"ש הולך לעסוק בהם.
<אילן מלכא: אפשר לראות פה את הצוותים של התשתיות, את עולם המודיעין, המערך הטכנולוגי, כל התפיסה של ניהול האסירים שלנו, עולם התקציב שאנחנו הולכים להסתכל עליו בראייה רב שנתית, לראות מה אפשר לעשות, לקשור את התקציב בתחילת הדרך, לעשות דברים ולהתעצם.
<אילן מלכא: זה בהחלט משהו שאני מניח שגם יגיע לפתחכם בהמשך.
<אילן מלכא: לגבי תכנית העבודה עצמה, ממש ב-3 דקות.
<אילן מלכא: היא נוגעת במרכיבי המשימה העיקריים.
<אילן מלכא: יש פה ממש דוגמאות.
<אילן מלכא: זה לא כל הנושאים שעסקנו בהם במרכיבי המשימה שאתם רואים פה - עולם הביטחון, הטיפול באסיר, אבל אם ניקח רק לדוגמה את הטיפול באסיר, אפשר לראות פה את הנושא עצמו.
<אילן מלכא: אפשר לראות חלק מהמשימות שנגענו בשנה האחרונה סביב עולם האסיר, בעיקר עולם התקו"ן – 16 מיליון, 20 מיליון.
<אילן מלכא: אפשר לראות מה עושים עם הכסף הזה בשנה הרביעית, וקצת תמונות בסוף איך הדבר הזה נראה.
<אילן מלכא: זה דרמטי.
<אילן מלכא: צריך לומר, ההחלטה והתקצוב שלה זה משהו שהוא מאוד משמעותי.
<אילן מלכא: אנחנו רואים את האסירים, רואים את הרדיו פוקוס שהוא מרכיב מאוד משמעותי, את מרכזי החינוך.
<אילן מלכא: אפשר לראות פה גם את המספרים.
<אילן מלכא: השנה הכנסנו עוד 1,330 אסירים לתקו"ן רק בגלל התשתיות והמשימות שקשורות לתקו"ן.
<אילן מלכא: זה משמעותי.
דוד אמסלם: זאת אומרת, אתם הרחבתם את התשתיות.
<אילן מלכא: הרחבנו את היריעה.
דוד אמסלם: לכמה אנשים אתם נותנים טיפול בתקו"ן הזה?
<אילן מלכא: אפשר לראות פה את המספרים רק בחלק מהמרכיבים.
דוד אמסלם: בגרוסו מודו, על כמה אנחנו מדברים?
<מתי שולץ: אנחנו רוצים להגיע לכל האסירים.
<אילן מלכא: סדר גודל של 40% או 50% עוברים בתחנות השונות של השיקום.
<אילן מלכא: אנחנו נרצה להרחיב את היריעה.
<אילן מלכא: כמובן התשתית מאפשרת.
<אילן מלכא: כל שנה ושנה יש תכנית שעוסקת בדבר הזה.
<מתי שולץ: יש 7,000 אסירים שפוטים.
<מתי שולץ: אנחנו רוצים להגיע לכולם.
<אילן מלכא: גם במשאב האנושי אנחנו מטפלים.
<אילן מלכא: במעמד הזה אני שמח לבשר שהקמנו השנה את מרכז ההדרכה הארצי בשערי אברהם, פרויקט דגל של שירות בתי הסוהר שכל גורמי ההדרכה וההכשרה נמצאים במתקן אחד אחוד, מה שהיה מפוזר עד עכשיו.
<אילן מלכא: זה מתקן החינוך של צה"ל לשעבר.
<מתי שולץ: ליד צומת מסמיה.
דוד אמסלם: בשערי אברהם הייתה פנימייה.
דוד אמסלם: תראה, אני מייחס לזה חשיבות עצומה דווקא בשירות בתי הסוהר.
דוד אמסלם: לפי הבנתי, בסוף סוהר הוא גם סוג של אסיר.
דוד אמסלם: הוא צריך לקבל טיפול נפשי כמעט.
