GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<שמעון בויקו: יושבת לידי רגולטור ברשות להסמכת מעבדות.
<שמעון בויקו: עברנו תהליך מאוד מאוד קשה של קבלת ההסמכה.
<שמעון בויקו: זאת אומרת, לא כל אחד יכול לקבל.
<שמעון בויקו: ב.
<שמעון בויקו: אני לא יכול לבד לבוא לרגולטור ולקבל הסמכה בכל התחומים.
<שמעון בויקו: אתם מתמקדים בחיים תמם עם הכבאות, ותאמינו לי שזה דבר לפחות לפי מה שאני קובע בוודאות, ב-100%:
<שמעון בויקו: הנושא של כבאות בתחום של פעילות של מכון בקרה זה נושא מאוד מאוד זניח.
<שמעון בויקו: אני לא רוצה להגיד שזה אפסי אבל זה זניח.
<שמעון בויקו: המטרה של הקמת מכוני בקרה זה להתמקד בתכן, להתמקד באיחוד, להתמקד בשלילה של "מאכעריות", להתמקד בזה שתוך חודשיים או שלושה חודשים יש היתר בניה ולהתחיל לעבוד.
<שמעון בויקו: ואחר כך, להתמקד בבקרה עליונה על ביצוע שבמקום שיבנו דברים לא איכותיים יהיו דברים איכותיים.
<שמעון בויקו: אבל בסך הכל, על מה מדובר?
<שמעון בויקו: על שני ביקורים בבניין.
<שמעון בויקו: אנחנו לא הולכים להחליף מפקחים ולא מהנדסי ביצוע ולא קבלנים.
<שמעון בויקו: אנחנו הולכים לקדם נושא של קבלת היתרי בניה ותעודת אכלוס.
<שמעון בויקו: זה דבר אחד.
<שמעון בויקו: זאת אומרת, מבחינת כבאות וחיים, חיים יושב ואנחנו יודעים שיש אצלו כלים שהוא מפעיל מבחינה מקצועית, מעבדות מאושרות ברמה מאוד מאוד גבוהה שבודקות תכניות ברמה יותר גבוהה בבניינים של 50 קומות אנחנו בודקים, נכון?
<שמעון בויקו: אז בואו לא נספר פה את הנושא של מקצועיות.
<שמעון בויקו: יש בארץ בעלי מקצוע שיודעים לעשות את העבודה.
<שמעון בויקו: הבעיה היחידה - -
דוד אמסלם: שמעון, למשפט האחרון שלך – לדעתך, למה הם לא מסכימים?
<שמעון בויקו: כסף.
דוד אמסלם: כסף?
דוד אמסלם: בעצם הם רוצים את האגרות.
דוד אמסלם: אז למה הם הסכימו לפחות מתשע?
דוד אמסלם: בגלל שלחצו אותם?
יעקב אשר: פשרה פוליטית.
<שמעון בויקו: אני לא פוליטיקאי, אני רק יכול לבוא ולהגיד - -
דוד אמסלם: תגיד לי מה אתה חושב.
<שמעון בויקו: - - אגיד רק דבר אחד:
<שמעון בויקו: לכבאות יש כלים ומעבדות מאושרות שעושות להם עבודה - -
דוד אמסלם: זאת אומרת, אתה אומר שיש להם גם "אאוט סורסינג" של הדבר הזה?
<שמעון בויקו: בוודאי.
<שמעון בויקו: הם מפעילים מעבדות.
דוד אמסלם: זאת אומרת, במקום שאתה תבקש את זה, הוא מבקש את זה?
<שמעון בויקו: לא רק זה שהם מפעילים מעבדות.
<שמעון בויקו: הנה, יושבת פה המנכ"לית של הרשות להסמכת מעבדות.
<שמעון בויקו: כדי לקבל את ההסמכה של אותם התהליכים שחיים דורש לא בתקן אחד, בהרבה תקנים, יש פה רגולטור שגם - -
דוד אמסלם: אז רק שניה שמעון, אני אחזור אליך, שניה.
דוד אמסלם: אני לא מתבלבל, אני רוצה לשמוע.
דוד אמסלם: חיים תגיד לי, אם אומר שמעון שאתם משתמשים באותן מעבדות וכולי, תגיד לי למה אתם מתעקשים על 29 מטר?
דוד אמסלם: באיזה נקודות?
<חיים תמם: אני אסביר מה המעבדות עושות ומה אנחנו עושים.
<חיים תמם: אנחנו, ככבאות, קובעים את הדרישות לבניין.
