GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוד אמסלם: דרך אגב, קודם אני מכין תכנית מה אני צריך, אחרי זה אני מתחיל לחבר את התקציב.
עפר שלח: אני רוצה תחנת משטרה לכל אזרח, אבל זה לא במסגרת האפשרויות.
דוד אמסלם: אם הייתי מפכ"ל המשטרה וזה מה שהיית מציג, אני מניח שאם הייתי השר הייתי מפטר אותך על זה.
דוד אמסלם: הוא צריך להכין תכנית רב שנתית מה לדעתו היעדים של משטרת ישראל והצרכים.
עפר שלח: אני אומר לך כיו"ר ועדת משנה לתפיסה ובניין הכוח בוועדת חו"ב שבזה אנחנו מתעסקים המון, שהתהליך האמיתי צריך להיות שיש הגדרת יעדים למשטרה.
עפר שלח: מהגדרת היעדים האלה נוצרים שני דברים: התכנית הרב שנתית, כשבצידה מתווה תקציבי תואם.
עפר שלח: בלי זה אחד לא שייך לשני.
עפר שלח: לצבא לא הייתה תכנית רב שנתית במשך 6 שנים, מ-2010 ועד 2016, בין השאר מפני שלא היה מתווה תקציבי.
עפר שלח: זה הצבא, שהוא כביכול יותר מסודר.
זאב בנימין בגין: כיושב-ראש לשעבר של אותה ועדת משנה מלפני 20 שנה, אני יכול להעיד שהיו תכניות רב שנתיות בצבא שלא התכנסו תקציבית.
זאב בנימין בגין: לעיתים מוטב שלא תהיה תכנית מאשר שאתה תבנה ופתאום תעמוד מול שוקת שבורה.
זאב בנימין בגין: צריך את התיאום הזה לארגן מלכתחילה באינטראקציות, בתהליכים חוזרים ונשנים עם משרד האוצר.
לאה פדידה: אז אולי הגיע הזמן כן לעשות את זה.
דוד אמסלם: אני חושב שהמשטרה צריכה לבנות תכנית רב שנתית.
דוד אמסלם: אני מסכים עם מה שעפר אומר.
דוד אמסלם: בוודאי שיש יעדים שמגדירים למשטרה.
דוד אמסלם: מזה אתה גוזר תכנית רב-שנתית שאתה מחבר אותה לתקציב.
זאב בנימין בגין: לא אמרתי דבר שונה, רק הרחבתי את מספר השנים של הכישלון שלנו.
דוד אמסלם: אני חושב, דרך אגב, שמוטלת על המשטרה להכין את התכנית ולהציג אותה גם בפני הכנסת.
דוד אמסלם: יש פה כנסת ויש ממשלה.
דוד אמסלם: הרעיון הוא לחבר תכנית עם כסף, אחרת לא עשינו כלום.
דוד אמסלם: בוודאי ובוודאי אני רוצה לדעת מה המשטרה חושבת בתכנית שלה, מה היא צריכה.
דוד אמסלם: אני לא חושב שזה נכון להגיד: חבר'ה, קחו 11 מיליון שקל, עזבו אותנו, תעשו מה שאתם רוצים.
דוד אמסלם: הוא צריך להגיד לו: אדוני, לא מספיק לי 11, לפי התכנית שלי אני צריך 17.
דוד אמסלם: בוא אני אראה לך, זה, זה וזה.
עפר שלח: אם הוא היה צבא זה מה שהוא היה אומר.
עפר שלח: הוא גם היה מקבל את הכסף.
דוד אמסלם: אני חושב שהמשטרה צריכה לבנות את התכנית.
דוד אמסלם: אם היא תציג את זה כאן עוד לפני דיוני התקציב, אני מניח שיהיה יותר קל גם לחבר לזה תקציב.
<רוני אלשייך: אנחנו נשמח.
<ודים גודון: כמו שאמר חבר הכנסת שלח, אני חושב שלראשונה המשטרה בנתה תכנית דו שנתית ל-2017-2018, שמצד אחד יש את השימושים, את כל הצרכים של המשטרה, ומצד שני יש את המקורות, את כל התקציבים, את כל המשאבים שעוזרים לצרכים האלה לקרות.
<ודים גודון: היא מתוקצבת וסגורה תקציבית.
<ודים גודון: לפני זה לא היה קיים.
<ודים גודון: עכשיו אנחנו נמצאים במסגרת תכנית שהיא אמנם דו שנתית, אבל אנחנו רוצים להרחיב אתה לתכנית 4 שנתית לפחות, ל-2019 והלאה.
<ודים גודון: כמו שנאמר פה, יצאנו מיעדי ארגון שהוגדרו על ידי המפכ"ל ועל ידי השר.
<ודים גודון: עשינו איזו שהיא הערכת מצב.
<ודים גודון: בנינו כיווני פעולה מרכזיים.
<ודים גודון: כנגזרת מכיווני הפעולה בנינו משימות.
<ודים גודון: המשימות האלו הרכיבו תכנית מגדלור לשנים האלו.
<רוני אלשייך: המשטרה מסתכלת על השיטור כשיטור דו-כיווני: שיטור מהתופעות, מה שאנחנו קוראים לו שיטור קלאסי - האוריינטציה שלו במשטרת ישראל הוא שיטור קהילתי – ושיטור מהיעדים, שזה כנופיות, ארגוני פשיעה וכו', שזה בא מהמודיעין.
<רוני אלשייך: זה נקרא שיטור גבוה, זה נקרא שיטור קלאסי.