דוד אמסלם: זה לא פשוט לקחת בן אדם ולשים אותו עם אסירים שהוא צריך לטפל בהם.
דוד אמסלם: לטעמי, הוא אמור להיפגע נפשית מהר מאוד.
דוד אמסלם: צריך לתמוך בו בחופשים, בשיחות, באוורור.
<מתי שולץ: בנופשים.
דוד אמסלם: בוודאי, גם בנופשים.
זאב בנימין בגין: גם טיפול מקצועי.
חמד עמאר: אתם מקדישים תקציב לנושא הזה?
<אילן מלכא: זה כל המענה הרווחתי לסובב, המצוקות וכו', וגם סביבת העבודה שלו, איך הוא - -
דוד אמסלם: אתם מרגישים שאתם נותנים לזה מספיק תשומת לב אמיתי?
דוד אמסלם: אני מייחס לזה חשיבות עצומה לא פחות מהמתקנים.
<אילן מלכא: בחלק מהמקרים, גם בתוך המתקנים, סביבת העבודה היא לא הכי טובה.
<אילן מלכא: אנחנו עושים מאמץ, כמו בשאר הדברים, כדי לשפר את זה כל הזמן.
דוד אמסלם: שאתם מוציאים אותם, נותנים להם אוויר.
<אילן מלכא: יש טיולים, יש ימי - -
דוד אמסלם: השתלמויות, נופש משפחות.
<אילן מלכא: יש פעילות רווחה.
דוד אמסלם: דברים כאלה שאתה מוציא את הבן אדם, נותן לו קצת להתאוורר.
דוד אמסלם: הוא נמצא בסיר לחץ.
דוד אמסלם: אחרת הוא ישתגע.
חמד עמאר: יש תכנית מוסדרת לנושא הזה?
חמד עמאר: מה שהעלית זו נקודה מאוד מאוד חשובה.
חמד עמאר: אותו צעיר בן 23,24 - -
דוד אמסלם: הוא בגיל 30 זקוק כבר לטיפול נפשי.
דוד אמסלם: תשים בחור לעבוד בבית סוהר 5 שנים, אם לא מטפלים בו הוא יכול להשתגע.
<אילן מלכא: הנושא הראשון לפתחנו כרגע זה כל מה שקשור לקידום תשתיות ארגוניות - אני מדבר על מתקני כליאה חדשים שברור לנו שזה צריך להיות תקצוב חיצוני - ותכנון תכנית העבודה בהקשר לייעוד ומדיניות השר והנציבה.
<אילן מלכא: לארגון יש יכולת מוכחת לקחת תקציב ולעשות איתו את הדברים שהוא מתכנן.
<אילן מלכא: ראית את אחוזי הביצוע.
<אילן מלכא: אתה רואה, יש תקציב, יש תכנון, אנחנו יודעים לעשות את זה.
<אילן מלכא: יש לנו גורמי ביצוע שיודעים לבצע את הדבר הזה, לממש את זה.
<אילן מלכא: יש את הסוגיה של התר"ש, שזה נושא דרמטי לארגון ב-5 השנים הקרובות.
דוד אמסלם: קודם כל, תודה רבה לך, אילן.
דוד אמסלם: אני באמת שמח שהחשיבה שלכם היא רב-שנתית.
דוד אמסלם: גם אם היא לא מתוקצבת, לפחות זה נותן vision למה הארגון חושב.
דוד אמסלם: באמת אחלה מצגת, תודה רבה.
דוד אמסלם: מכך אנחנו לומדים איך הארגון באופן בסיסי מתנהג, איפה הדגשים והחולשות שלו.
יעקב אשר: קודם כל, אני מצטרף, זו מצגת מאוד מקצועית, בהחלט משקפת, אנחנו לומדים מזה הרבה מאוד דברים.
יעקב אשר: אני חושב דווקא לעורר ולתת זרקור על הנקודה שעלתה כאן בהתחלה - אתה אמרת אותה, וכרגיל דודי לקח את הריבאונד כמו שצריך - בנושא הזה של החשיבה, החישוב לא רק של ה-4 מטר של החדר.