<חיים תמם: המעבדה לא עושה את זה.
<חיים תמם: אנחנו קובעים את הדרישות.
דוד אמסלם: קבעתם את הדרישות, אוקי.
דוד אמסלם: גם היום אתה קובע.
<חיים תמם: אנחנו משתמשים במעבדות, אנחנו לא מממנים אותן.
<חיים תמם: היזם משלם.
דוד אמסלם: חיים רק שנייה, אני רוצה להבין, נעשה זום על העניין הזה: אתה הבנת לבד שאתה החסם, במקום להתמודד עם זה עשו "בייפס" וחתכו איפה שאתה לא מסכים.
דוד אמסלם: אני שואל שאלה אחרת: כבאי בא היום לבניין של 20 קומות.
דוד אמסלם: הגישו לכם תכניות, אתם עברתם על התכניות, אישרתם את מה שאישרתם, בסדר?
דוד אמסלם: מהשלב הזה, מה קורה?
<חיים תמם: אנחנו באים ובודקים את זה בשלבים השונים.
<חיים תמם: זאת אומרת, אני אומר שוב: צריך לזכור מה המעבדה, ששמעון דיבר על זה.
<חיים תמם: הם בודקים שיש כאן את המתז?
<חיים תמם: הם בודקים שהמתז הזה תקין.
<חיים תמם: אני קבעתי שיהיו כאן מתזים והמעבדה בודקת.
<חיים תמם: הוא לא נכנס לעניין הזה מה נדרש איפה.
<חיים תמם: אני, כרגולטור, ככבאות - -
דוד אמסלם: זה בתכנון.
<חיים תמם: בתכנון.
<רוני טיסר: אתה יכול לתת גם היום הנחיות.
דוד אמסלם: אתה נותן הנחיות תכנוניות.
דוד אמסלם: הרי בוודאי, בכל קונסטלציה אתה לא הולך הביתה ומסיר אחריות מהנושא.
דוד אמסלם: לא רק אתה דרך אגב, כולם.
דוד אמסלם: לא הנושא של הג"א, אף אחד.
דוד אמסלם: הרי יש פה מדינה.
דוד אמסלם: באים ואומרים: תקשיב, יש גוף אחר.
דוד אמסלם: במקום שאתה תשלח את הכבאי שלך, אז אומרים: תשמע, יש מעבדה.
דוד אמסלם: אני בהתחלה חשבתי שאתה שולח את הכבאי.
דוד אמסלם: אומר שמעון: עזוב דודי, גם היום הכבאי מתקשר לאותו מכון ואומר לו: תשמע, לך לבניין ההוא שם - -
<חיים תמם: לא, זה לא המצב.
דוד אמסלם: אז בוא תספר לי את התהליך.
<חיים תמם: אני אספר את התהליך: יש לנו רב קומות של מעל 29 מטר גובה.
<חיים תמם: אנחנו באים ובודקים את המערכות בבניין.
דוד אמסלם: לפני כן: בא המתכנן והגיש לך תכנית כיבוי, נכון?
דוד אמסלם: אתה מאשר אותה.
דוד אמסלם: אתה נותן את הריג'קטים, כמובן יש לך הנחיות תכנון.
דוד אמסלם: אתה מראש נותן לו את ההנחיות, הוא לוקח את זה ומתחיל לבוא ולתכנן על בסיס ההנחיות שאתה נותן לו.
דוד אמסלם: תכנן את מה שתכנן ובא אליך עכשיו ואומר לך: תשמע חיים, בוא תאשר לי את התכנון.
דוד אמסלם: אתה עובר על זה ואומר לו: זה ככה, זה ככה, תתקן ותבוא אלי.
דוד אמסלם: הוא תיקן, חתמת לו ויוצא לביצוע.
דוד אמסלם: מהשלב הזה האם אתה רואה עוד פעם את הבניין באופן פיסי או שאתה מפעיל מערכות?
<חיים תמם: אני רואה את הבניין פיסית בשלבים מתקדמים של הבניין - -
יעקב אשר: טופס ארבע.
דוד אמסלם: לא, תן לי תחנות.
דוד אמסלם: דבר איתי.
דוד אמסלם: איפה אתה חוזר חזרה לבניין, בטופס ארבע?
<חיים תמם: בעיקר בטופס ארבע.
<חיים תמם: עכשיו, בניינים מורכבים אני אכנס גם - -
דוד אמסלם: מה זה "גם"?
