GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוד אמסלם: אני אומר: תקשיבו לי.
דוד אמסלם: אתם בעסק הזה לא קידמתם כמעט כלום, תאמינו לי.
דוד אמסלם: הלכה למעשה, בשטח, רוב הבניינים שיהיו היום, יהיו מעל 10 קומות בוודאות.
דוד אמסלם: עכשיו, אנחנו לא מביאים את החוק הזה בשביל ארבעה או 20 בניינים בארץ, בתל-אביב קצת ובירושלים במרכז העיר.
דוד אמסלם: אנחנו מביאים את זה בעיקר למקומות החדשים, המאסות שאנחנו רוצים לרוץ איתן.
דוד אמסלם: שהעירייה עכשיו לא צריכה להישען על התברואן שלה או על הפקח שלה, שהוא ילך ואין לה כוח אדם והוא הולך עוד ארבעה חודשים אלא להגיד: זהו, יש לך פה מכון, תשלם לו, הוא יעשה את כל העבודה.
דוד אמסלם: אתה רוצה לרוץ עם התהליכים.
דוד אמסלם: אז בדרך כלל אתה לוקח את המיינסטרים של העבודה, הדבר המרכזי, מתלבש עליו ומשאיר את השוליים.
דוד אמסלם: אז אני הייתי משאיר שוליים נמוכים ושוליים גבוהים אבל כרגע, אני אומר לך שלקחת את הזניח ועליו בנית את כל המכון.
<דרור לוינגר: זה לא זניח.
<דרור לוינגר: מבחינת ניתוח ההיתרים שהיה כדי לראות את הכמויות - -
דוד אמסלם: דרור, אני פה לשירותכם.
דוד אמסלם: אני בא מהמוניציפאלי 20 שנה, מהניסיון שלי.
דוד אמסלם: אני אומר לך שאני מכיר את העיר הזאת על בוריה.
דוד אמסלם: 10% ממדינת ישראל מתגוררים פה.
דוד אמסלם: הסתובבתי בכל הארץ כמעט בכל הערים, אני אומר לך שזה זניח.
דוד אמסלם: קובע לך.
דוד אמסלם: מפה, תתקדם איך שאתה רוצה.
<נתן חילו: אני מהתאחדות בוני הארץ.
<נתן חילו: היום גם בבניינים, בבנייה מרקמית מה שנקרא, עד תשע קומות, הכבאות לוקחת אגרה נפרדת לפי חוק הכבאות ומשלמים גם למכון הבקרה.
<נתן חילו: יש כפל אגרות.
<דרור לוינגר: אין כפל אגרות.
דוד אמסלם: תקשיב נתן, אנחנו בסוף בעסק הזה, לא יקרה מצב שאנחנו נאפשר.
<נתן חילו: זה קיים ככה היום.
דוד אמסלם: אז אנחנו נסדר את זה, אל תדאג.
<נתן חילו: חיים, נכון או לא נכון?
<שמעון בויקו: ממש לא.
<שמעון בויקו: מכוני בקרה עד היום לא היו, אז איך - -
דוד אמסלם: לא, מה שהוא אומר, שיכול להיות שהמכון יגבה וגם הכיבוי יעשה סיבוב וגם יגבה.
<רוני טיסר: לא, בחוק כתוב שאי אפשר.
יעקב אשר: כיבוי אפשר או אי אפשר?
יעקב אשר: אי אפשר.
דוד אמסלם: נתן, אנחנו נסדר את זה.
דוד אמסלם: אם זה קיים, זה לא יהיה אבל לא נשמע לי הגיוני גם שבהצעת החוק המקורית זה מה שיהיה.
דוד אמסלם: אני רק אומר עוד פעם, אני רוצה להתקדם, תחליטו אתם:
דוד אמסלם: אתם החלטתם על 29 מטר ואני מניח שהסיפור הוא הכיבוי, בגלל זה הגענו ל-29 מטר.
דוד אמסלם: אני עוד פעם אומר: יכול להיות שאתם רוצים להתחיל את התהליך גם על "פריילוף", רק בואו נתחיל ואחרי זה נריב אתם אבל בגדול לדעתי אתם לא הולכים על הקטע המרכזי, ואני אגיד לך מה יקרה כאן:
דוד אמסלם: אני אקדם את התהליך בגלל שאני מכבד אתכם.
דוד אמסלם: נפקא מינה להלכה לא יהיה פה.
דוד אמסלם: אתם תמשיכו לריב אתם אבל הסיפור הזה נגמר והמריבה הזאת תיפסק וזה לא יתקדם לאף מקום.
דוד אמסלם: להיפך, תחשבו על מה שאני אומר.
דוד אמסלם: ברגע שלא קידמנו את התהליך בכלל, זה הופך להיות לחץ ובעיה יותר קשה כדי שהם יבואו לדבר אתכם.
דוד אמסלם: תזכרו את זה.
דוד אמסלם: אני אומר לכם, אנחנו מביאים את זה ל-29 מטר?
דוד אמסלם: לא יזוז מ-29 מטר כלום.
<מירי כהן: אבל בדיוק בגלל זה חשוב לי שבתקנות כן יהיה מה המחיר גם מעל 29.
דוד אמסלם: אני אשים את המחיר, אבל אני אסביר לך: יהיה מחיר.
דוד אמסלם: הרי בסופו של דבר זה בין שר האוצר – הבנתי, לבין השר לביטחון פנים – לא הבנתי, זה לא השר לביטחון פנים, זה חיים.