<רוני אלשייך: בשיטור הקלאסי המיקוד שלנו זה רפורמת האמון שהצגנו בתוך הוועדה.
<רוני אלשייך: עם הזמן אפשר להראות את הישגיה.
<רוני אלשייך: זה שינוי תפיסת התפקיד של המשטרה במובן של מכוונות ללקוח.
<רוני אלשייך: כל השיטור הקלאסי הוא מוכוון לקוח, מוכוון קהילה.
<רוני אלשייך: התכנית נבנית כך מלמטה, bottom-up.
<רוני אלשייך: בתוכה נכנסים כל פערי השיטור שאנחנו סוגרים - מזרח ירושלים, מגזר ערבי, נגיעה בחרדים, שבזה הפער עדיין עצום.
<רוני אלשייך: כל הדברים האלה נכנסים לשיטור הקלאסי.
<רוני אלשייך: הלבנה השנייה זה כל מה שקשור בשיטור הגבוה, הרצף המודיעיני, שזה התכניות המודיעיניות.
<רוני אלשייך: ייעודן הוא: לחבר את איי המודיעין בתוך משטרת ישראל בצורה טובה יותר כדי להגדיל את האפקטיביות, לתת רצף טכנולוגי ומודיעיני לאורך משטרת ישראל, ולייצר בידול בין חומר החקירה וחומר המודיעין.
<רוני אלשייך: העברנו גם חוק בעניין הזה בהצלחה.
<רוני אלשייך: אנחנו עכשיו עסוקים ביישומו, כדי לעשות אותו מה שנקרא by the book , לפי החוק.
רויטל סויד: אבל גם היום יש בידול.
<רוני אלשייך: עד שעבר החוק מה שקרה זה שהפסיקה הפכה את כל המודיעין שלנו לחומר חקירה, נאלצנו לבנות את תמונת המודיעין על פי ארגון הפשיעה, כלומר, לא יכולנו להגיד: זה חומר שלא עובר לצד השני כי אין שום ערך להגנת הרשות.
<רוני אלשייך: העברנו את זה.
<רוני אלשייך: אני חושב שוועדת חוקה, חוק ומשפט הלכה איתנו פה כברת דרך חשובה, זאת מבלי לפגוע ביכולת של העבריין להתגונן, כי גם לעבריין מותר להתגונן.
<רוני אלשייך: יש לזה המון התאמות תהליכיות בתוך המשטרה.
דוד אמסלם: איך אתם מחליטים איזה חומר להעביר ואיזה לא?
<רוני אלשייך: קודם כל, ההחלטה היא של פרקליטות.
דוד אמסלם: אני מניח שאתה מדבר עם הפרקליטות.
<רוני אלשייך: כל החומר הרלוונטי להגנתו של החשוד, כל החומר הרלוונטי העוסק בחשוד שאולי יהיה - זה יהיה שלו.
<רוני אלשייך: נניח שאספתי על ארגון פשיעה והיה מישהו בתוך ארגון הפשיעה שכרגע אנחנו עוסקים בעבירה שהוא הוביל.
<רוני אלשייך: נניח שהוא הוביל איזה שהוא ארגון משנה כזה שעוסק בהימורים לא חוקיים.
<רוני אלשייך: בסופו של דבר, מה שעד החוק הזה היינו צריכים להעביר זה את כל מה שאספנו על ארגון הפשיעה, כאשר בסוף ארגון הפשיעה יושב ומקבל בצורה מסודרת את מה שמשטרת ישראל יודעת עליו.
<רוני אלשייך: זה בלתי נסבל.
רויטל סויד: אבל אתה מוציא תעודת חיסיון.
<רוני אלשייך: זה לא פשוט.
רויטל סויד: לפחות זה לא דברים מדויקים.
<רוני אלשייך: אלה דברים מאוד מדויקים.
<רוני אלשייך: יש הגדרה של רשויות מודיעין.
דוד אמסלם: השאלה איפה החיתוך, מי קובע מה כן, מה לא.
<רוני אלשייך: הפרקליטות קובעת מה כן, מה לא.
דוד אמסלם: הפרקליטות עצמה קובעת מה כן, מה לא?
<רוני אלשייך: כן.
רויטל סויד: אבל אתם ממליצים?
דוד אמסלם: מישהו מפקח על הפעולה הזאת של הפרקליטות, לדעת שהיא נתנה את כל החומר הרלוונטי?
<רוני אלשייך: מה תהליכי הפיקוח של פרקליטות על עצמה, אני לא זה שאמור לייצג אותם.
דוד אמסלם: זה לא הדיון שלנו, אבל סתם סקרן אותי.
<רוני אלשייך: זה כיוון פעולה.
<רוני אלשייך: הוא מאוד מאוד משמעותי.
<רוני אלשייך: הוא רב-שנתי.
<רוני אלשייך: לא הכל ייגמר ב-2017-2018.
<רוני אלשייך: יש לו תכנית מאוד מוגדרת.
<רוני אלשייך: חלקו מתוקצב ב-2017-2018.
<רוני אלשייך: 2017-2018 כבר מהפכני - שיטור חכם, הטכנולוגיה.
<רוני אלשייך: הרצף הטכנולוגי של משטרת ישראל זה שהסייר שנמצא בשטח לא יהיה שוטר נפרד, שמשטרת ישראל גם ב-02:30 בלילה תעמוד אחריו עם כל הידע שלה.
<רוני אלשייך: זו חתיכת עבודה.
<רוני אלשייך: משטרה מאורגנת זה לסדר את המטות של משטרת ישראל.