דוד אמסלם: זה לפי העניין שלך או איך זה עובד?
<חיים תמם: אמרתי שאם זה בניין רגיל, אני אגיע רק לטופס ארבע.
דוד אמסלם: מעל ל-20 קומות, מתחת ל-29 מטר.
<חיים תמם: אתן לך דוגמאות: עזריאלי, שזה בניין גבוה, אז גם בשלבים לקראת הסוף הכבאים היו שם.
דוד אמסלם: חיים, תענה לי מדויק, אתה מדבר עם בן אדם שעסק בזה 20 שנה.
דוד אמסלם: לא כל יום בונים עזריאלי.
דוד אמסלם: שים עזריאלי בצד שניה.
דוד אמסלם: בנינו בניין לא תשע קומות, 10 קומות.
דוד אמסלם: עכשיו, אתה בא חזרה בטופס ארבע?
דוד אמסלם: - - אתה לא בא באמצע לבדוק אלא אם כן בא לך סתם לעלות לבניין ולראות את הנוף.
דוד אמסלם: בטופס ארבע מי בא?
דוד אמסלם: הכבאי או שאתם - -
<חיים תמם: הכבאי.
דוד אמסלם: אז אתה בעצם אומר שמעל 29 מטר אתה רוצה שהכבאי יראה את זה?
דוד אמסלם: אתה לא סומך על אף אחד חוץ מהכבאי?
<חיים תמם: צריך לזכור שגם בתכניות הכבאי רואה את זה וגם באישור אכלוס הכבאי רואה את זה.
<חיים תמם: שתי הנקודות הקריטיות.
<חיים תמם: זאת אומרת, כשהוא מגיש לי את התכנית אני בא ורואה שנניח הוא החסיר מתזים, הוא החסיר את מערכת הלחץ בחדר המדרגות.
דוד אמסלם: הבנתי חיים, אני רוצה להתקדם ולהבין מה סלע המחלוקת כאן.
דוד אמסלם: תראה, המכון לא בא במקום הפיקוח העירוני.
דוד אמסלם: הפיקוח העירוני יבוא לבדוק האם יש חריגות בניה.
דוד אמסלם: זה לא שבאנו ואמרנו למכון: תקשיב טוב, אתה גם תפיק לו טופס ארבע.
דוד אמסלם: המכון בא לפתור חלק מהבעיות של הקטע של העיריות, להחליף כוח אדם עירוני איפה שהוא לא נדרש.
דוד אמסלם: זאת אומרת, זה לא במקום הרגולטור.
דוד אמסלם: אז אתה בטופס ארבע תשלח את הכבאי כמו שהעירייה תשלח את מפקח הבנייה, לבדוק האם הוא בנה את זה נכון או לא נכון וכולי.
דוד אמסלם: אנחנו לא מפריטים את הסיפור הזה גם ברמת הסמכויות של הפיקוח.
<רוני טיסר: זה כן, זה מחליף את הכבאי.
<דרור לוינגר: מכון הבקרה מחליף את הכבאי.
דוד אמסלם: אם אתה מרגיש צורך לבוא ולבחון את שאר המערכות באופן אישי, אתה תמיד יכול לבוא.
<חיים תמם: ברגע שיש מכון בקרה הוא אומר לי לא לבוא.
דוד אמסלם: השאלה היא כזאת, אני רוצה להבין את המהות: יש תכנון, אישרת את התכנון, אתה רוצה לשנות את ההנחיות, אתה משנה.
דוד אמסלם: עכשיו, מה אתה מפחד?
דוד אמסלם: שהמכון לא בודק את המערכות כמו שצריך?
דוד אמסלם: זה מה שאתה מפחד?
<חיים תמם: קודם כל את הקיום שלהם - -
דוד אמסלם: עכשיו אני שואל אותך שאלה אחרת: תראה, המכון בא כמו ששמעון אומר, הוא עושה גם פיקוח עליון כזה בנקודות מסוימות.
דוד אמסלם: למשל, כפי שאמרתי קודם, לפני יציקה הוא רוצה לראות שהברזל נמצא שם.
דוד אמסלם: הוא רוצה לדעת האם קבענו B200 או B300 לבדוק את זה.
דוד אמסלם: זה יותר מסוכן אם יש ספרינקלר פה או ספרינקלר שם.
דוד אמסלם: אז תבין, המדינה באה ואומרת: אנחנו לוקחים מכונים ומכשירים אותם.
דוד אמסלם: זה לא "חאפר" שבא בדרך בשוק שאמרנו לו יאללה תבוא.
