GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<דניאל דושניצקי: אבל לא כמענק אלא כהלוואה, ולא בסוף התהליך אלא עכשיו.
<דניאל דושניצקי: אם אדוני מבקש לקיים ניתוק אז עכשיו הוא הזמן לעשות את זה.
<דניאל דושניצקי: הדבר האחרון – הנושא של דוח שלילי או חיובי של מבקר המדינה והתלות בקבלת המענק.
<דניאל דושניצקי: כל מענק צריך להיות רק על הוצאות למטרת הקמפיינים, ולא כפי שכתוב בהצעת החוק.
דוד אמסלם: אל תיכנס לפרטים.
דוד אמסלם: נקרא את הסעיפים ואז תתייחס לפרטים.
דוד אמסלם: זאת אומרת, שלא יחזיר לו?
בצלאל סמוטריץ': לא, לכן אני חושב שזה צריך לחול בהתחלה.
בצלאל סמוטריץ': אני מחבר את זה לדבר הבא.
בצלאל סמוטריץ': לגבי בעיית השוויון – אני חושב שצריך לחשוב על מודל דומה למה שקורה אצל ראשי עיריות.
בצלאל סמוטריץ': ראש עירייה שמתמודד – זה לא משחק סכום אפס: נבחרת – קיבלת, לא נבחרת – לא קיבלת.
בצלאל סמוטריץ': זה הולך לפי האחוזים שקיבלת.
בצלאל סמוטריץ': אם קיבלת %X – קיבלת סכום מסוים; אם קיבלת יותר – תקבל יותר.
בצלאל סמוטריץ': לייצר איזשהו מנגנון שלא מבחין בין חבר כנסת מכהן לבין מתמודד לא מכהן.
בצלאל סמוטריץ': ממילא כל הקיקיוניים שסתם רצים לבחירות – הרי מה הבעיה שלך לתת לכולם כסף?
בצלאל סמוטריץ': ניצור מנגנון כזה, כולם יקבלו אותו דבר, בין אם אתה מכהן ובין אם לא.
בצלאל סמוטריץ': אם נבחרת – תקבל הכול; אם קיבלת 30% מהקולות – תקבלX כסף; אם קיבלת 50% מהקולות – תקבל Y כסף, וכן הלאה, בהתאם לאחוזים שייקבעו.
בצלאל סמוטריץ': כל מי שלא קיבל רבע אחוז לא מעניין אותך.
דוד אמסלם: בואו נתחיל את ההקראה.
<שחר שושן: הצעת חוק המפלגות (תיקון – מימון בחירות מקדימות למועמד שהוא נבחר הציבור), התשע"ז–2017
עודד פורר: אפשר להעיר הערה?
עודד פורר: הכוונה גם ברשות המקומית?
<שחר שושן: את הסעיף הבא שמחוק פה העברנו להמשך.
אסביר: יחד עם זה, אני רוצה לומר שבעקבות הערה מקדימה שקיבלנו מן הממונה על נוסח החוק בלשכה המשפטית אנחנו שוקלים, ונרצה לכך את הסמכת הוועדה לפני שנביא את הצעת החוק להצבעה, להעביר את כל ההוראות שנוגעות לבחירות המקדימות לתפקיד חברי הכנסת שאנחנו מתייחסים אליהן לסימן מיוחד וכך לייתר את כל התיקונים הטכניים בסעיפים האחרים.
דוד אמסלם: בסדר גמור, זה נשמע הגיוני מאוד.
<תומר רוזנר: כדי ליצור משהו ייחודי שיהיה מעט יותר ברור מאשר התיקונים האלה, שכפי שאתה רואה, הם תיקונים ספורדיים מאוד וקשה מאוד להבין אותם.
<תומר רוזנר: אגב, זה הזמן להעיר הערות לנוסח, אם ישנן.
<חנה רותם: לגבי התיקון שקובע שמועמד שהוא נבחר ציבור אינו רשאי לקבל תרומות למימון התמודדות בבחירות מקדימות לתפקיד חבר הכנסת – התיקונים אחר כך מתייחסים לחבר כנסת מסוים אבל יש הגבלות כלשהן.
<חנה רותם: יכול להיווצר מצב שבו הבחירות לחבר כנסת יהיו באמצע התקופה ולא ייכנסו לתקופה הזאת שמזכה במענק.
<חנה רותם: האם הכוונה היא שמועמד שהוא חבר כנסת לא יוכל לקבל תרומות בכלל?
<תומר רוזנר: לא, רק בבחירות המקדימות המזכות.
<תומר רוזנר: נכון, את צודקת, צריך לכתוב "בבחירות מקדימות מזכות".
דוד אמסלם: פה יש לי עוד רעיון, שעליו נדבר אחרי כן, כדי להסדיר את סוגיית השוויוניות שדיברתם עליה.
<איל זנדברג: אפשר להעיר עוד הערה על הבחירה בפריימריז בבחירות מקדימות מזכות?
<איל זנדברג: זה המקום להעיר?
<תומר רוזנר: על מה?
<איל זנדברג: האם הכוונה שרק מערכת בחירות אחת- - -
<תומר רוזנר: לא, כשנגיע לתחולה תעיר את ההערה, אני חושב ששם המקום הנכון.
<איל זנדברג: זה דבר שכדאי לחשוב עליו.
<חנה רותם: עוד הערה שאולי לאו דווקא מתייחסת לסעיף הזה אבל רק לתשומת הלב, שלפי החוק הזה חבר כנסת מכהן שמתמודד על תפקיד אחר במפלגה, למשל לתפקיד יושב-ראש מרכז, עדיין יכול לאסוף תרומות.