יעקב אשר: זאת אומרת, אם אנחנו הולכים לפרויקט הזה של מימוש פסיקת בג"ץ ומחר יבנו עוד 2,3 מתקנים אבל בפרמטרים שכל ההתחשבות היא רק במיטה, בחדר, בכיור - -
דוד אמסלם: הוא מדבר על הברוטו.
יעקב אשר: זה כמו בתי ספר בלי מעבדות, זה כמו בתי ספר בלי כל המשטחים הציבוריים והכל.
יעקב אשר: חייבים לעמוד על זה שהמתקנים הישנים יהיו כאלה שאפשר בשיפוץ פנימי להסב אותם לדברים האלה, כי יש צורך ענק בשיקום של הבן אדם, לא רק במקום שהוא ישן או מתקלח.
חמד עמאר: אמרת שלומדים טוב מאוד על הארגון דרך התקציב.
חמד עמאר: באמת לומדים על הארגון דרך התקציב.
חמד עמאר: בנושא של שיקום האסיר שדובר על ה-5 מיליון שקל, אני חושב שבנקודה הזאת צריך לראות אם הכסף הזה מספיק או שצריך להקדיש עוד יותר.
<אילן מלכא: ה-5 מיליון זה לא שיקום האסיר.
חמד עמאר: סליחה, הכשרה מקצועית.
חמד עמאר: צריך לראות אם אותם 5 מיליון שקל להכשרה מקצועית מספיקים.
חמד עמאר: יש את הנושא של הביטוח, שמהווה נתח קטן מהתקציב.
חמד עמאר: 3% מהתקציב הולך לנושא של הביטוח.
חמד עמאר: צריך לקחת בחשבון שהנושא הזה מאוד כבד.
חמד עמאר: זה נותן לנו את כל הביטוח של שירות בתי הסוהר לשנים הקרובות.
חמד עמאר: אם נישאר עם ה-3% גם בתכנית החומש שאתם בונים, זה לא יביא אותנו למקום שאנחנו רוצים להגיע בעוד כמה שנים.
דוד אמסלם: טוב, אילן, תודה רבה על המצגת, תודה רבה לכם.
דוד אמסלם: אני מבקש, תמסרו לחבר'ה שלכם את הערכתנו הרבה.
דוד אמסלם: אני באופן אישי בכל מערך המשטרה מול השב"ס חושב שהשב"ס זו הנקודה הכי חלשה, האנשים שעובדים הכי קשה, במורכבות הכי גדולה, לטעמי, כפי שאמרתי קודם.
דוד אמסלם: אני חושב שאתם צריכים לקבל את היחס הראוי בכל הנושאים– מרמת השכר, התנאים וכו', מכיוון שאני רואה את הסוהרים כאנשים שבכל המערך הזה עובדים את העבודה הכי קשה, הכי מורכבת, הכי מסובכת, הכי מתסכלת והכי פחות מוערכת.
דוד אמסלם: אני, עד כמה שאני יכול בשם כל החברים, רוצה לחזק את ידכם, להודות לכם בשם עם ישראל על כל העבודה שאתם עושים.
דוד אמסלם: לא פשוט.
דוד אמסלם: אנחנו אוהבים אתכם.
דוד אמסלם: שיהיה לנו אחלה יום.
דוד אמסלם: צהריים טובים, אני מתכבד לפתוח את ועדת הפנים והגנת הסביבה בנושא המשרד לביטחון פנים, דוח חצי שנתי – תכנון מול ביצוע תקציבי, בהשתתפות השר לביטחון פנים.
דוד אמסלם: כבוד השר, אני באמת מודה לך על ההשתתפות שלך.
דוד אמסלם: היום עשינו מתחילת היום, כל היחידות שאתה אמון עליהן, אז אני ברשותך אעביר לך את רשות השידור.
גלעד ארדן: אני מודה לך, כי פעם אחר פעם אתה מוכיח שאתה מבין היטב את התפקיד של הכנסת ושלך כראש ועדה, לא רק מקדם חוקים חשובים כפי שאתה עושה, אלא גם לפקח על פעילות הממשלה.