דוד אמסלם: אנחנו גם עושים עליו רגולציה.
דוד אמסלם: דרך אגב, זה לא הנושא היחיד.
דוד אמסלם: יש הרבה נושאים במדינת ישראל שעשינו את זה.
דוד אמסלם: מדינת ישראל בכלל רצתה להפריט את בתי הסוהר בכלל.
דוד אמסלם: בא המכון ועמד בכל הדרישות ובשביל זה המדינה בודקת אותו.
דוד אמסלם: אתה אל תבדוק, המדינה בודקת אותו.
<שמעון בויקו: הוא גם בודק דרך אגב.
<שמעון בויקו: הוא משתתף - -
דוד אמסלם: שמעון תן לי.
דוד אמסלם: יכול להיות שאתה צריך להיות חלק מהבדיקה שלו באמצעות אותה יחידה.
<שמעון בויקו: הוא משתתף בבדיקה.
<שמעון בויקו: בלעדיו, - - -
דוד אמסלם: שמעון בסדר, לא חשוב.
דוד אמסלם: עכשיו, אתה אמור לבדוק לא את התכנון.
דוד אמסלם: את התכנון - - -
<חיים תמם: לא, את התכנון בודק מכון הבקרה.
דוד אמסלם: אתה נותן את ההנחיות התכנוניות.
דוד אמסלם: דרך אגב, אני גם אומר לך מראש ובלי קשר שאתה גם בודק - -
דוד אמסלם: שניה, אני רוצה לחתור לאיזה שהוא כיוון.
דוד אמסלם: אתה בדרך גם תבדוק את זה מדגמית.
דוד אמסלם: כולם יבדקו מדגמית את המכון.
דוד אמסלם: הרי לא שמנו מכון והלכנו וישנו, הנה, המכון מצוין.
דוד אמסלם: בוודאי שאנחנו כרגולטורים בודקים את המכון מדי פעם.
דוד אמסלם: אז יכול להיות שפעם אחת זה 200 מבנים.
דוד אמסלם: אתה תגיד לבחור שלך: שמע, אתה תקפוץ לשם ולשם, בוא נראה את המכון, זה קורה לנו.
דוד אמסלם: זו גם שיטת העבודה שתעבוד אצל כולם.
דוד אמסלם: עכשיו, אתה חלק מהרגולציה עליו באמצעות אותה יחידה, והוא עומד בסטנדרטים מאוד גבוהים – דרך אגב, אין לו עניין לתחמן באופן בסיסי משום שהסנקציה שתוטל מולו היא חריפה מאוד אני מניח.
דוד אמסלם: הרי אם אתה נותן לו סמכויות, מצד שני אתה אומר:
דוד אמסלם: אם אתה לא עומד במה שקבענו, אז אתה תשלם גם קנסות ואיך הוא אמר?
דוד אמסלם: השקענו מיליונים.
<חיים תמם: אנחנו רוצים לוודא קודם כל שהתכניות תוכננו בהתאם לכל הדרישות שלנו.
דוד אמסלם: זאת אומרת, אתה רוצה בשלב התכנון שהמכון יבוא ויראה לך בהתחלה שהוא הטמיע את ההנחיות בתכנון.
יעקב אשר: דודי, זה קיים.
דוד אמסלם: יעקב אתה מפריע לי, זה לא קיים.
יעקב אשר: הם ייקחו את הנחיות לבד?
יעקב אשר: הם יחליטו לבד?
דוד אמסלם: הבקר, כן.
<סטפן אבו חדרה: הם פועלים לפי ההנחיות - - -
<מירי כהן: זה עניין של בקרים.
יעקב אשר: לא בשלב התכניות.
יעקב אשר: יש פה בעיה בכלל.
דוד אמסלם: עכשיו אני אומר שבשלב התכנון – זה שיח אתם.
דוד אמסלם: דרך אגב, שלב התכנון - -
<חיים תמם: הוא הקריטי.
דוד אמסלם: אני מסכים אתך שהוא הקריטי אבל אתה בכל סוגיית התכנון, יחסית יש בעיות הרבה יותר חמורות משלך.
דוד אמסלם: זה אומר שאם הם נתנו לאחרים לעשות בקרות של תכן, זה הרבה יותר מורכב מאשר האם הספרינקלר עומד כאן או כאן או האם המשאבה היא בנפח כזה או פחות.