דוד אמסלם: אנחנו מדברים רק על פריימריז לחבר הכנסת.
<תומר רוזנר: אם הוא מתמודד לתפקיד יושב-ראש המפלגה הוא יכול לאסוף תרומות.
<חנה רותם: אם אנחנו מקשרים את זה לרציונל של הניתוק של חבר כנסת מכהן ממי שנותן את התרומה, יכול להיות- - -
דוד אמסלם: את יודעת שהאויב של הטוב הוא הטוב מאוד.
דוד אמסלם: אני מנסה לעשות דבר טוב, ובינתיים אומרים לי: הכול בסדר, רק פה, רק שם.
דוד אמסלם: בסוף נחזור אחורה.
דוד אמסלם: בואו נגמור דבר אחד ואחרי כן נעבור לשלב הבא.
<חיים אבידור: סליחה, הסעיף הזה מיותר כי אמרנו שרק בחירות של מעל 5,000 בעלי זכות בחירה.
דוד אמסלם: דרך אגב, לקחנו את החוק הקיים היום.
דוד אמסלם: זה היום מה שקובע החוק בתקרת ההוצאה.
דוד אמסלם: אני רק מסביר לחברי הכנסת.
דוד אמסלם: סיכמנו שכאשר זה פחות מ-5,000 בעלי זכות בחירה אין בכלל על מה מדבר.
<איל זנדברג: צריך את זה כי עד 5,000 בעלי זכות בחירה הוא זכאי לקבל תרומות.
דוד אמסלם: אתה מדבר עם החוק.
<תומר רוזנר: איל זנדברג צודק.
<תומר רוזנר: אני חושב שהסעיף לא מיותר.
<תומר רוזנר: הקביעה של מינימום 5,000 בעלי זכות בחירה מתייחסת לשאלת המימון הממלכתי.
<תומר רוזנר: לדוגמה, מפלגה חדשה שיש בה 4,000 מתפקדים והיא עושה פריימריז.
<תומר רוזנר: החוק חל עליה גם היום.
<תומר רוזנר: אז כמה מותר לו להוציא?
דוד אמסלם: עד 50,000 שקל.
<תומר רוזנר: אז זה כן רלוונטי פה.
<תומר רוזנר: זה בתרומות.
<תומר רוזנר: הוא לא זכאי למימון.
דוד אמסלם: אנחנו הרי לא הולכים להרע את המצב הקיים.
דוד אמסלם: הבנת, חיים אבידור?
<חיים אבידור: הבנתי, כן.
<תומר רוזנר: אם כבר קטענו את הקריאה, אגיד רק שפה זה השינוי המהותי הראשון שתצטרכו לתת עליו את הדעת, בנושא סכום תקרת ההוצאות וסכומי המימון במקרה הזה.
<תומר רוזנר: הסכומים כפי שמופיעים היום בחוק הקיים הוקטנו כאן בכ-33%, כשליש פחות מן הסכומים שמותר להוציא היום.
דוד אמסלם: זה הערה חשובה.
דוד אמסלם: בהצעה הזאת הורדנו את תקרת ההוצאה בשליש.
<תומר רוזנר: את תקרת ההוצאה, את תקרת התרומות ואת תקרת המימון.
עודד פורר: תקרת ההוצאה בפריימריז?
דוד אמסלם: כמובן שמזה נגזר הכול, אבל את תקרת ההוצאה הורדנו בשליש כדי לחסוך.
עודד פורר: היום יש תקרת הוצאה של כמעט 900,000 שקל?
דוד אמסלם: זה פונקציה של מספר המתמודדים.
<תומר רוזנר: הסכום הוקטן בשליש, לא לשליש.
דוד אמסלם: זה היה 450,000 שקל והורדנו את זה ל-320,000 שקל, אז זה הוקטן כמעט בשליש.
עודד פורר: מה קורה אם למפלגה יש 4,000 מתפקדים והיא מחליטה לעשות פריימריז פתוחים?
<תומר רוזנר: רק אם זה בחירות של מתפקדים.
בצלאל סמוטריץ': למה נכון לעשות את האבחנה, שעד 100,000 זה תוספת של X?
דוד אמסלם: זה החוק הקיים היום.
דוד אמסלם: הטבלה הזאת, תוסיף לה כשליש – אלה הסכומים שמופיעים היום בחוק.
דוד אמסלם: לא רצינו עכשיו להמציא את הגלגל מן ההתחלה.
דוד אמסלם: לקחנו את החוק הקיים ורק הפחתנו את הסכומים.
<תומר רוזנר: כפי שאמרתי, השינוי המהותי פה הוא לגבי הקטנת הסכום בשליש.
<תומר רוזנר: לגבי סעיף קטן (א2) המוצע, בעצם ישנן מפלגות שבהן יש מספר סוגים של בחירות מקדימות: בחירות ברמה הארצית או בחירות ברמה המחוזית או המקומית או הסניפית.
<תומר רוזנר: הרעיון הוא שאם אתה מתמודד בבחירות ברמה המחוזית, למשל, אמנם כל חברי המפלגה מצביעים באותו יום, אז אתה תקבל לפי מספר המתפקדים במחוז שלך.
<תומר רוזנר: כלומר, אתה לא תקבל לפי המספר הארצי אלא לפי המספר המחוזי.
דוד אמסלם: הרעיון הוא שאתה מקבל לפי המספר שהוא הפוטנציאל הרלוונטי לגביך.