גלעד ארדן: אני כמובן מקבל את זה באהבה.
גלעד ארדן: הנחיתי את גופי המשרד לבוא ולתת כאן דין וחשבון מלא.
גלעד ארדן: הידיעה שיש מי שמפקח ועוקב בהחלט תורמת גם לשיפור ולתיקון, שכמו בכל גוף גדול, תמיד יש מה לשפר ותמיד יש מה לתקן.
גלעד ארדן: אני מבין שבעצם כבר הציגו הגופים המרכזיים.
גלעד ארדן: אני רק רוצה לומר כאמירה כללית ומנכ"ל המשרד הוא זה שיציג את המצגת בהסתכלות באמת גם בדגשים שאתה ביקשת, התקציביים וכוח האדם והביצוע עד כה.
גלעד ארדן: אני רק אומר ברמה הגבוהה יותר שאני מאמין שהיום המשרד לביטחון הפנים בלי קשר לפרסונות שמאיישות אותו, יש לו חשיבות יותר מאי פעם.
גלעד ארדן: אנחנו נראה את זה גם כששואלים את הציבור ואין ספק שהיום מה שמעסיק את הציבור ביום-יום שלו, מה שבעצם מפר את שלוותו או טורד את מנוחתו, כמעט כל הנושאים, מדובר בנושאים שהם תחת אחריות המשרד.
גלעד ארדן: זה יכול להיות הרעש מהשכן או הביטחון של הילד שיוצא לגינה הציבורית או בדרך לחוג או השריפה או התקלה או כל דבר אחר.
גלעד ארדן: אלה הדברים שמטרידים ושוברים את השגרה, בהיבט זה עלול להיות שלילי, של האזרחים, ולכן ההתעצמות של המשרד והיכולת שלו לתת מענה לדרישות ההולכות וגוברות של הציבור, ובצדק.
גלעד ארדן: ככול שאיכות החיים ורמת החיים עולה, הציבור מצפה לביטחון אישי ברמה גבוהה יותר ולמענה מהיר ומיידי.
גלעד ארדן: כמובן בהיבט הביטחוני אין צורך להכביר מילים.
גלעד ארדן: אם בעבר כשדיברנו על ביטחון, מה שראינו אל מול עינינו זה צה"ל, אז היום כשמדברים על ביטחון, ברור שהאיום המרכזי הוא על העורף האזרחי ועל מרכזי הערים.
גלעד ארדן: גל הטרור האחרון התחיל מירושלים ולא במקרה, כי הריבונות שלנו על מדינת ישראל בהיבט הביטחוני נבחנת יום יום בעורף ושם המשטרה ולוחמי האש הם אלו שאמורים לתת את המענה.
גלעד ארדן: די אם נסתכל, לצערנו, על רשימת הנופלים בשנתיים האחרונות כתוצאה מעימותים עם מחבלים וארגוני טרור, כולם שוטרות ושוטרים.
גלעד ארדן: הם אלה שנמצאים היום בחזית ובהיבט החברתי שאתה מאוד מקפיד עליו, גם פה אפשר לראות קורלציה, מתאם, בין עיריות חלשות, רשויות חלשות לבין מקומות שבהם אכיפת החוק והסדר היא ברמה נמוכה מדי.
גלעד ארדן: אתה עוסק רבות בחברה הערבית וזה נכון.
גלעד ארדן: אי אפשר להצליח עם מערכת חינוך בישוב או בצמצום פערים חברתיים או השקעות כלכליות אם שורר שם מערב פרוע, ולכן גם בהיבט החברתי, גם בהיבט הביטחוני, החשיבות היום של המשרד וההתעצמות שלו ומימוש התקציבים שניתנים לו, וברוך השם הצלחנו להגדיל אותם באופן משמעותי בשנתיים האחרונות, היא חשיבות גדולה.
גלעד ארדן: מכאן יציג המנכ"ל.
גלעד ארדן: בבקשה.