דוד אמסלם: הרי אם אני השר לביטחון פנים, לא אומר לו: עזוב, אני על האחריות שלי לוקח את זה, אני לא מבין בכיבוי.
דוד אמסלם: הרי אני אמור להישען על איש מקצוע.
דוד אמסלם: אני שואל אותו: חיים, תסביר לי למה?
דוד אמסלם: אני מניח שיש לו נימוקים מסודרים למה הם קבעו 29 כן ומעל הם רוצים את האחריות.
דוד אמסלם: אני מניח שיש להם סיבות טובות.
דוד אמסלם: זה לא נראה לי סביר שמשהו יזוז כאן, בעייתי, גם אין שום סיבה.
<מירי כהן: אז אנחנו ניפגש עוד שנתיים כי אני אומרת לך שאני מאמינה שעד 42 מטר בסוף ייכנס.
<מירי כהן: אנשים פתוחים לשינויים גדולים ללכת מדורג כדי שכולם יירגעו.
יעקב אשר: אדוני היושב ראש, אני מבין שמכוני הבקרה רוצים להתחיל את העבודה, וכולם מבינים גם שהם צריכים בשביל זה כסף.
יעקב אשר: הרי אחד באוצר לא ייתן לזה מבלי שייכנסו ההכנסות למיניהן אבל כאן קורה משהו, ובמיוחד אחרי התיקון או אחרי ההסכמה הזאת שהגיעו אליה כרגע, זאת אומרת, הם רוצים לקבוע את האגרות שאני מבין שמעל 29 מטר לא יגבו אותן לכאורה, נכון?
יעקב אשר: זאת אומרת, שאותן - -
<רוני טיסר: רק אני אבהיר: לכאורה, עוד שנתיים במידה והשרים מחליטים שהכבאות לא נכנסים אז יגבו את האגרה במכוני הבקרה ובמקביל הכבאות תגבה את האגרה.
<רוני טיסר: יהיה כפל.
יעקב אשר: בסדר, מאה אחוז.
יעקב אשר: עד שנתיים ואני אומר גם אחרי שנתיים, אנחנו כולנו מכירים את התהליכים ואיך הם קורים.
יעקב אשר: אל תחייך כי כולנו מבינים, אנחנו באים מאותו התחום שנינו אבל מה שקורה זה בעצם שמי שהולך לממן כרגע את כל העלות של כל הסיפור הזה, יש הרי בתוך הצעת החוק כרגע או בתקנות כרגע בניינים נדמה לי עד שש קומות או משהו כזה, בניינים גדולים יותר.
יעקב אשר: החשבון של ההיתרים יהיה קטן יותר.
יעקב אשר: זאת אומרת, התשלום, ואני רוצה שתשמע את הנקודה הזאת עוד לפני הסיפור של ה-29 מטר, כרגע, בתקנות, בניין שהוא רווי יותר מאשר בניין שהוא – אני לא יודע אם יש לזה הגדרה מספרית בדיוק.
יעקב אשר: רווי יותר משלם פחות את האגרות, פחות למטר.
יעקב אשר: הבניינים הפחות רוויים משלמים יותר.
יעקב אשר: עכשיו, מה שהולך לקרות זה שאותן שכונות שיש להן הגבלה של תב"ע או הגבלות כאלה ואחרות שבונים עד שש קומות או עד 29 מטר, הם הולכים בעצם לממן את כל התהליך הגדול הזה, את כל כוח האדם, את כל מה שצריך בשביל הבקרות הללו.
יעקב אשר: אני חושב אדוני, שלא צריך להיות הבדל בין עלות למטר לבניין גדול יותר או בניין קטן יותר.
יעקב אשר: אני חושב שלאור הסיפור הזה עכשיו, שבעצם בניינים מעל 29 מטר, למרות שאני מבין שייעשו כל מיני בדיקות כאלה ואחרות במקביל, לא יהיה על זה תשלום בגלל שכרגע עוד לא נסגר העניין בין משרדי הממשלה.
יעקב אשר: לדעתי, הדבר הזה לא נכון ומפיל ומשית על פרויקטים שהם יותר קטנים בגודל שלהם ופחות רוויים ופחות רוויי קומות ומטרים, משית עליהם להחזיק את כל הסיפור הזה שנקרא מכוני בקרה.
דוד אמסלם: לא, אני אתן תשובה לעניין הזה: קודם כל, באופן עקרוני זה נכון שיש פיתוי תמיד להביא תעריף אחד בלי שום דיפרנציאציה ואני אסביר: תראה, זה כמו שאתה מזמין מונית עם ארבעה מקומית לבין מונית עם 20 או שאתה מזמין טכנאי הביתה.
דוד אמסלם: על זה שהוא בא אתה משלם 180 שקל רק על זה שהוא הגיע, ומכאן אתה מתחיל לשלם על כל שירות שהוא נותן לך.
דוד אמסלם: לכן, יש היגיון בזה שבניין קטן, שבאים אליו אותם מומחים – דרך אגב, הרי אם אנחנו באים, כמה תשומות?
דוד אמסלם: בסופו של דבר, אף אחד לא צריך לסבסד פה אף אחד.
דוד אמסלם: אתה בניין קטן, עלית על המכון 2,000 שקל?
דוד אמסלם: תשלם 2,000 פלוס 20% או 10% הרווח של...
דוד אמסלם: אתה בניין יותר גדול וזה עלה לך 3,000 שקל?