דוד אמסלם: נניח שיש 100,000 מתפקדים, יש 10 מחוזות והמתפקדים מתפצלים באופן שוויוני ל-10,000 בכל מחוז.
דוד אמסלם: אז כמובן שבאותו מחוז יש גם אחד שמתמודד בארצי ואחד שמתמודד במקומי, אז האחד יקבל לפי 100,000 מתפקדים והשני יקבל לפי 10,000 מתפקדים.
עודד פורר: ואם התקנון מאפשר למחוז להצביע גם למישהו שהוא לא מהמחוז?
<תומר רוזנר: לפי מה שהתקנון מאפשר.
<תומר רוזנר: אם התקנון מאפשר לכל חבר מפלגה להצביע אז הוא יקבל לפי מספר כלל המתפקדים במפלגה.
דוד אמסלם: זה על פי פוטנציאל המצביעים.
דוד אמסלם: אתה צריך להודיע למצביע שאתה רוצה להתמודד, אתה שולח לו מכתב, אתה אמור לדבר אתו.
אוסאמה סעדי: הכול כאן "תפור" על הליכוד.
דוד אמסלם: הליכוד זה כמעט המפלגה היחידה שהיא דמוקרטית.
דוד אמסלם: זה בוודאי לא חל על הרשימה המשותפת, שם יש 1,000 איש וכמעט הולכים מכות.
דוד אמסלם: יכול להיות שצריך שם הרבה סדרנים, אתה מתכוון, אלה ההוצאות הכבדות, לסדרנות.
אוסאמה סעדי: מספר החברים איפה?
דוד אמסלם: יש ספר בוחרים בכל מפלגה.
דוד אמסלם: זה כמו בכנסת.
דוד אמסלם: ספר הבוחרים נסגר תקופה מסוימת לפני הבחירות ואז לפי ספר הבוחרים ניתן לדעת את המספר.
דוד אמסלם: בבקשה, איתי טמקין.
דוד אמסלם: קודם כול, שלום לך, אנחנו מקבלים בברכה את איתי טמקין שהחליף את אריאל יוצר בתפקיד, אז באמת שיהיה לך בהצלחה.
<איתי טמקין: לתקרות שיקבעו בסעיף הזה יש השפעה משמעותית על העלות של הצעת החוק הזאת.
דוד אמסלם: עד עכשיו לא חידשת לנו כלום.
<איתי טמקין: כאשר הצעת החוק עברה בוועדת השרים לענייני חקיקה להבנתי דובר על תקרות נמוכות יותר ממה שכתוב בהצעת החוק.
דוד אמסלם: איזה תקרה?
<נדב שיינברגר: לא אגיד לכם את הסכומים, אבל בהצעה דובר על זה, ולכן אחד הסעיפים שוועדת השרים לענייני חקיקה קבעה באותו דיון היה סעיף שאומר שחלק מן הפעולות שחבר הכנסת או המועמד רוצה לעשות יבוצעו על ידי כל המפלגה.
<נדב שיינברגר: אחד הדברים שדובר שם הוא שהמפלגה היא שתקנה את המדיה.
<נדב שיינברגר: בגלל שדובר על כך שתהיה שורה של נושאים שהמפלגה תעשה עבור המועמדים התקרה תרד יותר מהסכום המדובר כאן.
דוד אמסלם: אתה לא הבנת את כוונת המחוקק.
דוד אמסלם: בגדול, זה הצעת חוק שאני הגשתי.
דוד אמסלם: אתי דובר: "אולי נוריד את התקרה?
דוד אמסלם: " אמרתי: "בשמחה, בשליש".
דוד אמסלם: דרך אגב, זה סכום עצום.
דוד אמסלם: רוב חברי הכנסת שזה רלוונטי לגביהם בכלל לא מקובל עליהם הדבר הזה.
דוד אמסלם: דבר שני, בלי קשר, ניסינו לייצר מנגנון אחר.
דוד אמסלם: אמרנו: יכול להיות שהמפלגות יעשו מכרזים ארציים והמועמד ישתמש במכרז ארצי.
דוד אמסלם: בסופו של דבר העברנו את זה מן המפלגות לכנסת.
דוד אמסלם: אז חיים אבידור אמר: "אחד ירצה שלט של 20 מטרים, אחד ירצה שלט של 3 מטרים, אחד ירצה דגל".
דוד אמסלם: נכנסנו לרזולוציות כאלה והבנו שהפינה הזאת לא נכונה.
דוד אמסלם: לכן אמרנו: נעזוב, לא נשנה, נעשה את זה כפי שזה היום.
<נדב שיינברגר: ועדת שרים לענייני חקיקה קבעה 7 תנאים להצעת החוק.
<נדב שיינברגר: אחד מן התנאים האלה הוא שיהיה את המנגנון הזה, שכרגע אני מבין שהחלטתם לרדת ממנו.
דוד אמסלם: אני רוצה "לחתוך" את העניין הזה.
דוד אמסלם: הרי בכלל זה היה רעיון שלי.
דוד אמסלם: בהתחלה חשבנו שמפלגות יעשו מכרזים ארציים ואז המועמדים ישתמשו באותן פלטפורמות.
דוד אמסלם: בהמשך ניתקנו את זה מן המפלגות והעברנו את זה לכנסת.
דוד אמסלם: כאן בכנסת אמר החשב, בצדק: אחד רוצה לקנות חליפה, אחד רוצה לקנות ערוגה, אחד רוצה להשקיע הכול בעיתונים, אחד רוצה להציב שלטים בגובה 30 מטרים, אחד רוצה רק לעשות חוגי בית.