<אליעזר רוזנבאום: חברים, אנחנו בחזון כפי שהגדרנו אותו וגם תיקפנו אותו לאחרונה פעם נוספת, של המשרד - שיפור בביטחון האישי וחתירה ליצירת חברה בה השמירה על החוק והסדר הציבורי ודחיית אלימות ועבריינות, מהווים ערכי יסוד מובילים על מנת לאפשר איכות חיים גבוהה יותר לתושבי מדינת ישראל.
<אליעזר רוזנבאום: (הצגת מצגת) אלה תחומי האחריות שהמשרד עוסק בהם, הגופים שהם תחת המשרד, אז שלושת הגופים, הם הציגו בפניך את הביצוע התקציבי של חציון ראשון, זה המשטרה, שירות בתי הסוהר והרשות הארצית לכבאות.
<אליעזר רוזנבאום: יש לנו את הרשות להגנת עדים, יש לנו את הרשות החדשה שאתה בקיא בכל התהליכים שעשינו, של מניעת אלימות, סמים ואלכוהול.
<אליעזר רוזנבאום: יש לנו את המנהלת שעובדת בדרום, שפועלת למניעת הבנייה הבלתי חוקית, ואגף כלי ירייה שהוא במשרד לביטחון הפנים.
<קריאה: המשמר האזרחי, לא?
<אליעזר רוזנבאום: המשמר האזרחי הוא חלק מהמערך המשטרתי.
<אליעזר רוזנבאום: יש בו כ-33,000 מתנדבים.
<אליעזר רוזנבאום: מבחינת כמה נתונים, התקציב היום של המשרד הוא 17.7 מיליארד, גדל.
<אליעזר רוזנבאום: מועסקים 45,000 משרתים ומועסקים במשרד ובגופים.
<אליעזר רוזנבאום: כ-9 מיליון פניות אזרחים למוקדים.
<אליעזר רוזנבאום: צריך לזכור שיש לנו גם המוקד של כב"א ויש לנו גם את המוקד של המשטרה.
<אליעזר רוזנבאום: יש לנו גם את כלי הירייה.
<אליעזר רוזנבאום: בסך הכול אנחנו מרכזים כמות מאוד משמעותית של פניות, וכמובן מטפלים, לא רק מרכזים את הפניות אלא גם מטפלים, פניות לאזרחים.
<אליעזר רוזנבאום: כ-21,000 כלואים ו-460 סך הכול מתקנים, תחנות משטרה, תחנות כיבוי, לשכות של כלי הירייה וכו'.
<אליעזר רוזנבאום: מה שהשר ציין בראשית דבריו, אנחנו קיימנו סקר.
<אליעזר רוזנבאום: רצינו ללמוד מבחינת האזרח, איך הוא רואה את הנושא של ביטחון הפנים, סקר בקרב 1,500 אנשים, שזה מדגם מייצג.
<אליעזר רוזנבאום: 46% מתוך אלה שענו לסקר טענו שהחשיבות של ביטחון הפנים והחלקים האחרים כפי שאתם רואים אותם בעוגה, ואני חושב שזה בהחלט מספר מאוד משמעותי, שבהחלט צריכים להתייחס אליו כדי לתת לנו את המענה כדי שיהיה לנו את הכלים, את התקציב וכמובן שחובתנו אנו לבנות את התוכניות כדי להתמודד עם היעדים ועם אתגרי ביטחון הפנים.
<אליעזר רוזנבאום: הגודל של התקציב שלנו זה לא בהלימה, כשהצגתי את ה-46% כי הגודל שלנו הוא 3.8% מסך הכול התקציב של המדינה ואנחנו חושבים שהוא גדל, אבל עדיין הוא חסר גם ביחס לתקציב הביטחון.
<אליעזר רוזנבאום: אני מקווה שבשנים הבאות אנחנו נמשיך להתקדם בהיקפים משמעותיים.
<אליעזר רוזנבאום: מבחינת מדיניות השר, רק אומר שהליך התכנון במשרד לביטחון פנים הוא מסודר.