דוד אמסלם: אז תשלם 3,000 שקל למרות שאם תעמיס את זה פר מטר אצלך זה יותר זול.
דוד אמסלם: לכן, אני אומר בגדול שאתה בא לשלם את העלויות האמתיות.
יעקב אשר: אז דווקא מהראש שלך אני אקשה בדיוק הפוך מכיוון שידוע שיש הבדל גדול מאוד בין ארבע קומות, אם הוא מחויב לחדר מדרגות נוסף או לא.
יעקב אשר: זה לא רק השאלה מתי מגיע הטכנאי או הבודק.
יעקב אשר: השאלה כמה מומחיות צריך, כמה בקרה צריך, כמה הנחיות צריך?
יעקב אשר: ככל שהבניין גדל יותר וגבוה יותר אז הרבה יותר מסובך, הרבה יותר מורכב, יש לך חדר מדרגות חסין אש - -
דוד אמסלם: יעקב הבנתי, אני רוצה להתקדם.
דוד אמסלם: בגדול, איך הם קבעו את התעריפים?
דוד אמסלם: לא זרקו קוביות.
דוד אמסלם: דרך אגב, אני לא נכנס לתהליכים עצמם.
יעקב אשר: אני יודע, אני אשמח לשמוע.
דוד אמסלם: אז אתה, בגלל שרצית לדבר שילבת את זה אבל לא קשור.
יעקב אשר: מה, ככה לא היית נותן לי לדבר?
דוד אמסלם: לא, הייתי נותן לך לדבר כשנגיע לתעריף.
דוד אמסלם: כשנגיע לתעריף אתה תשאל למה פה עד 10 קומות זה התעריף למטר - הרי בסוף התעריף למטר הוא 100 שקל ולמה מעל זה 90 שקל.
דוד אמסלם: אז אני מסביר: בהיגיון שלי אני לא נכנסתי איך בנוי התעריף אבל אני מניח שהם לקחו את העלויות - -
יעקב אשר: בוא נשמע מהם.
דוד אמסלם: אז כשנגיע לתעריף.
יעקב אשר: אז אני אמתין לתעריף אבל ודאי - -
זאב בנימין בגין: הערה: הוועדה הזאת עדין לא קיבלה תשובה.
זאב בנימין בגין: הם בשלב הראשון משלמים רק חלק אז יש גם תקורה לכל סכום אז רק אלה שהם בניינים נמוכים מתשע קומות, הם ישלמו את מה שאתה אמרת, את התקורה - - -
דוד אמסלם: לא, אני אתן לך את התשובה - -
יעקב אשר: את התקורה של הכל.
יעקב אשר: הם מכינים את התקורה של הכל.
זאב בנימין בגין: - - הוא שכר את הבניין, שכר את המשרדים.
דוד אמסלם: תקבל תשובה.
דוד אמסלם: המכון, הוא לא ישתתף במכרז אם הוא לא יודע שיש לו נפח עבודה על בסיס התעריפים האלה.
דוד אמסלם: הרי הוא לא גובה מה שהוא רוצה.
דוד אמסלם: יש תעריפים קבועים בחוק.
דוד אמסלם: עכשיו, הוא בהתחלה יצטמצם.
דוד אמסלם: נניח שאם הוא צריך שני מהנדסים, הוא יעסיק שניים.
דוד אמסלם: אם אתה עכשיו – עזוב את זה עכשיו, זה בתור דוגמה.
דוד אמסלם: לא משנה שהוא צריך אחד לכל נושא אבל עזוב את זה עכשיו.
דוד אמסלם: אם מחר הוא יצטרך לתת שירות לעוד אנשים אז הוא ירחיב את השירות.
יעקב אשר: לא אדוני.
זאב בנימין בגין: - - - יש את החשמל, את הקונסטרוקציה.
זאב בנימין בגין: יש עלויות יסוד.
דוד אמסלם: דקה, אני רוצה להבין: מכון שנותן שירות ל-100 בניינים, אתם חושבים שהוא יעסיק את אותו כוח אדם כאילו שזה מכון שנותן שירות ל-2,000 בניינים?
יעקב אשר: אבל הוא חותם עכשיו לעוד ארבע שנים.
דוד אמסלם: זה לא נשמע לכם הגיוני שיש פה איזה אקורדיון?
דוד אמסלם: ככל שאתה גדל יותר, אתה מעסיק יותר כוח אדם או שרק במונחים שלי אני מבין את זה?
זאב בנימין בגין: אבל כמו שאתה אומר, ה-180 שקל לגבי החשמלאי שבא אליך הביתה, זה נכון גם לגבי שכירת המשרד.
זאב בנימין בגין: קודם כל שוכרים משרד, יש עלות, הוא משלם את המעלית, הוא משלם שרטט.
זאב בנימין בגין: יש אופרציה מינימאלית שלפי מה שאני מבין מיעקב, היא תשולם רק על ידי - -
דוד אמסלם: אבל אני מסביר - -
זאב בנימין בגין: - - בסופו של דבר היא תשרת את כל הקונסטרוקציה.
דוד אמסלם: אז אני אסביר ואני רוצה להתקדם פה כי זה לא הדיון: תראה, בגדול אני חוזר על התשובה שלי - -
זאב בנימין בגין: אני מזכיר לך את הלו"ז שלך.
דוד אמסלם: כן, אני כבר הולך.
דוד אמסלם: אני הולך לוועדת הכנסת רק להצביע שם על קוורום ואני חוזר.
דוד אמסלם: ככה זה, אנחנו רצים בין ועדות.