<איל זנדברג: אולי אין פה סתירה בין שני הדברים.
דוד אמסלם: הרי אני הבאתי את זה לשם.
דוד אמסלם: בסוף אמרנו: בשביל מה להסתבך יותר מדי?
דוד אמסלם: פעם הרב עובדיה יוסף אמר: "מרוב פלפול נהיה להם בלבול".
דוד אמסלם: אמרנו: בואו נשאיר את זה כפי שקיים.
דוד אמסלם: יש את מבקר המדינה, צריך לתת לו את הדוח, כמו לגבי כל מועמד.
דוד אמסלם: הוא יכתוב: "אני הצבתי שלטים של 20 מטרים", אז הם כבר יודעים כמה עולה שלט.
דוד אמסלם: אם הוא יכתוב להם ששלט כזה עולה 200,000 שקל אז הם יגידו לו: "בערכים שלנו אנחנו מבינים שזה יכול לנוע בין סכום כזה וכזה".
דוד אמסלם: דרך אגב, כך הם עושים.
<נדב שיינברגר: אבל זה נועד לעזור לעניין של השוויון.
<נדב שיינברגר: ברגע שהמפלגה עושה מכרז לגבי שלטי החוצות- - -
דוד אמסלם: אז למה שהמדינה לא תעשה מכרז כללי וכל המפלגות ישתמשו בזה?
דוד אמסלם: למה לתת למפלגות כסף?
<נדב שיינברגר: אם אתה רוצה שהמדינה תעשה את זה, אין לי בעיה, שהמדינה תעשה, שהחשב הכללי יעשה את המכרז הזה, אין לי בעיה.
<תומר רוזנר: מתנגדים לכך.
דוד אמסלם: קודם כל, אין לי בעיה.
דוד אמסלם: דרך אגב, הם התנגדו לזה, זה היה הרעיון הראשוני, אבל בואו נתקדם.
עודד פורר: נפעיל את החברה למשק וכלכלה.
דוד אמסלם: למה שהמדינה לא תעשה את זה גם בעניין מימון המפלגות?
דוד אמסלם: למה מפלגה כזאת או אחרת מקבלת כסף ותולה שלטים כפי שהיא רוצה?
דוד אמסלם: אולי נגיד למדינה: "יש שוויוניות, אתם תעשו עבור כולם"?
דוד אמסלם: כפי שבעבר היה מפעל אחד, "אתא", וכולם היו קונים רק מ"אתא".
<נדב שיינברגר: אבל זה לא עובד כך, שכל פעם שרוצים לשנות משהו תציין כל פעם את החוק הקודם.
<נדב שיינברגר: ועדת השרים לענייני חקיקה אישרה כך.
<נדב שיינברגר: אנחנו לא הולכים באותו כיוון כרגע.
דוד אמסלם: לא הצלחתי להבין מה הבקשה המהותית, אבל לא משנה.
<נדב שיינברגר: מה לא הבנת?
<נדב שיינברגר: רצו לקבוע תקרה נמוכה יותר מ-320,000 שקל.
דוד אמסלם: השאלה אחרת.
דוד אמסלם: עשית כאן מיש-מש.
דוד אמסלם: פעם אחת אמרת שהחשב הכללי יפרסם את המכרזים.
דוד אמסלם: אני רק לקחתי את ההצעה שאתה העלית.
דוד אמסלם: הרי אני שיניתי את הקו, דנו על זה כבר מספר שעות עם גורמי המקצוע.
דוד אמסלם: החשב הכללי התנגד, אבל אהבתי את הרעיון שאתה דבק בו ואמרתי: אולי, אם אתה כל כך מאמין בזה, בואו נרחיב את זה לכלל המפלגות ונעשה את זה בכלל בבחירות במדינה, לא רק שם.
דוד אמסלם: נושא שני שאתה מציג, שאתם מבקשים להוריד עוד את תקרת ההוצאה.
<חיים אבידור: דיברו כאן על הסכומים.
דוד אמסלם: דרך אגב, אני רוצה לומר באופן בסיסי, שמפלגות שאין להן פריימריז לא מעוניינות בחוק הזה, לא מעוניינות שגם אנחנו נעשה פריימריז בגלל שאין להן תשובה למה הן לא עושות, אז הן מסכימות שלא צריך תרומות, אבל מצד שני הן לא רוצות שיהיה כסף בכלל, כדי שלא יהיו פריימריז.
דוד אמסלם: אם יעשו פריימריז – יהיה להן.
<נדב שיינברגר: אני לא פה מטעם מפלגת כולנו בקטע של הכסף, אם יהיו פריימריז או לא יהיו פריימריז.
<נדב שיינברגר: הצעת החוק הזאת הגיעה לוועדת שרים לענייני חקיקה ומשרד האוצר היה צריך להציג את העמדה שלו, לא בכובע של יושב-ראש המפלגה אלא בקטע של השקעת הכסף בעקבות הצעת החוק.
<נדב שיינברגר: אתה רוצה לשמוע את הסכום, כמה זה עולה?
דוד אמסלם: אנחנו יודעים לעשות חישובים כמה זה עולה.
דוד אמסלם: אתה בכל מקרה תגיד.
דוד אמסלם: אני רוצה להבהיר משהו חשוב.
דוד אמסלם: את תקרת ההוצאה מדינת ישראל העבירה בחוק, ולא אני.
דוד אמסלם: זה גם לא יעלה 60.