<אליעזר רוזנבאום: אנחנו מקיימים הערכת מצב שבה אנחנו משתפים כמובן עם הגופים שלנו אבל לא רק, גם עם מערכת הביטחון, גם עם גופי המודיעין.
<אליעזר רוזנבאום: אנחנו למעשה בסוף בונים בסיום הערכת המצב אנחנו מביאים בפני השר כמובן גם את האתגרים וגם את הנושאים לפי סדר עדיפות, עדיפות א', עדיפות ב', עדיפות ג' כדי שמזה אנחנו נגזור את מדיניות השר.
<אליעזר רוזנבאום: אחרי שהשר מאשר את הערכת המצב ואת סדר העדיפות אנחנו למעשה מכינים את מסמך המדיניות.
<אליעזר רוזנבאום: כמובן שזה עובר לאישור השר ולאחר מכן זה עובר לגופים, שהגופים מזה בונים את תוכניות העבודה, א', כדי ליישם את מדיניות השר וכמובן את הדברים הנוספים, אם זו מדיניות המפכ"ל, אם זו מדיניות נציב כיבוי והצלה, כמובן יחידות המשרד.
<אליעזר רוזנבאום: זה החלק האחרון, תוכניות העבודה.
<אליעזר רוזנבאום: מבחינת מדיניות השר - - -
גלעד ארדן: כמובן שבהיסטוריה של מדינת ישראל הביטויים מדיניות הנציב, מדיניות המפכ"ל לא היו אמורות להיות, אבל עם השנים התפתחו תובנות חדשות.
גלעד ארדן: פעם חשבו שמדיניות זה של המדינאים שנבחרים.
דוד אמסלם: אתה יודע, כשנפתחת הזרעית, ככול שאנחנו מתקדמים, בסוף הגולם קם על יוצרו.
גלעד ארדן: רק צריך להיזהר עם המשלים.
דוד אמסלם: אני אומר שחלק מהבעיה, שכל אחד צריך לעשות את תפקידו.
דוד אמסלם: מי שלש את הבצק, שילוש את הבצק.
דוד אמסלם: מי שאופה, שיאפה.
<אליעזר רוזנבאום: מדיניות השר, הנושא הראשון זה השיטור הרגלי.
<אליעזר רוזנבאום: החשיבות שלו היא ברורה.
<אליעזר רוזנבאום: אנחנו למעשה מקצים משאבים בעיקר לכוח אדם למקומות שאנחנו חושבים ששם צריך גם מעבר לשיטור הממונע ולשיטור העירוני, את השיטור הרגלי.
גלעד ארדן: אנחנו נשלים עד סוף השנה, תחילת שנה הבאה קליטה של 500 שוטרים חדשים שרק הולכים ברגל.
גלעד ארדן: אין להם רכב.
דוד אמסלם: דרך אגב, כמה הולכים ברגל ובאופניים?
גלעד ארדן: 500.
דוד אמסלם: רק 500?
גלעד ארדן: כל השוטרים הולכים ברגל.
גלעד ארדן: אין שוטר שרק בניידת.
דוד אמסלם: מהבית לרכב.
גלעד ארדן: לא, לא, לא.
גלעד ארדן: כל השוטרים מסיירים, אבל סיור מבוסס בדרך כלל על ניידות סיור, בין אם זה יחד עם פקח עירוני או שני שוטרים או באלף ואחד, וגם היום יש שוטרים שכל תפקידם זה הימצאות פיזית ברחובות ללא הפסקה.
גלעד ארדן: אתם רואים את זה בירושלים, אתה רואים את זה בדרום תל אביב, אתה רואה את זה בעוד מקומות.
גלעד ארדן: אני כמדיניות החלטתי לחזור עוד יותר ולחזק את השיטור הקלאסי וגם כדי לחזק את תחושת הביטחון וגם כדי לייצר יכולת לתת מענה לכל אירוע שעלול להתפתח בחופי רחצה.