דוד אמסלם: תראה, בגדול אם אני בונה את התעריף, איך אני בונה אותו?
דוד אמסלם: הרי זה לפי חוק, יש אגרה.
דוד אמסלם: איך אני קובע את האגרה?
דוד אמסלם: לא בגלל מה שבא לי.
דוד אמסלם: אני אספר לכם: בזמנו ישבתי בבנייה כזאת.
דוד אמסלם: אני בא יושב ובודק את כל העלויות.
דוד אמסלם: בודק מה אתה חייב לשים ולפי זה אני מתחיל לקבוע, וקובע גם את.
דוד אמסלם: .. מה אני קובע?
דוד אמסלם: את העלויות שלך מול השירות הפוטנציאלי שאתה נותן.
יעקב אשר: אתה יודע איזה הבדל דרמטי יש בין בניין של ארבע קומות לתשע קומות מבחינת הבדיקות?
יעקב אשר: הבדל דרמטי.
דוד אמסלם: אני רוצה לדבר עכשיו: אז לכן אני מסביר שאני מעמיס את זה פה מול הפוטנציאל שיש, ולפי זה אני קובע את האגרה.
דוד אמסלם: עכשיו, בוודאי כמו שאומר יעקב, יש הבדל בין בדיקות מעל תשע אבל שם הבדיקות יותר מרוכבות אבל זה מתפזר על יותר שטח.
דוד אמסלם: לכן, לכאורה יכול להיות ששם אפילו הבדיקות יעלו יותר אבל פר מטר זה מוריד.
דוד אמסלם: אז אני לא רוצה להיכנס לזה, זה העבודה שלהם.
דוד אמסלם: אחרי שנגיע לסכומים אתם תשאלו אותם למה זה 100 שקל ולא 90 שקל.
דוד אמסלם: אבל דבר אחד חייב להיות כאן בכל הסיפור - -
יעקב אשר: מה שהתעורר היום, אדוני היושב ראש, ולכן פרצתי עם זה עכשיו, שוודאי שהם הולכים להיכנס עכשיו למכרז ולדברים האלה שמדבר גם על מעל 29 מטר.
יעקב אשר: אתם לא עוצרים כרגע את התהליך.
יעקב אשר: אתם בונים מערכת, והגבייה כרגע של האגרות מאותם אלה שהם לא 29 מטר, היא תחזיק את אלה שאולי יבואו בעתיד של ה-29 מטר.
יעקב אשר: זה מה שאני מבין.
<מירי כהן: אין פה מכרז - - -
דוד אמסלם: עכשיו יהיה מכון אחד ושיהיה מעל תשע קומות יהיו חמישה מכונים.
דוד אמסלם: כמו אגרת רישוי, אני יודע מה?
דוד אמסלם: קבעה המדינה והפריטה את זה, אז מה?
דוד אמסלם: אתה קובע והשוק מתחיל להסתדר לפי הביקושים אבל משהו אחר מעניין אותי בכל העניין - -
יעקב אשר: הוא רוצה להעיר משהו ויכול להיות שזה חשוב.
דוד אמסלם: רק שניה, אתה תקבל את זכות הדיבור אבל הוא רואה שאתה זז אז יכול להיות שאתה מסכים אתו.
דוד אמסלם: הוא מתחיל לחפש עכשיו מסייע, אבל מעניין אותי משהו אחר בדיון הזה: היות ובעצם מתחת תשע קומות אנחנו מדברים שהמכון מתעסק.
דוד אמסלם: מעל תשע קומות זה העירייה כבר - -
<מירי כהן: כמו התהליך שהיום.
דוד אמסלם: לא יכול להיות שהמכון פלוס האגרות האלה זה לא אותו סכום על אותו שירות.
<מירי כהן: מה זאת אומרת?
<מירי כהן: זה לא אותו שירות אבל.
דוד אמסלם: דקה, אז ממה נפשך?
דוד אמסלם: אני רוצה לפרק את זה: אם המכון, נתנו לו איך אמר הבחור?
דוד אמסלם: 17 נושאים שהוא בודק.
דוד אמסלם: הוא החליט לפי החוק שהוא גובה איקס שקלים למטר.
דוד אמסלם: מעל 19 מטר אני בא לעירייה רגיל ושואל – הרי דרך אגב, אני משלם ארנונה והוא משלם ארנונה.
דוד אמסלם: אנחנו באים לעירייה, ואז אני אומר לו: רבותי, זה התכניות.
דוד אמסלם: הם אומרים לי: אין בעיה, שים את התכניות כאן, אתה רק תלך לכיבוי אש ולהג"א.
דוד אמסלם: אני הולך לכיבוי אש, אומרים לי: תשים פה עשרה שקלים והג"א, אני לא יודע אם הוא מבקש משהו בכלל.
דוד אמסלם: בסוף מה יקרה?
דוד אמסלם: בעד 19 קומות, שורה תחתונה, ב"בוטום ליין" אני שילמתי כמעט כלום ומתחת, ההוא ששלחנו אותו למכון שילם הרבה.
דוד אמסלם: אז אני חייב כבר היום לבוא ולהגיד גם לרשויות: תקשיבו, הרי אני חייב למכור את אותו שירות - -
<מירי כהן: בוא נבין – יש שני שינויים, השירות שמקבל מתחת ל-29 הוא שירות יותר טוב כי יהיו לו פחות ליקוי בניה כי מישהו עושה בקרת ביצוע.