דוד אמסלם: הוא לא כל כך בקי אפילו בעניין המתמודדים, איך זה עובד בכל מפלגה, אבל לא משנה.
דוד אמסלם: אני אפגש אתו ואסביר לו מה הסכומים.
דוד אמסלם: שהוא יסביר למה 70.
דוד אמסלם: בגדול, הסכומים האלה קיימים היום בחוק.
דוד אמסלם: דרך אגב, זה לא חוק שהמציאו היום.
<נדב שיינברגר: אנחנו רוצים לשנות את החוק.
דוד אמסלם: מדינת ישראל, כשהיא אפשרה את תקרת ההוצאה היא הבינה אז – דרך אגב, אם זה תרומות אז למה צריך תקרה?
דוד אמסלם: היא הבינה שזה דבר לא כל כך טוב.
דוד אמסלם: וגם העיקרון שאתה מציג, של השוויוניות, מה שאתה לא רוצה.
דוד אמסלם: הקימו ועדה ואמרו למומחים: תבדקו כמה כסף מועמד צריך.
דוד אמסלם: הם אמרו: למה 2 שקלים?
דוד אמסלם: צריך לשלוח למתפקד לפחות מכתב אחד כדי להודיע לו על המועמדות.
דוד אמסלם: דרך אגב, אם אני שולח מכתב לכל מתפקד – זה 450,000 שקל, רק מכתב, בלי לפרסם בשילוט חוצות, לא על זה מדובר, מכתב כדי להגיד למתפקדים "אני רוצה להתמודד, זה המצע שלי".
דוד אמסלם: בערך 2.10 שקלים למכתב, עם הוצאות הדפוס שילמתי בערך 2.50 שקלים למכתב, תכפיל את זה ב-150,000 בוחרים הרשומים בספר הבוחרים וצא וחשב לבד.
דוד אמסלם: אז יכול להיות שנוריד את התקרה ואז נשלח מכתב רק לחצי מן הבוחרים ונגיד להם במכתב: "תתקשרו לחברים שלכם כי אין לנו עוד כסף".
דוד אמסלם: גם זה עולה כסף.
דוד אמסלם: לכן יש היגיון בסכומים.
דוד אמסלם: לא סתם הורדנו.
דוד אמסלם: צמצמתי בשליש, זה החלטה שקיבלתי באופן רוחבי סתם.
דוד אמסלם: אני אומר לך, זה יפגע במועמדים הארציים, באפקטיביות של הבחירות שלהם, אבל עדיין חשבתי, גם ציבורית, בואו נוריד בשליש.
דוד אמסלם: כמה אתה מציע להוריד?
<נדב שיינברגר: ועדת השרים, כשהיא החליטה לתמוך בהצעת החוק, חשבה שהמפלגה צריכה לעשות כל מיני דברים שיוזילו את העלויות למועמדים הארציים ובכך להוזיל את ההוצאה.
<נדב שיינברגר: יש פה אנשים שהיו שם בוועדה, ניתן לשאול אותם.
דוד אמסלם: בסוף משרד האוצר בא בזווית של הכסף.
<נדב שיינברגר: לא רק.
<נדב שיינברגר: אם זה היה רק בזווית של הכסף אז לא היו מביאים את הצעת החוק.
דוד אמסלם: בסוף אני צריך "לחתוך" כאן שקלים, זה הסיפור עכשיו.
דוד אמסלם: אתה אומר שהתקרה עדיין גבוהה.
דוד אמסלם: בכמה לדעת
דוד אמסלם: כם צריך להוריד אותה?
דוד אמסלם: מה לדעתכם צריך להיות גובה התקרה כדי שזה יהיה בסדר?
<נדב שיינברגר: בוועדת השרים לענייני חקיקה כאשר דיברו על הסכומים המדויקים, דיברו על סכומים בין 200,000-250,000 שקל, משהו כזה.
דוד אמסלם: זה מדויק.
דוד אמסלם: בין 200,000-250,000 שקל.
דוד אמסלם: בכל מקרה, הרי הצעת החוק הזאת אמורה לחזור לוועדת השרים לענייני חקיקה.
דוד אמסלם: מה היה הסיכום שם?
<איתי טמקין: אם כך, צריך למצוא מקור כי זה עבר בוועדת השרים לענייני חקיקה בלי שהוצע מקור תקציבי.
דוד אמסלם: אני לא מעלה עכשיו את כל הבעיות של משרד האוצר.
דוד אמסלם: דרך אגב, כל דבר שאתם מעלים במשרד האוצר צריך מקור, אני רוצה לחדש לך.
<איתי טמקין: ההחלטה הייתה להעביר בקריאה הטרומית בלי מקור תקציבי ולמצוא מקור בוועדת השרים.
דוד אמסלם: רבותי, זו לא פגישת עבודה ביני לבינכם כדי להציג אילו צרות יש לכם.
דוד אמסלם: זה אצלי בחדר.
דוד אמסלם: ברמת המהות אני חושב שיהיה הישג אדיר אם נצליח להעביר את זה כאשר אנחנו מורידים את התקרה בשליש.
דוד אמסלם: דרך אגב, אני מציע גם להוריד את מימון המפלגות בשליש.
<איל זנדברג: אפשר להכניס את זה לפה.
דוד אמסלם: אני מציע לכם, אחרי כן תחשבו על מקורות.
<חיים אבידור: אם הזכירו את המילה מקור, אני רוצה שיהיה ברור שהמקור לא יכול להיות תקציב הכנסת.
דוד אמסלם: לא דיברנו על זה, זה בכלל לא היה בהבא המינא.