גלעד ארדן: כל מפקד מחוז מגדיר איפה ריכוזי האוכלוסייה במחוז שלו ואנחנו שם נותנים מענה באמצעות שוטרים שאזור ההקפה, בגלל זה קוראים לזה שוטר מקוף, הוא רק נמצא באותם אזורים.
גלעד ארדן: זה היה רגיל שזה רק בירושלים.
גלעד ארדן: היום יש את חופי תל אביב, בקרוב חונכים את הכנרת, אילת, עמק האלכוהול בקריות.
גלעד ארדן: זה בימים ובשעות שהציבור נמצא שם וצריך את המענה המיידי ואת תחושת הביטחון.
דוד אמסלם: קודם כול אני שמח באמת שקידמת את הנושא הספציפי הזה.
דוד אמסלם: אני באמת חושב שרוב שוטרי משטרת ישראל צריכים להיות בשיטור הרגלי הזה.
דוד אמסלם: תחושת הביטחון היא מאוד חשובה.
דוד אמסלם: כשאני הייתי ילד, דרך אגב, הכרתי את השוטר שלנו ברחוב, ואז איך אמרתי?
דוד אמסלם: כשמישהו היה רק צועק על אשתו, הוא היה קורא לו מהחלון, אומר לו, תיזהר.
גלעד ארדן: לא מאמין שברחוב שלך היו כאלה אירועים.
דוד אמסלם: האמת היא שכשהתארחתי אצל אחרים ראיתי את זה.
<אליעזר רוזנבאום: זה לגבי שוטרי המקוף.
<אליעזר רוזנבאום: כפי שנאמר, הם נמצאים בפוליגונים ששם יש באמת את הצורך, את הנוכחות ואת הביטחון האישי וכמובן אירועים שהתרחשו שם, באמת למנוע אותם, ואם צריך לעשות את השינויים בהתאם להערכת המצב, אז משנים את זה בהתאם להערכת המצב.
<אליעזר רוזנבאום: הנושא השני זה החברה הערבית.
<אליעזר רוזנבאום: דיברנו על זה גם כשהמפכ"ל היה בבוקר, על החשיבות בנוכחות המשטרתית.
דוד אמסלם: אני חושב שיש דברים שהוועדה מכירה והוצגו כאן בהרחבה, אז אין צורך להעמיק.
<אליעזר רוזנבאום: הנושא השלישי זה ביטחון ירושלים.
<אליעזר רוזנבאום: זה נושא מאוד משמעותי.
<אליעזר רוזנבאום: המשאבים שניתנו גם ל-2017-2018, ה-525 שוטרים ועוד יתרת השוטרים ל-2019-2020 בסך הכול מביאים לשיפור מאוד משמעותי בביטחון בירושלים.
<אליעזר רוזנבאום: נוסיף לזה את החלק הטכנולוגי, נוסיף לזה את עוטף ירושלים.
דוד אמסלם: אני חייב להפריך כאן איזו שמועה, כי אחרי הפיגוע בהר הבית שבו נרצחו שני שוטרים שלנו, היו פרסומים והופצה שמועה כאילו יש איזה רפיון ושוטרים מבקשים לעזוב את מחוז ירושלים וכו'.
דוד אמסלם: לא רק שזה לא נכון.
דוד אמסלם: כל התקנים החדשים שהם במספר חסר תקדים, ואני אומר את זה באחריות.
דוד אמסלם: לא היה מאז קום המדינה גידול כזה גדול במשטרת ירושלים בתקופת זמן כזאת.
דוד אמסלם: כל התקנים אוישו והמשרד, בעצם אישרנו ביחד עם האוצר להקדים גיוס תקנים שהיו אמורים בעצם להשתחרר רק ב-2018, אז כשמסתכלים גם על השוטרים הקיימים שרוצים להישאר וגם על הצעירים שרוצים להתגייס, אני חושב שיש לנו הרבה מה להיות גאים, כי היום השירות במזרח ירושלים, אני אומר בצער, הוא שירות לא פחות מסוכן ומאתגר אולי יותר מכל קו אחר שיש כיום למדינת ישראל, דרום, צפון, קו התפר, מבחינת היקף וכמות האירועים.