דוד אמסלם: אז לכן אני מסביר: הם נתנו אחריות מבחינת המכון, זה הדיל אחרת לא עשינו כלום.
דוד אמסלם: לא בנינו גם מכון וגם בקרה על המכון שבעצם נעשית היום.
דוד אמסלם: אז מה עשינו?
דוד אמסלם: אז לא צריך מכון.
דוד אמסלם: אתה אומר: תשמע, אני בונה מכון כדי לייעל את העסק.
דוד אמסלם: אני מייצר מול המכון מספיק "אינסנטיבים" כדי שהוא יתנהל נכון.
דוד אמסלם: אני נותן לו את ההנחיות התכנוניות, זה אני.
דוד אמסלם: הוא עושה את העבודה במקומי.
דוד אמסלם: אם הוא לא עושה אותה טוב, אני אבדוק אותה מדגמית, אני אעיף אותו.
דוד אמסלם: אני אקנוס אותו, אני אכניס אותו לבית הסוהר.
דוד אמסלם: זה הדיל.
דוד אמסלם: זו העסקה שהולכת.
דוד אמסלם: עכשיו, היא קורית במקומות הרבה יותר מורכבים מאשר הסיפור של הכיבוי.
דוד אמסלם: אני ככה רואה את זה, זה הרבה יותר חמור, הרבה יותר קריטי.
דוד אמסלם: אם הוא יצק את הבטון הלא נכון, זה הרבה יותר מסובך ומסוכן מאשר שם את הספרינקלר.
דוד אמסלם: אם הוא לא שם את עובי הברזל נכון, זה הרבה יותר מסובך.
דוד אמסלם: אז שם הם אומרים: תקשיב, גם היום העיריות לא עושות את הבקרה הזאת, וזה נכון, אני מספר לך ולכן אנחנו שמים אותם.
דוד אמסלם: אנחנו נבקר, נעשה להם את הבקרה המדגמית, ונייצר להם את ה"אינסנטיבים" החיוביים והשליליים למה להתנהג בכללים שאנחנו אומרים.
דוד אמסלם: זו תפיסת העולם ולדעתי זה נכון.
דוד אמסלם: אחרת המדינה צריכה לשים את כל הבקרים האלה היא.
<מירי כהן: היושב ראש, צריך להבין שהבקר של הכבאות מוכשר על ידי הכבאות, בקורס שהכבאות עשתה.
<מירי כהן: הבקר של משרד הבריאות מוכשר על ידי קורס של משרד הבריאות.
<מירי כהן: זה לא סתם.
דוד אמסלם: זאת אומרת, אתם גם מכשירים את הבקר וגם קובעים אותו.
דוד אמסלם: אם הבקר מבחינת
דוד אמסלם: כם לא ראוי, לא עובר, לא עומד בסטנדרטים הנדרשים, אתה אומר: אדוני, הוא לא יהיה בקר, תביא מישהו אחר.
דוד אמסלם: יש לכם זכות וטו.
<מירי כהן: נכון, הוא מביא את ה - - -
דוד אמסלם: אתה יודע, זה איש זרוע שלך.
דוד אמסלם: אתה יודע שפעם גם המוסכים היו בכל היחידות.
דוד אמסלם: למשטרה היו מוסכים שלה ולצבא מוסכים שלו ואמרו: עזוב, אנחנו נבדוק.
דוד אמסלם: תראה, אני חושב שזה שירות נכון להוציא את זה החוצה בהיבט הזה.
דוד אמסלם: אתה, יש לך מספיק כלים לעשות את הבקרות המדגמיות, תאמין לי.
דוד אמסלם: עד עכשיו מה אני מדבר לא נכון?
דוד אמסלם: מה כואב לך בבטן?
<חיים תמם: אני אומר שאנחנו צריכים לראות קודם כל איך מכון הבקרה הזה עובד.
<חיים תמם: הבניינים שם לא גבוהים מאוד ובגלל זה אמרנו עד 29 מטר, שזה הבניינים הפחות מסוכנים.
<חיים תמם: אנחנו היינו שמחים לראות שיש מכוני בקרה טובים.
דוד אמסלם: אז יש לי רעיון, אני רוצה להתקדם.
דוד אמסלם: אתה אומר: תראה דודי, אני לא כמו כולם.
דוד אמסלם: אני יסודי.
דוד אמסלם: אני תמיד הולך צעד אחר צעד.
דוד אמסלם: הבטונים, עזוב, הם לא רציניים.
<חיים תמם: הבטון נבדק גם היום, דוגמים אותם.