<רוני אלשייך: היו המון שינויים במשטרה.
<רוני אלשייך: מטבע הדברים זה טלאי על טלאי על טלאי על טלאי כמענה לכל מיני אתגרים.
<רוני אלשייך: לסדר את המטות, כדי להתייעל וכדי לאפשר את המקצועיות והמקצוענות של השטח.
<רוני אלשייך: האחרון שם זה משטרה ערכית, כל הסיפור של ההון האנושי, כל הסיפור של הנורמות של משטרת ישראל, של התאמה תעסוקתית שאדוני היה מעורב באירוע הזה.
<רוני אלשייך: כל מה שארוז בעניין הזה של ההון האנושי, ערכיה והנורמות של משטרת ישראל, הרבה מאוד משימות מופיעות שם.
<רוני אלשייך: זה לא הרבה כסף, אבל זה הרבה מאוד משימות.
<רוני אלשייך: זה חלק מתכנית עבודה בצורה משמעותית.
סאלח סעד: דיברתם על כוח אדם, על גיוס שוטרים, הכל בסדר, מצוין, רק אם אפשר לדעת נתונים לגבי גיוס של שוטרים דרוזים, כי לאחרונה הבנתי שיש האטה מסוימת.
סאלח סעד: המפכ"ל יודע שהשוטרים הדרוזים הם פייטרים במשטרה אחד אחד.
סאלח סעד: האם יש כזה דבר?
סאלח סעד: אני רוצה להודות לך על זה שמינית שני מת"חים דרוזים לאחרונה.
סאלח סעד: זה מצוין, אבל זה לא מספיק, כי אנחנו רוצים לראות - -
<רוני אלשייך: במשך כמה שנים הדרוזים נשארו במג"ב.
<רוני אלשייך: מטבע הדברים הם גם התפתחו על פי הסטטיסטיקה של מג"ב.
<רוני אלשייך: פתחנו את העניין הזה.
<רוני אלשייך: הדרוזים הם בכל משטרת ישראל.
<רוני אלשייך: זו הייתה החלטה של הדרוזים, לא שלנו.
<רוני אלשייך: אנחנו מקדמים עכשיו בתוך המשטרה הכחולה, כמו שאתה מכיר - -
סאלח סעד: יש שני מת"חים דרוזים.
<רוני אלשייך: מכובד.
<חיים שמולביץ: כשדנים בנושא של תקציב המשטרה והשב"ס, יש מקום לקחת בחשבון לעניין תקציב 2018 נושא תשלומי תוספת ביטחון תעסוקתי, אותה תוספת ששולמה החל מ-2006 למשרתי הקבע בצה"ל ולגמלאים ולא הוחלה על השוטרים, הסוהרים והגמלאים, וזאת לאור החלטה שניתנה על ידי בית הדין לעבודה לאחר מאבק משפטי של כ-7 שנים שיש מקום למתן התוספת וליישומה.
<חיים שמולביץ: יש ציפייה של כלל השוטרים, הסוהרים והגמלאים שהכנסת כרשות מחוקקת שמפקחת על פעולות הממשלה תשים קץ להלנת השכר המתמשכת הזאת של השוטרים, הסוהרים והגמלאים.
<חיים שמולביץ: יש מקום שתשלומי תוספת זו לזכאים השוטרים, הסוהרים והגמלאים יתוקצבו במסגרת התקציב של 2018.
דוד אמסלם: אני כבר ישבתי איתם, מכיר את הנושא לעומק.
דוד אמסלם: אני חושב שאתם צודקים.
דוד אמסלם: אני איתכם בעניין הזה ובמאבק הזה.
דוד אמסלם: כולם שווים.
דוד אמסלם: אם חיברו את צה"ל והמשטרה פחות או יותר לאותו מכנה משותף, לא צריך לעשות דיפרנציאציה בעניין.
דוד אמסלם: אני מגויס למשימה.
בצלאל סמוטריץ': זה לא נושא הדיון, הנושא פה הוא נושא תקציבי.
בצלאל סמוטריץ': כמובן הערכה גדולה מאוד למשטרה על פועלה.
בצלאל סמוטריץ': תמיד משטרה מתמודדת עם סיטואציות לא פשוטות.
בצלאל סמוטריץ': זה לא הגוף שמטפל במיינסטרים אלא בתופעות היותר מורכבות.
בצלאל סמוטריץ': אני בכל זאת רוצה להאיר - אני מודע לזה שאני מכיר צד אחד ורואה מהתקשורת - לגבי סוגיית האלימות המשטרתית.
בצלאל סמוטריץ': אני יודע שאתה כמפכ"ל שם כיעד גדול את העניין של חינוך השוטרים, אבל עדיין, נדמה לי - שוב, ממה שאני רואה בתקשורת, ויכול להיות שאני רואה דברים חד צדדיים, אולי זה מישהו שמוציא סרטונים ערוכים - שיש מעת לעת תופעות, תמונות, שלנו נראות כאזרחים לא טובות.
בצלאל סמוטריץ': אני מחזק את ידיך להמשיך בשינוי בתוך המשטרה לצד הנחישות של אכיפת חוק.
דוד אמסלם: תודה, אדוני המפכ"ל, אני רוצה להודות לכם על המצגת.
דוד אמסלם: באמת, ודים, הייתה מצגת יפה, מקצועית.
רויטל סויד: אנחנו שומעים דברים סותרים לגבי מה המשטרה עושה ומה המשטרה לא עושה.