<אליעזר רוזנבאום: ונוסיף לזה את הטכנולוגיות המתקדמות שאנחנו בתהליך של הקמה.
<אליעזר רוזנבאום: זה בכך הכול יביא באמת לשיפור גם בהר הבית וגם במרחב בכלל של ירושלים.
<אליעזר רוזנבאום: זו בהחלט תוספת משמעותית.
<אליעזר רוזנבאום: הנושא הנוסף זה הגברת האכיפה בכבישים.
<אליעזר רוזנבאום: גם כאן היינו חסרים וחלשים.
<אליעזר רוזנבאום: לאורך השנים כפי שנאמר, נלקחו השוטרים, התקציבים צומצמו ואנחנו בתהליך של העצמת אגף התנועה.
<אליעזר רוזנבאום: אנחנו אמורים להכפיל בשתי המשמרות הראשונות את מספר הניידות, בכל אחת מהמשמרות א' ו-ב' להגיע ל-150 ניידות.
דוד אמסלם: תגיד לי עמיחי, כלכלית זה לא כדאי לכם?
דוד אמסלם: הרי כל שוטר מביא לכם כמה דוחות טובים.
דוד אמסלם: הרי גם כלכלית כדאי לכם לתת להם.
דוד אמסלם: מה ההכנסות מהדוחות של התנועה?
<עמיחי דוד: אין קשר בין ההכנסות.
דוד אמסלם: אני יודע שאין קשר, אני סתם רוצה לקשור עם עצמי.
<עמיחי דוד: אני לא יודע את ההכנסות - - -
יעקב אשר: אני אגיד לך, דודי, אני רציתי להגיש הצעת חוק ובדקתי בממ"מ על ההכנסות מדוחות תנועה.
יעקב אשר: אני לא זוכר כרגע את המספר, אבל זה הרבה פחות ממה שחשבתי.
יעקב אשר: גנזתי מהר את הצעת החוק.
יעקב אשר: אל תלכו לכיוון הזה.
דוד אמסלם: אני אגיד לך למה אני שואל.
דוד אמסלם: הרי בדיון הקודם שהיינו, אז היה שם הכנסות מותנות של המשטרה.
דוד אמסלם: חלקה זה בעצם כנראה תקציבים של משרד התחבורה שהוא העביר בזמנו למשטרה וכו', כל המשחק, הישראבלוף.
דוד אמסלם: שים לי פה 20 שקלים שאנחנו משפחה ותיקח מכאן על הטיפול.
דוד אמסלם: בסופו של דבר מי שצריך לטפל בתנועה זו משטרת ישראל לפי הצרכים שהיא מגדירה.
דוד אמסלם: זה לא, עם כל הכבוד למשרד התחבורה, לכן אני אומר, הכול פה מישמש.
דוד אמסלם: זה מתחבר למה שאמרתי קודם.
דוד אמסלם: כל אחד עוסק רק במה שהוא לא צריך, אז משרד השיכון מאבטח את בתי היהודים בסילוואן וכן הלאה וכן הלאה.
גלעד ארדן: בזכות אריק שרון, דרך אגב.
דוד אמסלם: זה תמיד בזכות מישהו, לכן אני מנסה לעשות סדר, שמורה יהיה מורה, השוטר יהיה שוטר ושמס הכנסה יהיה מס הכנסה.
יעקב אשר: אגב, ההכנסות בשנת 2015 מדוחות, עכשיו הוא הראה לי, 130 מיליון שקל.
גלעד ארדן: אבל אני יכול להגיד שמחילוט של עבריינים, לא שהאוצר מחזיר לנו, רק השנה כבר מעל מיליארד שקל המשטרה חילטה למשפחות פשע, עבריינים וכו'.
דוד אמסלם: אני מדבר על התנועה.
דוד אמסלם: אני אומר לכם, בואו תשבו איתם גם לגבי הנושא הזה של תגבור משטרת התנועה, מה שנקרא.
דוד אמסלם: תאמינו לי, זה עוד יכניס לכם כסף.