דוד אמסלם: איל זנדברג, אני למדתי בחיים לא לערבב מין בשאינו מינו, בגלל שבסוף אתה מתערבב בכול.
דוד אמסלם: יש תקרת הוצאה.
<איל זנדברג: אני לא מערב ביניהם.
<איל זנדברג: אני שם אותם בנפרד.
דוד אמסלם: נדב שיינברגר עשה פה ערבוב מסוים.
<איל זנדברג: אני לא מדבר על תקרת ההוצאה.
דוד אמסלם: דרך אגב, זה מה שאמור לעניין אותם כי הרי אם זה חינם אז אין דיון.
דוד אמסלם: בסוף זה מה שמעניין בגלל שהם צריכים לתקצב את זה וצריכים גם למצוא מקורות.
דוד אמסלם: הוא צודק בזה.
דוד אמסלם: תקרת ההוצאה נבחנה כבר מזמן על ידי מדינת ישראל ברמה החוקית והמדינה עשתה את החישוב שאני אומר לך.
דוד אמסלם: דרך אגב, זה עולה קצת יותר.
דוד אמסלם: מועמד ארצי בהיבטים שלי לא יכול לעשות בתקציב הזה כמעט כלום.
דוד אמסלם: כפי שציינתי, אפילו מכתב הוא לא מסוגל לשלוח לכל המצביעים.
דוד אמסלם: זה כפי שאגיד למדינת ישראל:" אל תשלחי גם מכתבים לבוחר".
דוד אמסלם: הרי כל בוחר במדינה מקבל מכתב שמציין היכן הוא בוחר.
<איל זנדברג: אני בכוונה לא מתייחס להיבט הזה כי שמעתי את התשובה.
דוד אמסלם: דבר שני, אחרי שקבענו את התקרה, יש עכשיו התנהלות.
דוד אמסלם: אני בכוונה בבסיס מפריד את זה.
דוד אמסלם: הייתה לנו אופציה להעביר את זה למפלגות.
<איל זנדברג: זה מה שוועדת השרים לענייני חקיקה ביקשה.
דוד אמסלם: ועדת שרים לענייני חקיקה, כבודה במקומה מונח.
דוד אמסלם: אני יושב-ראש ועדת הפנים, אני כרגע מנהל דיון על הצעת החוק.
דוד אמסלם: היא תחזור לשם, הם יביעו את עמדתם.
<איל זנדברג: אנחנו אמורים לשקף את עמדת ועדת השרים לענייני חקיקה, אנחנו רוצים לסייע.
דוד אמסלם: אבל זה לא במהות.
דוד אמסלם: זה היה רעיון שלי.
דוד אמסלם: אני חשבתי שלא נכון להעביר את זה דרך המפלגות, כפי שאת הקשר עם הבוחר אנחנו לא מעבירים דרך המפלגות.
<איל זנדברג: קשר עם הבוחר – זה חברי כנסת.
<איל זנדברג: פה זה עניין פנימי לחלוטין.
עודד פורר: זה גם חברי כנסת.
דוד אמסלם: אני רוצה לנכות את זה מן המפלגות.
דוד אמסלם: כל מפלגה מתנהלת בכללים שלה.
<איל זנדברג: אדוני צודק לגבי המימון, זה נכון.
דוד אמסלם: לכן רצינו לעשות את זה במקום הכי מסודר, הכי נקי.
<איל זנדברג: נכון, לגבי הכסף.
דוד אמסלם: גם בהתנהלות הכספית, מאין אתה לוקח, איך אתה לוקח.
<איל זנדברג: זה גם נכון אבל לא על זה אני מדבר.
דוד אמסלם: כל מפלגה תעשה לעצמה איזו מין התמחרות שונה.
דוד אמסלם: מפלגה אחת תמצא דגל ב-10 שקלים ואחרת תמצא ב-30 שקלים.
<איל זנדברג: מעולה.
<איל זנדברג: שכל מפלגה תעשה לעצמה את ההתמחרות ותהיה יעילה יותר.
דוד אמסלם: התמחרות של מה?
דוד אמסלם: אחד ירצה להביא מטוס עם שלט מאחוריו שיטוס מעל החוף.
<איל זנדברג: אז יהיו דברים שלא יוכלו לעשות.
<איל זנדברג: ככל שזה יותר יעיל המועמדים לא יוציאו כסף מיותר.
עודד פורר: אבל לפעמים כאשר אתה עושה את זה באופן מרכזי זה יכול להיות פחות יעיל.
<חנה רותם: תהליך של הפצה של מסרים- - -
<איל זנדברג: אוקי, בואו נשב ביחד.
דוד אמסלם: בזמנו בברית-המועצות כאשר היית צריך משהו היית הולך למדינה והיא הייתה נותנת לך.
דוד אמסלם: אם אתם רוצים שהמדינה תחליט – למפלגות לא יהיה יותר שילוט, לא יהיה כלום.
דוד אמסלם: דרך אגב, זה יותר פשוט.
<איל זנדברג: זה ברור שלא כי המדינה לא מתערבת בתוכן התעמולתי של המפלגות.
<איל זנדברג: זה עניין פנים מפלגתי.
דוד אמסלם: אבל לא הבנת, אני לא שואל מה התוכן.
עודד פורר: תעשה למפלגות מכרז...
דוד אמסלם: אתה תעשה מכרז.
דוד אמסלם: כפי שאתה אומר למועמדים – נעשה למפלגות.
דוד אמסלם: דרך אגב, יש יותר מועמדים ממפלגות, תבין.