רויטל סויד: האם יוכל המפכ"ל להגיד לנו על מה אתם ממליצים ועל מה אתם לא ממליצים.
רויטל סויד: האם אתם ממליצים על הגשת כתבי אישום, או אתם רק ממליצים על סיכום חומר חקירה ותשתית ראיתית?
רויטל סויד: אולי פעם אחת ולתמיד נוכל להבין.
דוד אמסלם: אדוני המפכ"ל, זה דיון אחר.
דוד אמסלם: אני מבקש ממך לא להתייחס לעניין.
דוד אמסלם: החלטתי כך.
רויטל סויד: אבל הוא כבר נמצא פה, אנחנו כולנו כאן.
דוד אמסלם: אם הוא נמצא פה אני יכול גם לשאול הרבה שאלות.
רויטל סויד: לא, אבל זה דבר שאנחנו שומעים דברים סותרים.
רויטל סויד: אנחנו נשמח לשמוע מהמפכ"ל על מה בדיוק הם ממליצים, על מה הם לא ממליצים.
דוד אמסלם: רויטל, החלטתי לא.
דוד אמסלם: אני רוצה להודות לכם.
דוד אמסלם: כשאני לפעמים רוצה לשנות דברים במשטרת ישראל, אז מציירים אותי באופן אישי בתקשורת נגד המשטרה.
דוד אמסלם: לא אתה, כל מיני אנשים.
דוד אמסלם: אני רוצה לומר לך, אדוני המפכ"ל, אני אוהב את משטרת ישראל.
דוד אמסלם: אני חושב שאין לנו חברה, לא יכולה להיות חברה בלי שהמשטרה תהיה משטרה חזקה, אחרת יהיה פה עולם של גיהינום.
דוד אמסלם: אין חברה בלי משטרה.
דוד אמסלם: אני מחזק את ידי השוטרים, אני חושב שהם עושים עבודת קודש, עבודה קשה, הרבה פעמים גם לא מוערכת מספיק.
דוד אמסלם: בצידה, כשאנחנו רוצים לתקן מערכות, תהיו פתוחים לשמוע גם את הביקורת ולתקן איפה שצריך.
דוד אמסלם: זה לא קודם כל "לא, אחרי זה נחשוב".
דוד אמסלם: אני באופן אישי, מה שמעניין אותי זה עם ישראל ומדינת ישראל, לחזק את משטרת ישראל לפי מה שאני מאמין שצריך להיות.
דוד אמסלם: אז שוב פעם, אני מודה לכם.
דוד אמסלם: תמסרו בשמי איפה שזה אפשרי את הערכתי הרבה לכל שוטרי משטרת ישראל, עד האחרון שבהם.
דוד אמסלם: בוקר טוב לכולם, אני מתכבד לפתוח את ועדת הפנים והגנת הסביבה בנושא: יום הנגב, ציון יום הנגב.
דוד אמסלם: מי שיזם את הדיון הזה הוא חברי הטוב טלב אבו עראר.
דוד אמסלם: טלב כבר הרבה זמן לוחץ אותי כדי שאני אקיים את הדיון.
דוד אמסלם: מבחינתי, סוגיית הנגב היא סוגיה מאוד חשובה.
דוד אמסלם: אנחנו נעביר לכם את רשות הדיבור.
דוד אמסלם: טלב, אני ברשותך אעביר לך אפילו לנהל את הדוברים.
דוד אמסלם: בקשה, הבמה שלך.
טלב אבו עראר: תודה, מכובדי היושב-ראש, תודה על קיום הדיון.
טלב אבו עראר: לגבי הרשויות המקומיות בנגב, אני ככה חושב וכולם גם רואים שהן הכי עניות במדינה.
טלב אבו עראר: אחר כך נעביר את רשות הדיבור לבעלי המקצוע שחיים את המצב, לגבי המענקים והתקציבים של משרד הפנים.
טלב אבו עראר: לדוגמה, חורה, לקייה או כסייפה, מעבירים אליהם תקציבים או מעניקים פר נפש, לפי מספר התושבים אצלם, כאשר הם מספקים שירותים פי שתיים מתושביהם.
טלב אבו עראר: זה מקשה עליהם, זה לא עוזר להם לשפר את איכות החיים לתושבים שם.
טלב אבו עראר: הם נשארים כל הזמן בחוסר תקציבים ומענקים, כי במקום לשרת את התושב על הצד הטוב, הם כל הזמן נתקלים בהרבה מאוד בעיות.
טלב אבו עראר: בדיון הזה אני מבקש העדפה מתקנת לרשויות המקומיות שחיות במצב הסוציו אקונומי הכי נמוך במדינה.
טלב אבו עראר: על זה ביקשתי את הדיון וגם העליתי את הנושא הזה בוועדה הזאת.
טלב אבו עראר: אני מעביר את רשות הדיבור לראש עיריית רהט, טלאל אל קרנאוי, שיסביר לנו גם הוא.
טלב אבו עראר: הוא יושב-ראש הפורום לרשויות המקומיות בנגב.
<טלאל אל קרנאוי: תודה, ידידי חבר הכנסת טלב אבו עראר, על ההזמנה, על היום הזה, יום הנגב, יום האוכלוסייה הבדואית בנגב בכנסת.
<טלאל אל קרנאוי: זה מאוד חשוב להראות לציבור הישראלי את הבעיות שאנחנו עוברים אותן.
<טלאל אל קרנאוי: מאחר ואנחנו דנים בנושא של הרשויות המקומיות בוועדת הפנים, יש חשיבות להעלות כמה נושאים בעניין הזה.