דוד אמסלם: לא נבדקים.
דוד אמסלם: דוגמים אבל לא משנה, אני מספר לך.
דוד אמסלם: גם אתה בודק את זה היום.
דוד אמסלם: אז מה שאני מציע לך, אולי נעשה הפוך, אני מסכים אתך ואולי נלך למהלך הבא: אנחנו נאפשר את הכל.
דוד אמסלם: בשלב הראשון אנחנו נאפשר שנתיים כמו שאתה אומר עד תשעה מטר.
דוד אמסלם: לא נתווכח.
דוד אמסלם: אתה תבוא באופן פוזיטיבי ותגיד: רבותי, זה לא עובד, לכן אני מבקש לעצור את זה.
דוד אמסלם: לא שזה ייעצר והכנסת עוד פעם תתכנס.
דוד אמסלם: נעשה תהליך הפוך.
דוד אמסלם: בוא נייצר את הכל.
דוד אמסלם: אתה תגיד: רבותי, מעל תשעה מטר אני צריך לבדוק את זה.
דוד אמסלם: אם במידה וזה לא יעבוד, אתה תבוא לכנסת, לוועדת הפנים ואז אנחנו נעצור את זה.
דוד אמסלם: אמרתי שזה יהיה עכשיו בתקנות.
<רוני טיסר: אז צריך לתקן את הצו.
<מירי כהן: כן, זה לא פה, זה לא בתקנות.
דוד אמסלם: אני אומר שזה יותר נכון הגיונית ואני אספר לך למה: אין הרבה אנשים בכנסת שמכירים את התהליכים שאנחנו מדברים עליהם.
דוד אמסלם: זה יעקב, זה אני.
דוד אמסלם: אנחנו באים מהתחומים האלה.
דוד אמסלם: רוב האנשים לא מבינים.
דוד אמסלם: שני שרים לא ידברו, תשכח מזה, בטח לא על תקנות כיבוי.
דוד אמסלם: שום דבר לא השתנה.
דוד אמסלם: הוויכוח שיש היום יהיה גם בעוד שנתיים.
דוד אמסלם: מה תגידו?
<חיים תמם: אם מכוני הבקרה יעבדו טוב, הכל יעבוד כמו שצריך - -
דוד אמסלם: כן, אבל חשבתי הפוך: מירי, תשבו אתם על התהליך הזה.
דוד אמסלם: אני חושב שזה יותר נכון שהם יתערבו רק אם זה לא עובד מאשר הם יתערבו ויתנו לנו אוקי כשזה עובד.
זאב בנימין בגין: ואז יתחיל שהוא יגיד שלא עובד, אלה יגידו עובד מצוין.
זאב בנימין בגין: אני רואה את הדיון בעוד שנתיים.
זאב בנימין בגין: תניח את דעתו של חיים שיש לו יכולת עצירה.
דוד אמסלם: אני אסביר: בגדול, הרי ממילא - -
זאב בנימין בגין: לא בטוח.
<שמעון בויקו: יש רגולטור שעוצר את זה.
דוד אמסלם: שמעון, אני אגיד כזה דבר: - -
<שמעון בויקו: - - - אני קיבלתי הסמכה לפני ארבעה חודשים.
דוד אמסלם: רק שניה, אני רוצה להסביר לבני בגין: קודם כל, התהליך הזה, הוא בבקרות חבל על הזמן.
דוד אמסלם: הוא נמצא בחלק מההכשרות של אותו פקח, של אותו בקר והוא יכול להחליף אותו אם הוא לא בסדר.
דוד אמסלם: זה דבר שהוא חסר תקדים.
דוד אמסלם: זה בעצם בקר שלו.
דוד אמסלם: דבר שני, ברגע שהוא יחליט שלא, אין ויכוח בגלל שרק הוא איש המקצוע.
דוד אמסלם: הוא לא אומר: חבר'ה, בואו נדבר.
דוד אמסלם: לכן, אני אומר בגדול שצריך לבנות את הצו ככה שנשארת לו זכות הוטו אבל היא זכות וטו רק אם זה לא עובד.
דוד אמסלם: לא מקיימים ישיבה כדי להגיד שזה עובד.
דוד אמסלם: נקיים את הישיבה רק אם זה לא עובד.
דוד אמסלם: מה אתה אומר, חיים?
<חיים תמם: אני חושב שזה לא יהיה נכון לעשות את זה, לוקחים סיכון גדול מדי.
דוד אמסלם: תנמק לי למה.