דוד אמסלם: תגיד להם: אתם רוצים דגלים, הנה, זה בית הדפוס, רק שם ובמחיר הזה.
<איל זנדברג: הנקודה הזו לא טופלה בכלל בהצעת חוק.
<איל זנדברג: לכאורה החלטת ועדת השרים לענייני חקיקה- - -
עודד פורר: גם לבחירות ליושב-ראש מפלגה ולכל בחירות מקדימות אחרות.
<חנה רותם: במערכת הקודמת התקרה היא פי ארבע מן הסכום שמוצע כאן.
<איל זנדברג: היום החוק אומר שיש שתי דרגות.
<איל זנדברג: עכשיו יצרנו שלוש דרגות.
דוד אמסלם: במסגרת הזאת אני לא בא לתקן את כל המדינה ואת כל החוקים.
דוד אמסלם: אני לא נכנס לזה, אני לא יודע.
דוד אמסלם: לקחנו את הטבלה הקיימת, רק לגבי הנושא של הפריימריז לחברי הכנסת, ויצרנו קטגוריה.
דוד אמסלם: אם ירצו לשנות משהו אחר – זה לא כאן.
דוד אמסלם: תגישו הצעת חוק או תמליצו בפני מישהו.
<חנה רותם: אני חושבת, עם כל הכבוד, שזה כן קשור מכיוון שהבחירות לתפקיד יושב-ראש מפלגה, בסופו של דבר גם יושב-ראש מפלגה יהיה חבר כנסת.
<חנה רותם: מאפשרים לו, בטח במפלגה גדולה, להוציא פי ארבע הוצאות מתקרת הוצאות שמתחילה ב-456,000 שקלים, לא ב-300,000 שקלים.
דוד אמסלם: אני לא מתעסק בזה עכשיו.
<חנה רותם: אני חושבת שצריך לאחד את הדברים לכל מערכות הבחירות המוקדמות.
דוד אמסלם: אני לא מתווכח על הסכום בגלל שלדעתי הסכום האפקטיבי האמיתי המינימלי ל-150,000 בוחרים זה 450,000 שקל.
<חנה רותם: אני לא בטוחה שאני מסכימה.
דוד אמסלם: את יכולה לא להסכים אתי.
דוד אמסלם: אם אני שולח מכתב אחד לכל מתפקד – מה שהמדינה עושה, דרך אגב, הרי למה המדינה שולחת לאנשים מכתב לגבי מקום ההצבעה שלהם?
דוד אמסלם: זה גם עולה כסף.
דוד אמסלם: אם אני שולח מכתב אחד לכל מתפקד, רק מכתב, ועוד לא עשיתי שום דבר אחר, אני מגיע כמעט ל-400,000 שקל.
<חנה רותם: עם כל הכבוד לדוגמה הזאת, ואני בחנתי אי אלו מערכות בחירות של חברי כנסת, מעטים מאוד שולחים מכתבים.
<חנה רותם: רוב המסרים מועברים היום בסוגי תקשורת אחרים וזולים בהרבה.
דוד אמסלם: אני שלחתי מכתבים כמעט לכל המתפקדים.
<חנה רותם: אבל רוב המועמדים שולחים מיילים.
<חנה רותם: הדברים האלה עולים כסף.
דוד אמסלם: בגלל שהמועמד מבין שמכתבים הם הוצאה כבדה אז הוא בונה סל אחר קצת יותר זול.
דוד אמסלם: זה האילוץ שלו.
דוד אמסלם: לא הורדנו את התקרה בשליש בגלל שחשבתי שהוא צריך פחות כסף אלא בגלל שיש גם אחריות ציבורית והמדינה אמורה לשלם, מראית העין גם חשובה, לכן אמרתי: "בואו נוריד בשליש".
דוד אמסלם: דרך אגב, גם אמרתי להם – אני לא צוחק – שמצדי ייקחו את המקורות ממימון המפלגות, או מקיצוץ השכר של עובדי הציבור הבכירים, כולל של חברי הכנסת, שמרוויחים יותר מ-40,000 שקל.
<חנה רותם: אני חושבת שההערה כן חשובה.
<חנה רותם: בהצעת חוק שמתייחסת לאיזושהי הגבלה או הסדרה של תפקיד חבר הכנסת צריך להיות מבט גם לתפקיד יושב-ראש מפלגה, במיוחד בהיבטים האלה.
דוד אמסלם: אם תרצי, אני מוכן לשבת אתך, לבחון את העלויות האמיתיות ולנסות להוביל חקיקה אחרת.
<חנה רותם: דבר נוסף – לגבי עצם הקביעה של בעלי זכות הבחירה, שהתקרה נקבעת לפי מספרם, ביום הכרזת הבחירות המפלגות לא יודעות מה גודל הגוף הבוחר שלהן.
<חנה רותם: זה ישליך גם להבא.
<חנה רותם: מכיוון שספר הבוחרים בדרך כלל- - -
דוד אמסלם: ביום הבחירות הם לא יודעים?
<חנה רותם: לא ביום הבחירות אלא ביום הכרזת הבחירות.
<חנה רותם: זה ישליך גם אחר כך על קביעת גובה ההלוואה.
<תומר רוזנר: יש לנו תשובה לזה.
<תומר רוזנר: אנחנו מציעים שהסכומים והתקרות וכולי נגזרים ממספר חברי המפלגה ביום הכרזת הבחירות.
<תומר רוזנר: זה לא ספר הבוחרים אלא מספר חברי המפלגה ביום הכרזת הבחירות.