דוד אמסלם: מירי, הבנתי את זה אבל גם ליותר טוב יש מחיר.
דוד אמסלם: שלא יקרה כלום, אתם מבינים את האבסורד שאנחנו מייצרים פה עכשיו.
דוד אמסלם: לכאורה, ככל שהבניינים יותר גדולים אנחנו מעמיסים אותם על המדינה.
דוד אמסלם: העירייה גם משלמת לפקיד אבל מהארנונה.
<מירי כהן: הוא משלם אגרות לעירייה.
דוד אמסלם: אז לכן אני אומר שכאן העסק המשתלב חייב להביא את המצב מעל ל-29, להשוות אותו או לתת לו התייחסות מול הסיפור של המכון.
דוד אמסלם: זה לא "אאוט אוף דה בלו", זה לא דבר שמשייט שם בחלל.
דוד אמסלם: זו הכוונה שלי, זה לא מנותק.
דוד אמסלם: אתם מבינים למה אני מתכוון?
<סטפן אבו חדרה: אני רוצה לחדד משהו אדוני היושב ראש: התחומים האלה לא נבדקים בכלל.
<סטפן אבו חדרה: בפועל, אנחנו יודעים שכשזה מגיע לרשות, הם לא נבדקים בכלל.
דוד אמסלם: אני יודע, אבל אני רוצה להסביר לך - -
יעקב אשר: - - - אתה בודק, נכון?
יעקב אשר: - - - אבל אתה לא גובה ממנו.
דוד אמסלם: שניה, אני אסביר לך.
דוד אמסלם: אני מסכים אתך אבל אני רוצה לומר כזה דבר: תראה מה קרה פה – אני מסכים אתך שהרשויות לא בודקות את זה והן צריכות לבדוק אבל הן לא בודקות בגלל שזה עולה להן.
דוד אמסלם: דרך אגב, מי שמרוויח זה, זה לא הקבלן, זה הדייר.
דוד אמסלם: אנחנו דואגים כרגע לדייר.
דוד אמסלם: אז עכשיו אתם אומרים לי ככה: תשמע, מעל 29 מטר אנחנו לא דואגים לדיירים.
דוד אמסלם: דרך אגב, - - -
<סטפן אבו חדרה: מי שמתנגד לזה זה הכבאות.
דוד אמסלם: זה לא משנה, בשורה התחתונה.
דוד אמסלם: מתחת, אנחנו דואגים לדיירים לעומק.
דוד אמסלם: עכשיו, מי משלם את זה?
דוד אמסלם: לכן אני אומר שאני חשוב שיש קורלציה מאוד ברורה ואוסר לנתק אותה ואי אפשר לנתק אותה בין המצב של מעל 29 מטר מבחינת מה הוא משלם.
דוד אמסלם: לכן, אני חושב שיכול להיות שהייתי מחליט שמעל 29 מטר הוא גם עושה את כל הבדיקות שחשובות לדייר והוא ישלם.
דוד אמסלם: אני אחריג לו רק את הכיבוי כרגע ואני אגיד לו: תשמע כרגע אני מתווכח רק עם הכיבוי.
דוד אמסלם: למה זה נכון?
דוד אמסלם: בגלל שאני בודק את כל הספקטרום.
דוד אמסלם: ואת הכיבוי, היות ולא הגעתי אתם להבנה עוד, ואני אומר לך שלא תגיעו אתם להבנה מקצועית כנראה בגלל שאתם לא מבינים בכיבוי, אז לכן אני חושב שזה עושה שכל שאתה תופר את כל החבילה, ואז אתה מחריג כיבוי.
דוד אמסלם: הוא משלם אגרה לכיבוי, אתה מוריד לו את רק את גובה האגרה שהוא משלם ובמצטבר כולם צריכים לשלם פחות או יותר אותו דבר.
<סטפן אבו חדרה: אבל האגרות לא בנויות ככה, אני אסביר: מכון הבקרה, גם אם אין בקר מורשה שבודק את תחום הכבאות למכון הבקרה, מכון הבקרה נוגע בתחומים האלה כי הוא רואה את מערכת הספרינקלרים בתכנית העבודה לתברואה למשל, ורואה את זה בכל מיני מקומות אחרים.
יעקב אשר: אבל אתה לא גובה על זה כסף.
יעקב אשר: כרגע לא, אז מי מממן את זה?
יעקב אשר: אנשים גרים בבניינים - -
<דרור לוינגר: לא גובים ולא עושים את העבודה.
דוד אמסלם: אז אני אסביר לך מה יקרה - -
<סטפן אבו חדרה: זה לא בנוי אחד ועוד אחד ועוד אחד.
דוד אמסלם: אז אני אסביר: אני הייתי בונה את זה אחד ועוד אחד.
דוד אמסלם: עכשיו, יכול להיות שהייתי יושב עם הכיבוי בעסק הזה כפי שאתה אומר כי יכול להיות שמכון הבקרה עושה חלק מעבודות הכיבוי היום.
דוד אמסלם: אני מניח שהכיבוי לזה לא יתנגד.
דוד אמסלם: הוא מתנגד למה שהוא חושב שהמכון לא יכול לעשות, ואז יכול להיות שנתווכח אתו על גובה האגרות שלו.
דוד אמסלם: נגיד לו: אם היום גבית 1,000 שקל - -
יעקב אשר: שהמכונים ישלמו לו ישר.
דוד אמסלם: אז אנחנו נתווכח אתו ובסוף נוריד לו קצת כדי שבמצטבר כולם ישלמו אותו דבר פחות או יותר.