<טלאל אל קרנאוי: אל"ף, מי שלא יודע, בנגב חיים 250 אלף תושבים בדואים.
<טלאל אל קרנאוי: 9 היישובים המוכרים נמצאים בסוציו אקונומי 1 במדינת ישראל.
<טלאל אל קרנאוי: אנחנו מתחרים באשכול האחרון מי ראשון, מי שני בסוציו אקונומי.
<טלאל אל קרנאוי: 9 הרשויות הבדואיות, שחיים בהן כ-150 אלף תושבים וכ-100 אלף תושבים בישובים לא מוכרים, מצבם החברתי-כלכלי הוא קשה מאוד.
<טלאל אל קרנאוי: אם ניקח את העיר רהט, שמונה היום 69 אלף תושבים, אז 33% מתושביה הם מטופלי הרווחה.
<טלאל אל קרנאוי: זה בעיר רהט.
<טלאל אל קרנאוי: המאפיין הנוסף - 60% מתושבי היישובים שלנו מתחת לגיל 18.
<טלאל אל קרנאוי: יש כאן דבר שיש בו הרבה מאוד סיכויים, אבל יש בו הרבה מאוד סיכונים באיך אנחנו מטפלים באוכלוסייה.
<טלאל אל קרנאוי: ההכנסות העצמיות שלנו שואפות ל-0 כמעט, למרות שאנחנו מגיעים ל-85% ו-90% אחוזי בנייה.
<טלאל אל קרנאוי: ההכנסה מארנונה מגיעה ל-350 שקל פר נפש, כאשר הממוצע במדינת ישראל הוא 7,000 שקל, ואז מגיע מצב שמשרד הפנים נותן את מענקי האיזון.
<טלאל אל קרנאוי: את מענקי האיזון מקבלים בהתאם לנוסחה מסוימת.
<טלאל אל קרנאוי: גם שם מגיעים לכ-350 שקל פר נפש.
<טלאל אל קרנאוי: עם ה-700 שקל האלה אנחנו צריכים להתמודד במתן שירותים מוניציפאליים לתושבים שלנו.
<טלאל אל קרנאוי: השירותים המוניציפאליים הם כמעט מינימאליים.
דוד אמסלם: דרך אגב, טלאל, למה אין לכם הכנסות מארנונה, זה בגלל שיש לכם הרבה פטורים?
<טלאל אל קרנאוי: כי אנחנו אוכלוסייה ברמה סוציו אקונומי 1.
<טלאל אל קרנאוי: מרבית האוכלוסייה מקבלת פטור על פי חוק.
<טלאל אל קרנאוי: היא מקבלת 90% הנחות מארנונה.
<טלאל אל קרנאוי: יוצא שאנחנו גובים כ-90%, אבל זה כ-350 פר נפש.
<טלאל אל קרנאוי: עם 350 שקל צריך להשקיע בשירותים מוניציפאליים - תברואה, ניקיון העיר, רווחה.
<טלאל אל קרנאוי: אם מדובר ב-33% מתושבי העיר שהם מטופלי רווחה, צריך לתת מצ'ינג, להזרים 25% לאוכלוסייה הזאת.
<טלאל אל קרנאוי: זה מביא אותנו למצב שאנחנו חיים על הלחמנייה ועל האשל, בקושי מעניקים שירותים מינימאליים לאוכלוסייה.
<טלאל אל קרנאוי: האבסורד הנוסף, ואת זה צריך לקחת בחשבון - כשאני מצפה ממך, אדוני יושב-ראש הוועדה, וגם מחברי הכנסת לקבל החלטה – זו הפזורה הבדואית, היישובים הלא מוכרים עם כ-100 אלף תושבים.
<טלאל אל קרנאוי: הם לא מקבלים שום מענק ממשרד הפנים.
<טלאל אל קרנאוי: הם מעמסה גם עלינו כרשויות.
<טלאל אל קרנאוי: ניקח את חורה כדוגמה.
<טלאל אל קרנאוי: יש לו ביישוב 15 אלף תושבים, אבל במערכת החינוך שלו יש 20 אלף תלמידים.
<טלאל אל קרנאוי: אותו דבר אל-קסום, נווה מדבר, לקייה.
<טלאל אל קרנאוי: לכל אחד מתלמידי הפזורה אנחנו נותנים את השירותים.
<טלאל אל קרנאוי: זו מעמסה עלינו.
<טלאל אל קרנאוי: זה מעבר למעמסה של בריאות, תברואה.
<טלאל אל קרנאוי: אנחנו אפילו מחברים אותם למים שלנו.
<טלאל אל קרנאוי: אלה תושבים שנמצאים בפריפריה של הישובים האלה.
<טלאל אל קרנאוי: אנחנו קראנו כמה פעמים למשרד הפנים להכיר בהם, או לתת את המענה המגיע לרשויות על פי דין, כי הם מקבלים מאיתנו את השירותים המוניציפאליים.
<טלאל אל קרנאוי: נקודה נוספת שאני חייב לציין היא לטובת משרד הפנים, אני חייב להגיד את זה.
<טלאל אל קרנאוי: אל"ף, אנחנו עובדים עם משרד הפנים בתיאום ובשיתוף פעולה מלא, עם השר דרעי, עם המנכ"ל.
<טלאל אל קרנאוי: הוא מגלה איכפתיות למה שקורה אצלנו.
<טלאל אל קרנאוי: יש החלטת ממשלה 2397.