דוד אמסלם: שווה עיון מה שאת אומרת.
דוד אמסלם: תומר רוזנר אומר שאנחנו נצלם את המצב כפי שהוא, אבל אני חושב שמה שאת אומרת נכון יותר.
דוד אמסלם: אנחנו חייבים לצלם מצב אמיתי.
דוד אמסלם: יכול להיות שספר הבוחרים יקטן, יכול להיות שהוא יגדל.
דוד אמסלם: הרי בסופו של דבר הרציונל הוא הוצאה פר מצביע.
דוד אמסלם: הרי בסוף איך מחשבים את זה – פר מצביע.
דוד אמסלם: הרי אם הוא לא עולה כסף אז אתה לא צריך לתת לאף אחד כלום.
דוד אמסלם: הרי לחברי כנסת מכהנים, בוודאי ובוודאי אם אתה מחזיר להם- - -
<תומר רוזנר: אשאל את גברת חנה רותם מה נהוג היום.
<תומר רוזנר: הרי המצב הזה נכון גם היום.
<חנה רותם: אני יכולה להציג לכם דוגמה מן הזמן האחרון, ממפלגה שעשתה פריימריז לא מזמן.
<חנה רותם: היו ערעורים על ספר הבוחרים, שזה הוריד אותם בדרגה.
<תומר רוזנר: מה עשיתם עם זה?
<תומר רוזנר: מה תקרת ההוצאה?
<חנה רותם: תקרת ההוצאה נקבעת בסופו של יום לפי ספר הבוחרים שהמפלגה פרסמה.
<חנה רותם: הבעיה היא של המועמד שלא יודע כמה הוא יכול לבקש.
דוד אמסלם: הרי בסופו של דבר בגדול את צודקת.
דוד אמסלם: אלא מה, הטווחים לא כל כך גדולים לדעתי, זה לא שפתאום הספר גדל בעוד 50% או קטן ב-50%.
<חנה רותם: יורד מתחת ל-100,000 או עולה מעל ל-100,000.
דוד אמסלם: אני אישית חושב שבסופו של דבר ביום הקובע ספר הבוחרים נסגר – בדרך כלל זה שבועיים-שלושה לפני הבחירות – ואני מסכים אתך שההתחשבנות צריכה להיות לפי ספר הבוחרים.
דוד אמסלם: אתה יכול לתת למועמד – עזוב, זו שאלה טכנית – בהתחלה 80% מן הסכום ואחרי כן לעשות את ההתאמות ואת ההתחשבנות, אבל זה דבר טכני.
דוד אמסלם: אני מסכים אתך בעניין.
<תומר רוזנר: אם יש לו תקרת הוצאה אז אסור לו להוציא יותר.
<תומר רוזנר: יש פער זמנים בין המועד שבו מכריזים על הבחירות לבין סגירת ספר הבוחרים.
<איל זנדברג: זו לא עבירה פלילית להוציא הוצאה אסורה?
<תומר רוזנר: לכן אני אומר שיש בעיה.
<תומר רוזנר: חשבנו, מבחינת יעילות, כפי שאדוני אמר, שהשינויים יכולים להיות דרמטיים, במובן הזה שקודם היו 99,000 מתפקדים ועכשיו עברו מעל 100,000 מתפקדים.
<תומר רוזנר: אבל זה שווה עיון, אין ספק.
דוד אמסלם: זה שווה עיון.
דוד אמסלם: תומר רוזנר מציג שאלה אחרת אבל בסוף נצטרך לפתור את זה.
דוד אמסלם: גם הוא צודק וגם את צודקת בעניין הזה.
<ליאור פרבר: הערה קטנה.
<ליאור פרבר: אני יועץ השר לוין שהיה מעורב בהחלטת ועדת השרים לענייני חקיקה.
<ליאור פרבר: אנחנו מורידים יותר משליש בחלק מן המפלגות.
<ליאור פרבר: למשל במפלגת הליכוד, שם יש יותר מ-100,000 מתפקדים, הגבלנו גם שלא נותנים תוספות ליותר מ-100,000 מתפקדים, ולכן ההורדה במפלגת הליכוד היא של יותר משליש, כלומר הסכום הרבה יותר גבוה.
דוד אמסלם: אם תשימו לב, מפלגה שהיא עד 100,000 מתפקדים – זה אותו משחק, כלומר הם מקבלים 2 שקלים עבור כל בוחר.
דוד אמסלם: מעל 100,000 מתפקדים – היא מקבלת סכום, לא קשור כרגע לשאלה כמה מועמדים יש.
<תומר רוזנר: כאשר בתקרה הקיימת היא כן מקבלת.
דוד אמסלם: כלומר, בליכוד, באופן מעשי אנחנו מורידים כאן כמעט 50%.
דוד אמסלם: אבל זה לא חשוב, אני לא בא כרגע לנהל את הליכוד ואני לא מתכוון כרגע להצטדק בפני מישהו למה הליכוד סובל יותר.
דוד אמסלם: הוחלט על 320,000 שקל אז כך יהיה ונגמור את העניין.
דוד אמסלם: נשאל את החשב.
<חיים אבידור: אני מבקש מאוד, אם אפשר, לבטל את הסעיף הזה.
<חיים אבידור: קודם כול, זה מעמיד אותי בביקורת של מבקר המדינה.
: זה לא שוויוני...
דוד אמסלם: אני מסכים, אני מקבל את מה שאתה אומר.
דוד אמסלם: בקונצפט סיכמנו שחוזרים למצב הקיים.