דוד אמסלם: הרי בשורה התחתונה אתה מבין שאנחנו מדברים על כסף בסוף.
<סטפן אבו חדרה: כן, אבל למה שמכוני הבקרה יספגו את זה?
דוד אמסלם: אני אמרתי שמכוני הבקרה יספגו את זה?
<סטפן אבו חדרה: אני אומר שהנושאים האלה, ההיבטים האלה נבדקים ממילא.
דוד אמסלם: אתה חוזר על עצמך וחבל לי על הזמן.
דוד אמסלם: אתה לא הבנת אותי כנראה בתשובה אבל בואו נתקדם.
יעקב אשר: שניה אחת.
יעקב אשר: אני רוצה לדעת דבר אחד: יזם יצא לתכנית לאזור שלם, למתחם, שבו יש מתחם של שש קומות, תשע קומות ומעל 29 מטר, היתר אחד.
יעקב אשר: בדרך כלל גם בטופסי ארבע זה הולך במתחמים.
יעקב אשר: תסבירו לי איך זה עובד?
יעקב אשר: איפה אתה נכנס?
יעקב אשר: איפה הפקח של החברה הזאת ייכנס, איפה לא?
יעקב אשר: פה הוא יבוא רק עם כיבוי אש?
יעקב אשר: יש פה בעיה אמתית בהתחשבנות.
דוד אמסלם: אני את הטענה הזאת לא מקבל.
דוד אמסלם: בסופו של דבר אנחנו לא מדברים על איזה תחנת אוטובוס שכל היום מסיעה איזה 50,000 נוסעים בדקה ואתה מתבלבל.
דוד אמסלם: זה בניין.
יעקב אשר: זה לא בניין, זה שכונה.
דוד אמסלם: גם השכונה בנויה מבניינים, וכל בניין זה פרויקט.
דוד אמסלם: אז לכן עזוב, זאת לא הבעיה שלי.
דוד אמסלם: הבעיה שלי - -
<מירי כהן: היושב ראש, אני רוצה להגיד - -
<אסא זהר: אתם צודקים.
<אסא זהר: אני בעל מכון בקרה.
<אסא זהר: הערה קטנה לגבי הנושא של האגרות: האגרות היום זה פרומיל, זה 1.7 פרומיל מהעלות של בניית מטר.
<אסא זהר: שתבינו רק את סדר הגודל.
<אסא זהר: האגרות היום בבניינים של ה-29 מטר זה יוצא 1.7 פרומיל, זה בין זניח לחלוטין לבין לא קיים בעיניים של הקבלן - -
<אסא זהר: - - זה לא גורם שמגולגל על הדייר בשום מקרה.
דוד אמסלם: גם הפרומילים האלה, זה נראה לך גמילות חסדים או מה?
<אסא זהר: לא, אני אומר ש - -
דוד אמסלם: הרי בסוף המחיר של הבניין בנוי מפה פרומיל ופה חצי פרומיל ופה חצי אחוז, וכך אנחנו מגיעים לשני מיליון שקל.
<אסא זהר: אבל אני אומר שאני מסכים עם אדוני היושב ראש שלא להחריג את הבניינים הגבוהים שמעל 20 מטר.
דוד אמסלם: הבנתי, אני רוצה להתקדם ברשותך, אני מושך לכם.
דוד אמסלם: מה דעתכם לגבי ההצעה שהגדרנו עכשיו?
<מירי כהן: אני רוצה להגיד לך משהו, משפט אחרון: כשעושים רפורמה ומשנים משהו שקיים פה מקום המדינה, צריך לעשות אותה בהיגיון.
<מירי כהן: אני אומרת את זה, במקרה קרה האירוע עם הכבאות אבל גם אם הוא לא היה קורה, יש היגיון כשאתה עושה כזה שינוי מהותי, לראות שהוא עובד בסדר.
<מירי כהן: אנחנו גם לא רוצים שכל היתרי הבניה עכשיו יתקעו, נכון?
<מירי כהן: אנחנו רוצים לראות שזה עובד טוב לפני שאתה אומר: זהו, אני מעביר את כל היתרי הבניה בארץ עכשיו למכוני הבקרה.
<מירי כהן: אז יש היגיון בלהגיד - -
דוד אמסלם: אבל מירי, אין בעיה.
דוד אמסלם: תראי - -
<מירי כהן: - - - זה לא מופרך מה שאנחנו אומרים.
דוד אמסלם: אני מציע לכם הצעות ייעול.
דוד אמסלם: אנחנו מביאים את ניסיון החיים שלנו לפה.
דוד אמסלם: לכן, אני מציע לכם, אני מסכים אתך שצריך לעשות את זה מדורג.
דוד אמסלם: הדירוג שאתם עושים הוא הכי לא נכון.
דוד אמסלם: אתה יכול לדרג את זה לפי אזור.
דוד אמסלם: אתה יכול להגיד: רבותי, אני כרגע מקים כדי לעשות פיילוט, אני מקים שניים בארץ באזור מסוים, הכי פחות בעייתי, שאני יכול לעצור את זה גם.
דוד אמסלם: שם אני הולך ובודק, ובואו ניפגש פה עוד שנה, חצי שנה, מה שתחליטו, ונעשה הפקת לקחים ונראה איך אנחנו מתקדמים.
דוד אמסלם: אבל אני אומר לך מראש, תאמינו לי, אני יודע מה אני אומר: לא יהיה כאן משהו כרגע אם לא ייפתר מעל ל-29 מטר.