<טלאל אל קרנאוי: זו פעם ראשונה ששוריין סכום של 600 מיליון שקל להעצמת הרשויות.
<טלאל אל קרנאוי: זה תקציב שיגיע לנו כראשי רשויות או לרשויות באופן ישיר, לא דרך מתווכים, לא באמצעות משרדים אחרים.
<טלאל אל קרנאוי: זה תקציב שיגיע לחזק את הרשויות גם מוניציפאלית - יותר תברואה, יותר ניקיון, יותר איכות סביבה, יותר השקעה בחינוך הבלתי פורמאלי.
<טלאל אל קרנאוי: עדיין התקציב לא הגיע.
<טלאל אל קרנאוי: אנחנו בכיוון של הכנת התכניות עם משרד הפנים.
<טלאל אל קרנאוי: ה-600 מיליון שקל האלה הם ל-5 שנים.
דוד אמסלם: אנחנו מדברים על תכנית של 600 מיליון.
<טלאל אל קרנאוי: 600 מיליון שקל.
דוד אמסלם: היא התחילה לעבוד?
<טלאל אל קרנאוי: אמורה להתחיל לעבוד.
דוד אמסלם: עוד מעט נשמע אותו.
<טלאל אל קרנאוי: התכנית אמורה להגיע.
<טלאל אל קרנאוי: אנחנו עובדים על הכנה, מכינים תכנית עם הצוות, עם ועדת היגוי.
<טלאל אל קרנאוי: על פי האומדנים והערכות, יתחילו להזרים את הכספים לתכנית הזאת כבר בינואר.
<טלאל אל קרנאוי: היא אמורה הייתה להתחיל ב-2017, אבל בגלל כל מיני עיכובים היא התעכבה, היא תתחיל ב-2018.
<טלאל אל קרנאוי: התכנית הזאת, אנחנו כראשי רשויות תולים בה הרבה מאוד תקווה שהיא תסייע לנו לתת את השירותים המוניציפאליים המינימאליים לתושבים שלנו כך שכשהתושב ירגיש עיר נקייה יותר.
<טלאל אל קרנאוי: מה אנחנו עושים היום?
<טלאל אל קרנאוי: למי שלא יודע, אנחנו מטאטאים את הכבישים אצלנו פעם ב-3 חודשים.
<טלאל אל קרנאוי: פעם בשבוע אנחנו מפנים מכולות אשפה, פעמיים בשבוע מפנים פחי אשפה, כדי לשרוד עם ה-350 שקל.
חיים ילין: אדוני היושב ראש מבין בזה.
<טלאל אל קרנאוי: אני מתאר לעצמי שהוא מבין בדבר הזה טוב.
<טלאל אל קרנאוי: זו התקווה שאנחנו מצפים.
<טלאל אל קרנאוי: יש לנו שתי מועצות אזוריות - בוודאי גם הרשויות ידברו בעניין הזה - שהן מועצות שהוקמו ליישובים מוכרים ולא מוכרים.
<טלאל אל קרנאוי: מה זה יישובים מוכרים?
<טלאל אל קרנאוי: אצל שתי המועצות האזוריות כמעט ולא קיים מבנה אחד, כביש אחד או מוסד אחד שייתן מענה, הן מפוזרות על שטחים גדולים יותר, עם תקציבים דלים.
<טלאל אל קרנאוי: הן לא נותנות שירותים טובים לכל האוכלוסייה.
<טלאל אל קרנאוי: הייתי חייב לציין את ה-600 מיליון, את שיתוף הפעולה עם משרד הפנים, בתקווה שזה יסייע לנו.
דוד אמסלם: רבותיי, אני אעביר את רשות הדיבור לראשי הרשויות, אבל שיהיה ממש בקצרה.
דוד אמסלם: רוב הבעיות חוזרות על עצמן.
דוד אמסלם: תזכרו תמיד שהיינו שם, הייתי שם.
דוד אמסלם: יותר חשוב לי לשמוע את האוצר.
דוד אמסלם: בואו נשמע תשובות.
דוד אמסלם: את השאלות אנחנו כבר מכירים.
דוד אמסלם: דוקטור, בקשה.
<מוחמד אלנברי: תודה על ההזדמנות.
<מוחמד אלנברי: 3 נקודות קצרות.
<מוחמד אלנברי: אחת, כל הסיפור של התכנון בתוך היישובים המוניציפאליים שיש להם ראשי רשויות נבחרים - כולם נבחרים היום - זה לא בידיים שלנו.
<מוחמד אלנברי: התכנון נמצא ברשות, הקרקע היא של הרשות הבדואית.
<מוחמד אלנברי: קשה מאוד לתכנן אסטרטגית לבניית יישוב עתידי, כי - -
דוד אמסלם: אתה מדבר על תכנית הבינוי?
דוד אמסלם: אין לך תכנית בניין מקומית?
<מוחמד אלנברי: יש תכנית בניין.
דוד אמסלם: על ועדה.
<מוחמד אלנברי: אני מדבר על שכונות.
<מוחמד אלנברי: הוועדה היא מרחבית.
<מוחמד אלנברי: אני אזום תכנון של הרחבה של היישוב, כאשר מי שיוזם במקביל זו הרשות להסדרה.
חיים ילין: אין לו עצמאות, הם תלויים.
<מוחמד אלנברי: הדבר השני, לגבי תשתיות ומענקי פיתוח.
<מוחמד אלנברי: במענקי פיתוח יובשנו כמעט במשך כמה שנים כל הרשויות בארץ.
<מוחמד אלנברי: עכשיו יש התעוררות, אבל הפיתוח בישובים הבדואים היה על הרבה שנים.