<חיים תמם: אני אסביר: יש לנו אחריות קודם כל על הדיירים שגרים באותו בניין.
דוד אמסלם: עזוב את כל זה, כל זה אנחנו מבינים.
דוד אמסלם: חיים, אנחנו קצרים בזמן, תעבור לעניין ישר ותגיד לי למה לא?
<חיים תמם: החשש שלי, אני אגיד לך בדיוק: החשש שלי שהבקרים בתחום בטיחות האש בשלב הראשון לא יהיו מספיק טובים ואני אסביר למה: אני, כשאני לוקח מפקח ואני מכשיר, אני קולט אותם מהנדסים והנדסאים, מעביר אותם הכשרה, עושה להם ליווי עם חבר'ה שכבר עבדו 20 שנה כדי להסביר להם איך עושים את זה.
<חיים תמם: כאן לוקחים בחור מהנדס, עם כל הכבוד.
<חיים תמם: הוא עובר קורס שבועיים אצלי ולמחרת הוא הופך להיות בקר בכל בניין כשאצלי זה לא קורה ככה.
דוד אמסלם: דרך אגב, אני יכול לתת לך רעיון אחר שחלק מהאנשים, בשלב הראשון, הרי זה עסק חדש עד שזה ייכנס ללופ.
דוד אמסלם: יכול להיות שאתם תבקשו מהם שבשלב הראשון של השנתיים, שלוש, ארבע הראשונות יועסקו אנשים שרק יצאו מהכיבוי והיה להם ניסיון בנושא הזה 10 שנים.
דוד אמסלם: דרך אגב, הוא כמוך.
<חיים תמם: אנחנו בזמנו הצענו שאנשים שלנו ישבו במכון הבקרה.
<חיים תמם: לקחת את אותו בחור שמתעסק בתל-אביב, שהוא בקי בתחום הזה והוא ישב שם.
דוד אמסלם: אז אתה משדרג את העניין.
דוד אמסלם: אתה רוצה שכבאי עם מדים יישב שם?
<חיים תמם: כבאי עם מדים או לא עם מדים.
דוד אמסלם: תראה, זה כבאי - -
<חיים תמם: זה לא כבאי.
<חיים תמם: זה מהנדס או הנדסאי שמתעסק בתחום - -
דוד אמסלם: אתה גם יכול להחליט שהוא עובר קורס כבאות לטובת ההכשרה שלו.
דוד אמסלם: אמרתי שהמדינה יכולה להחליט שבשלב הראשוני היא לוקחת קודם כל אנשים מהמקצוע, שעבדו בזה, והם יכשירו את הדור הבא.
<רוני טיסר: צריך לתקן את החוק.
דוד אמסלם: בסדר, אנחנו נתקן את הכל.
דוד אמסלם: אבל בסוף שמעון, אני אגיד לך שזה לא יכול להימשך ככה.
דוד אמסלם: זה לא יכול להיות שאנחנו בסוף נשאיר את כל התקנות, כל המכונים האלה יקומו רק עד תשע קומות ומעל, ששם אני רואה שהבעיה הרבה יותר חמורה, צריכה להיות בקרה הרבה יותר מורכבת ולשם המדינה הולכת.
דוד אמסלם: שם נשאיר את זה ככה.
דוד אמסלם: מה מפריע לי?
דוד אמסלם: זה לא הכיבוי בכלל בגלל שאתה חסם לכל התהליך.
דוד אמסלם: לא בגללך אלא בגלל שככה הם חושבים.
דוד אמסלם: זאת אומרת, יש עוד 15,16 בדיקות שהם היו עושים אבל היות ואתה החסם אז הם אומרים: רק שניה, המכון כמכון יתעסק רק עד תשע קומות.
דוד אמסלם: מעל – רגיל.
דוד אמסלם: ילך לעירייה והיא לא בודקת אותו היום.
דוד אמסלם: בדיוק הפוך.
דוד אמסלם: המקומות שצריך לבדוק אותם הכי הרבה, אנחנו בגלל הסיפור הזה שלך, לא בודקים אותם בכלל.
דוד אמסלם: לכן, אני מציע לבנות תהליך קצת יותר מסודר.
דוד אמסלם: אני הייתי יושב אתך כמה שעות לדעתי, והיינו מוצאים את הנוסחה שאתה תהיה רגוע ואנחנו בונים תהליך.
<מירי כהן: שאתה לא יודע כמה שעות ישבנו.
דוד אמסלם: יכול להיות שדיברתם על דברים אחרים.