דוד אמסלם: לא יהיה כי אני לא רואה סיבות למה כן לשנות את זה בעוד שנתיים, שלוש.
דוד אמסלם: להיפך, אני לא אהיה פה ואולי הוא לא יהיה פה, יהיה פה שר אחר וזה לא יעניין אותו.
דוד אמסלם: בגלל שהטיעון שלהם הוא מקצועי, אני גם לא בטוח שאפשר לעשות להם "בייפס" בעניין הזה ולהגיד להם: רבותי, בקטע המקצועי תמשיכו להישאר אתם, זה נישה קטנה, אני מחריג רק את הנושא הזה, יושב אתו איזה בדיקות הכי חשובות לו שם.
דוד אמסלם: לא הכל חשוב לו בכיבוי, אבל יש נושאים שמעל 29 מטר, הוא רוצה לבדוק אותם ורק הוא.
דוד אמסלם: יושב אתו, מבודד את הנושאים האלה, משאיר את זה שם ולוקח את כל השאר, שאני באמת מאמין שזה הסיפור.
דוד אמסלם: הסיפור של הג"א הוא זניח.
דוד אמסלם: אני חושב שאם אנחנו רוצים לטייב את הסיפור של הבניה, אנחנו צריכים לעשות את הבקרה של הביצוע בכל השלבים שתיארנו קודם, שיש שם הרבה דברים, מהאלומיניום ובוודאי נושאים בטיחותיים שזה יציקות, ברזל וכולי.
דוד אמסלם: ואז אנחנו מקבלים בניינים יותר טובים אבל השאלה היא לאן אתם מושכים עם זה?
דוד אמסלם: אני מרגיש שאתם הולכים למקום הלא נכון.
דוד אמסלם: לא, לא מצביעים ולא מדברים.
דוד אמסלם: עכשיו, 29 מטר, אני אומר לכם שבמדינת ישראל כמעט לא ייבנו בניינים כאלה יותר.
דוד אמסלם: ערך הקרקע עולה.
דוד אמסלם: היום הדרישות התכנוניות עולות.
דוד אמסלם: היום אתה רוצה חניונים תת-קרקעיים ולא כמו שהיה פעם, בחוץ.
דוד אמסלם: העלויות הן כל כך גבוהות שאם אתה לא מעמיס על השטח הנתון מקסימום יחידות דיור, אתה לא מקבל את התוצר שאתה רוצה.
דוד אמסלם: אז אתם יצאתם בסדר, הלכתם הביתה ועשינו "וי", הייתם מבסוטים, תצאו לחופש אחלה אבל הלכה למעשה, זה בשוליים ולא נותן לנו כמעט כלום.
דוד אמסלם: להיפך, מייצר שני סטנדרטים עקומים.
דוד אמסלם: זה שנמוך, שעליו שולי הרווח שלו הכי נמוכים, אנחנו מעמיסים עליו את כל הבקרות האפשריות.
דוד אמסלם: וההוא, שבונה לגבהים ששם זה הכי מסוכן – אדוני, כיבוי מפריע, אנחנו לא יכולים עוד לסגור אז בוא תישאר ככה.
דוד אמסלם: לא מסתדר לי בראש.
<דן רוטשילד: אני ממשרד הבינוי.
<דן רוטשילד: אני רוצה להגיד כמה דברים ששמעתי עכשיו, אולי הם לא נאמרו - -
דוד אמסלם: לפני כן, קבל בטל, שחררו אותי מוועדת הכנסת אז אני נשאר אתכם.
<דן רוטשילד: כמה דברים חשובים: אני חושב שהגיעו עוד לפני שהיו התקנות האלה - -
יעקב אשר: דודי, אל תשכח לתת לו לדבר.
דוד אמסלם: אני לא יוצא מפה לפני שאתה מדבר.
<שמעון בויקו: אני רק רוצה להגיד שאני השקעתי מיליונים רבים במכון בקרה.
<שמעון בויקו: אני רק רוצה לשתף אתכם כדי שנוכל להתפרנס - -
דוד אמסלם: אחריו אתה תדבר.
<דן רוטשילד: אז קודם כל, מבחינת נפח הבניה יש לנו נתונים, גם במשרד הבינוי במשולב עם הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.
<דן רוטשילד: כ-30% מהבניה זה בין שלוש לתשע קומות.
<דן רוטשילד: נכון שזה ירד, נכון שהולכים יותר לגבוה אבל עדין, גם היום - -
דוד אמסלם: לא תכניות מאושרות כבר.
<דן רוטשילד: גם בתכניות של הותמ"לים, של אלפי יחידות דיור עדין רואים, במגדלים - -
יעקב אשר: אזורים חרדיים למשל.
יעקב אשר: במתחמים חרדיים אין מגדלים.
<דן רוטשילד: - - פחות ופחות אנחנו רואים בניה של שלוש עד תשע קומות.
<דן רוטשילד: פחות ופחות אנחנו רואים בניה של שתי קומות עד ארבע קומות.
<דן רוטשילד: כמובן שהולכים לגובה אבל עדין נפח של 30% הוא נפח מאוד מכובד - -
דוד אמסלם: שהולך ויורד.
<דן רוטשילד: הולך ויורד אבל יש פה נפח מכובד - -
דוד אמסלם: דרך אגב, איפה הפיזור שלו?