<מוחמד אלנברי: בתל שבע, למשל, 40 שנה לא הושלם הפיתוח.
<מוחמד אלנברי: צריך לעשות מענק חד פעמי שיביא אותנו לטסט ליין מסוים, משם ימריאו.
<מוחמד אלנברי: הנקודה השלישית, לגבי מה שהוזכר פה, לגבי מתן שירותים לכפרים הלא מוכרים.
<מוחמד אלנברי: אני חושב שעד שלא יוסדר המעמד שלהם, כל רשות שמשרתת את אותם תושבים, את אזרחי מדינת ישראל, שהיא מקבלת אותם לישוב, צריך לתת לה סל שירותים זמני עד שיוסדר מעמדם.
<מוחמד אלנברי: הם פשוט באים לתוך הישובים.
<מוחמד אלנברי: הם צורכים שירותים שאנחנו לא מקבלים עליהם מיסים.
דוד אמסלם: אני חייב לתת להם לפי חוק את השירותים - למשל חינוך - ואף אחד לא מפצה אותי.
<מוחמד אלנברי: חינוך, רווחה, בריאות.
<ג'בר אבו כף: אדוני יושב-ראש הוועדה דוד אמסלם, חבר הכנסת טלב אבו עראר שיזם את הבקשה הזאת, אנחנו מופקדים במועצה על 7 ישובים.
<ג'בר אבו כף: אנחנו ערכנו בחירות לפני כמה חודשים, אני נבחרתי ליושב-ראש המועצה.
<ג'בר אבו כף: הציפיות של התושבים בכפרים האלה הן ציפיות גדולות מאוד.
<ג'בר אבו כף: אנחנו גם נותנים שירותים לכפרים הלא מוכרים על יד רהט ועד מבואות ערד.
<ג'בר אבו כף: לכל האזור הזה אנחנו נותנים.
<ג'בר אבו כף: אנחנו מדברים על אוכלוסייה של 70 אלף תושבים.
<ג'בר אבו כף: המועצה האזורית היא מועצה חדשה.
<ג'בר אבו כף: אנחנו מתמודדים עם בעיות רבות מאוד, כי אנחנו מתחילים עם ישובים מ-0.
<ג'בר אבו כף: בישובים האלה אין תשתיות, אין בהם כלום.
<ג'בר אבו כף: אנחנו גם מעמיסים על המועצה את הנושא של הכפרים הלא מוכרים.
<ג'בר אבו כף: אנחנו חייבים לתת להם שירותים בכל התחומים, גם ברווחה, גם בחינוך.
<ג'בר אבו כף: התקציבים של המועצה הם תקציבים דלים.
<ג'בר אבו כף: את ועדת התכנון לקחו, היא לא שייכת.
<ג'בר אבו כף: למועצה אין ועדת תכנון.
<ג'בר אבו כף: גם אין לנו מקורות פרנסה, להכניס הכנסות לישובים האלה, לתקציב המועצה.
<ג'בר אבו כף: אנחנו מתמודדים עם בעיות, עם החלטות של ממשלה.
<ג'בר אבו כף: בתקופה האחרונה הממשלה החליטה על 600 מיליון שקל.
<ג'בר אבו כף: החלוקה לא הייתה צודקת.
<ג'בר אבו כף: קיבלנו 20 מיליון ל-5 שנים.
<ג'בר אבו כף: זה משהו זעום מאוד שאנחנו לא יכולים לעשות איתו משהו רציני.
<ג'בר אבו כף: בהזדמנות הזאת אני רוצה לתת למישהו מקצועי בעניין את זכות הדיבור, לחופית, שתתמקד בכל - -
דוד אמסלם: מה התפקיד של חופית?
<חופית קלימובסקי: אני מנהלת הפיתוח הכלכלי במועצה אזורית אל-קסום.
<חופית קלימובסקי: איפה הבעיה?
<חופית קלימובסקי: 80 אלף איש במרשם האוכלוסין של משרד הפנים רשומים בכתובת שבט, כאשר אף אחת מהרשויות לא משופה עבורם בתקציבים ממשלתיים כמו מענק איזון שעכשיו מאוד קריטי לנו בתקציבי החלטת הממשלה.
<חופית קלימובסקי: כמו שאמר חבר הכנסת, זה נופל על כל הרשויות, בעיקר על שתי המועצות האזוריות.
דוד אמסלם: אני אשאל אותך שאלה, חופית.
דוד אמסלם: כמה ארנונה אתם גובים שם?
<חופית קלימובסקי: עכשיו מתחילים תהליך של גביית ארנונה.
<חופית קלימובסקי: היו למעלה מעשור ועדות ממונות שלא עשו את התהליך הזה.
<חופית קלימובסקי: עכשיו מתחיל שם התהליך.
דוד אמסלם: מה התקציב שלכם שם?
דוד אמסלם: מה התקציב של המועצה?
טלב אבו עראר: מאה ומשהו.
דוד אמסלם: כמה מתוך זה הסעות לתלמידים?
<מוצלח אבו עסא: כ-50 מיליון.
דוד אמסלם: מה השאר?
<מוצלח אבו עסא: הרוב חינוך.
<מוצלח אבו עסא: חלק מהתקציב של המועצה הוא לבתי ספר של הפזורה.
דוד אמסלם: מאיזה תקציב אתה אוסף את האשפה?
<חופית קלימובסקי: תקציב לאיסוף אשפה מהחלטת ממשלה 3708.