דוד אמסלם: אתה תסכים אתי שבהנחת עבודה, אם אין לך נתונים לפיזור, אז בואו נגיד שאיפה שערך הקרקע יקר, המגדלים קיימים.
דוד אמסלם: בפריפריה.
דוד אמסלם: אז ממילא בפריפריה אנחנו לא - -
<מירי כהן: היושב ראש, כל תמ"א 38 שזה מסה קריטית של היתרי בניה באזור המרכז הם עד תשע קומות.
דוד אמסלם: תמ"א 38 מה, פינוי בינוי?
דוד אמסלם: או שאת מדברת איתי על חיזוק מבנים.
<מירי כהן: תמ"א 38, כן.
דוד אמסלם: אם אנחנו מדברים על חיזוק מבנים - -
יעקב אשר: לא, בנייה מחדש זה עד תשע.
דוד אמסלם: עד תשע?
דוד אמסלם: אז כל התקנות האלה אנחנו עושים בשבילם?
<מירי כהן: לא, אבל אני מראה לך שלהגיד שאין מאסה בכלל, זה נקודת ראות - -
דוד אמסלם: לדעתי אין הרבה.
דוד אמסלם: עבודה.
דוד אמסלם: קודם כל, הוא אמר 70%-30% במגמה של צמצום.
דוד אמסלם: אז אני מניח שעוד שנה זה יהיה 80%-20% ואחרי זה יכול להיות - -
<דרור לוינגר: אבל אז כבר ייכנסו מעל 29.
דוד אמסלם: מירי, יש לי רעיון: תקשיבו למה שאני אומר ואל תהיו עסוקים באיך להשיב לי.
<דן רוטשילד: רק להשלים עוד כמה דברים: אז קודם כל, מבחינת נפח, יש נפח והיום, אם יש שלושה מכוני בקרה זה כמובן לא מספיק, ואנחנו לא רוצים להעמיס אותם.
<דן רוטשילד: כן יש את הרעיון של הדירוג.
<דן רוטשילד: עכשיו, למה החליטו להתחיל עם שלוש עד תשע קומות?
<דן רוטשילד: אז נעשתה עבודה מאוד מסודרת, מבוססת נתונים שזה הבניינים היותר מסוכנים כי כוחות השוק הביאו לזה שמי שבונה את הבניינים הגבוהים זה המשרדים הכי חזקים ומקצועיים ומנוסים ככה שהסיכון הגדול הוא כן לשלוש עד תשע קומות.
<דן רוטשילד: זה לא שבאה החלטה סתם ככה.
<דן רוטשילד: אמרו: ניקח את ההכי מסוכן, ושם נתחיל את הפעולה שלנו.
דוד אמסלם: את זה לא שמעתי.
דוד אמסלם: לא, באמת, חשבתי עד עכשיו שהכיבוי עצר את זה אבל לא שמעתי את זה.
דוד אמסלם: אתה באמת חושב שמי שבונה תשע קומות זה המשרדים הקטנים והלא שווים?
<דן רוטשילד: כן, זה הכי מסוכן.
דוד אמסלם: אל תגיד את זה עוד פעם.
<דן רוטשילד: עשיתי בעצמי קורס בקרים של תשעה חודשים - -
דוד אמסלם: דרך אגב, אני רוצה לספר לך שהחברות שבונות את המגדלים הן החברות שבונות גם תשע קומות.
דוד אמסלם: זה אותה חברה.
דוד אמסלם: אז יכול להיות שבבוקר הם באים משמונה עד עשר הם רציניים, וכשהוא נוסע לבניין הקטן הוא הופך להיות לא רציני.
<דן רוטשילד: לא, אין ספק שהגדולים בונים גם קטנים אבל ההיפך לא.
יעקב אשר: הם לוקחים אותם קבלני משנה, מה אתה מדבר.
<דן רוטשילד: גם מבחינת הסדר של הדברים, זה נכון שכל האגרות, בנו אותם למה שנקרא "וואן סטופ שופ", שאתה תבוא רק למכון בקרה.
<דן רוטשילד: זה הרעיון של כל הרפורמה, שלא יתחיל לפצל את זה כי אם נפצל אנחנו הולכים אחורה אז אולי כן יש איזו שהיא כוונה נכונה לדרג את זה בצורה מסודרת שעדין יישאר במקום אחד של מכון בקרה ולא חזרה להתפצל.
<דן רוטשילד: ולעניין המימון – מה שנאמר פה, אני לא חושב שזה נכון להסתכל בצורה של מימון כי זה לא שקם מכון בקרה ועכשיו צריך להזרים לו כסף.
<דן רוטשילד: זה מכון פרטי, תהיה לו עבודה הוא יקום, לא תהיה לו עבודה הוא ייסגר.
<דן רוטשילד: להיפך, אם אנחנו נעשה את האגרה פר דירה זה יהיה בדיוק הפוך, שהבניינים הגדולים יממנו את הקטנים.
<דן רוטשילד: כאן יש מכון פרטי כמו שמהנדס או אדריכל לוקחים שכר לפי מטר ואם הם מתכננים בניין גדול יש חזרתיות אז השכר יורד פר מטר, זה אותו רעיון כשבנו את מכוני הבקרה.
יעקב אשר: אני לא בטוח שההשקפה הזאת נכונה אבל נדבר עליה כשנדבר על התעריפים.
<שמעון בויקו: אני נציג של מכון בקרה.
<שמעון בויקו: אני פשוט רוצה לשתף מה זה מכון בקרה: מכון בקרה זה לא שאני קמתי והקמתי מכון בקרה.