<חופית קלימובסקי: אנחנו מסתמכים על החלטת ממשלה.
דוד אמסלם: איסוף אשפה זה לפי החלטת ממשלה, תיקון מדרכות זה לפי החלטת ממשלה?
<חופית קלימובסקי: זה בדיוק העניין.
<חופית קלימובסקי: אין כסף למועצה, הכל מתקציב הממשלה.
דוד אמסלם: 70 אלף גרים שם.
<מוצלח אבו עסא: כבוד היושב-ראש, המועצה הזאת מונתה.
<מוצלח אבו עסא: מאז קום המדינה לא הייתה מועצה נבחרת.
<מוצלח אבו עסא: המועצה הנבחרת נכנסה לתפקיד לפני כמה חודשים.
<מוצלח אבו עסא: ברישום האוכלוסין שלנו יש לנו 5,000 תושבים.
<מוצלח אבו עסא: לפי זה אנחנו מתוקצבים.
טלב אבו עראר: איך אפשר לגבות ארנונה בלי היתרי בנייה?
חיים ילין: אין קשר בין האחד לשני.
יעל גרמן: ארנונה זה גם מבניין לא חוקי.
<מוצלח אבו עסא: אנחנו בהתחלת הדרך.
<מוצלח אבו עסא: המועצה הזאת היא ממש צעד ראשון.
<מוצלח אבו עסא: אין תשתיות.
דוד אמסלם: מה שאתה אומר לי בשפה שלך הוא כך: אנחנו חדשים, זה הכיוון שאנחנו הולכים להסדיר.
דוד אמסלם: אתה אומר: אנחנו צריכים זמן, לאט לאט.
דוד אמסלם: זה הכיוון שלכם?
<מוצלח אבו עסא: נכון.
<מוצלח אבו עסא: התחלנו עם זה.
<מוצלח אבו עסא: אנחנו מקופחים ברישום התושבים.
דוד אמסלם: עוד מעט אני אתייחס לזה, אני מכיר את הסוגיה.
<מוצלח אבו עסא: זה עמוד השדרה של התקצוב.
דוד אמסלם: אני אגיד לך לאן בסוף זה ילך.
דוד אמסלם: קודם כל, כל עירייה בארץ גובה ארנונה.
דוד אמסלם: מזה היא מתפרנסת הכי הרבה.
דוד אמסלם: יש עיריות שהן יותר חלשות, עניות וכו', והן מקבלות מהממשלה סיוע.
דוד אמסלם: זו הדרך.
דוד אמסלם: אם אתה לא גובה את הארנונה, אין לך טענה לבוא לאף אחד "תעזור לי".
דוד אמסלם: מה שאתה אומר לי הוא כך: היות ואנחנו היינו בוועדות ממונות עד היום, אז שהמדינה תטען עליהן.
דוד אמסלם: היום יש יושב-ראש מועצה חדש שנבחר, אנחנו רוצים להסדיר את הנושא.
דוד אמסלם: אנחנו יודעים שאם אנחנו רוצים לקדם את הישוב שלנו בלי שנגבה ארנונה, אז לא יקרה לנו כלום, אנחנו נמשיך לדשדש באותו מקום.
טלב אבו עראר: חשוב לדעת, אין שם היתרי בנייה בכלל, אין תשתיות שם.
טלב אבו עראר: על מה התושב ישלם ארנונה?
<מוצלח אבו עסא: אנחנו מועצה עם כ-70 אלף תושבים.
<מוצלח אבו עסא: אנחנו מתוקצבים ממשרדי הממשלה על 5,000.
<מוצלח אבו עסא: אנחנו עדיין לא עלינו על דרך המלך.
<מוצלח אבו עסא: נכון שהתחלנו עם מכרז לגביית ארנונה.
<קריאה: הוא לא גובה ארנונה מ-70 אלף.
דוד אמסלם: חבר'ה, אני מבין יותר מהר ממה שאתם חושבים.
דוד אמסלם: אני גם אגיד לכם יותר מזה.
דוד אמסלם: אני גם יודע הרבה מאוד פרטים שם בנושאים אחרים, כולל איך הבחירות שם נעשו.
דוד אמסלם: למדתי את העסק.
דוד אמסלם: אני שואל שאלה אחרת, אולי האוצר יענה לי.
דוד אמסלם: אם 70 אלף קיימים בפועל ורק 5,000 מתוקצבים, סימן ש-65 אלף מתוקצבים במקום אחר, או אולי הם בכלל במאדים.
חיים ילין: הם לא מתוקצבים.
<מוצלח אבו עסא: רשומים שבט רובם.
<מוצלח אבו עסא: שורה תחתונה, אני לא מתוקצב עבורם.
דוד אמסלם: יש מישהו שמתוקצב עבורם?
<חופית קלימובסקי: אף אחד.
<מוצלח אבו עסא: הם לא מתוקצבים על ידי אף אחד.
<מוצלח אבו עסא: יתירה מזאת, בהחלטת ממשלה 2397 קיבלתי כמועצה בתחילת דרכה כמעט 20 מיליון ל-5 שנים.
<מוצלח אבו עסא: אין לי כלום.
<מוצלח אבו עסא: לא יכולים עם זה להקים אפילו פרויקט אחד בישוב אחד.
דוד אמסלם: יש את הסיפור הזה של רישום שבט.
דוד אמסלם: למה אתם לא רושמים אותם בכתובות?
<מוצלח אבו עסא: מאז קום המדינה הנושא הזה לא טופל.
דוד אמסלם: אתם רוצים לטפל בזה?