דוד אמסלם: בואו נעשה דבר כזה - -
<מירי כהן: היושב ראש, יש פה רפורמה משנת 2014 שמנסים לקדם, שכל גורם שיכול לא לעזור לקדם אותה עושה את זה.
דוד אמסלם: מירי ברשותך, אני רוצה לחזור לשמעון.
דוד אמסלם: תקשיבו מה אני מציע: היות ואני אצטרך לקיים עוד דיון על הנושא הזה - -
דוד אמסלם: דרך אגב, אני רוצה להגיד כזה דבר: אל תוציאי אוויר סתם בגלל שאני אומר לך דוגרי שהתהליך לא בנוי נכון.
דוד אמסלם: אני לא בונה תהליכים מהסוג הזה, אנחנו גם לא בונים תהליכים כדי לצאת לידי חובה ולהגיד שעשינו רפורמה.
<מירי כהן: זה לא לידי חובה.
דוד אמסלם: אני אומר לך שמהניסיון שלי, בכל מה שעברתי בחיים שלי בתחום המוניציפאלי, לשם לא הייתי הולך.
דוד אמסלם: אני חוזר על עצמי ובאחריות.
דוד אמסלם: אז לכן מה שאני מציע, וההקראה פה היא המון זמן ויש לנו עוד 12 דקות.
דוד אמסלם: אני אמשיך לשמוע את שמעון, אני אקיים דיון נוסף ועד אז אני אעשה פגישה אתך, אתכם, עם מי שתחליטו והממשלה אחרי זה תדבר אתך, ועם חיים וגם יעקב.
דוד אמסלם: נעשה את הדיון, ויכול להיות, אני מאמין שעם הגיון נביא את זה למקום יותר טוב.
דוד אמסלם: אני רק מבקש שלדיון אל תגיעו נעולים.
דוד אמסלם: לפעמים בן אדם מחליט משהו ואני צריך ארבעה חודשים רק להוריד אותו מהרעיון.
דוד אמסלם: עזבו, בואו נחשוב קדימה, נראה מה טוב לעם ישראל גם אם התעקשנו על משהו ואנחנו חושבים שלא, לא נמשיך להתעקש כי מה יגידו.
דוד אמסלם: עזבו, אנחנו צריכים להביא את זה למקום יותר טוב לדעתי אז בואו נבוא פתוחים ואני מבטיח לכם שנמצא פתרון.
<מירי כהן: היושב ראש, אני מקבלת את מה שאתה אומר.
<מירי כהן: אני רוצה רק ששני נתונים יהיו מול עיניך: 1.
<מירי כהן: כבר שלוש פעמים דחינו את צו התחולה של מכוני הבקרה כשמבחינתנו כרגע הדבר האחרון שחסר זה התקנות האלה.
<חיים תמם: אדוני היושב ראש, אם הנושאים האחרים מאוד קריטיים, אז אולי נכון כמו שהצעת מלכתחילה - -
דוד אמסלם: אתה פתחת את הדיון.
<חיים תמם: - - -
דוד אמסלם: חיים, אני מבין, אתה פתחת את הדיון.
דוד אמסלם: לכן אני אומר כזה דבר: מצד אחד, אני מתחבר למה שמירי אומרת.
דוד אמסלם: אני עשיתי את הדיון הזה עכשיו, בפגרה, בגלל שמעון וכמוהו.
דוד אמסלם: יש אנשים שמתארגנים וזה לא הגיוני שאנחנו משאירים אותם באוויר ככה.
דוד אמסלם: את כל הדיון הזה אנחנו נסיים בשבועיים, שלושה הקרובים, עד סוף החודש הזה, ואז אני אכנס את הוועדה.
דוד אמסלם: אם אני אבין שחיים מתעקש והוא לא מתעקש נכון אז שתי אופציות יש: או שאני הולך לשר שלו ומבקש שיקבל את ההכרעה כי זה לא הגיוני או שאנחנו מביאים את התקנות בלי להתחשב בהם, או שאנחנו מסכימים לדעתו ואתם, אם נחליט הפוך, ניישר את הקו הזה.
דוד אמסלם: אבל כרגע התהליך בוודאות לא נכון.
דוד אמסלם: זה ממש לא נכון.
דוד אמסלם: כבר הוא מתחיל להבין בדו-שיח שמשהו לא בסדר, הוא אומר תחריג אותי ותשאיר אותם.
דוד אמסלם: אז אנחנו צריכים להביא את זה למקום יותר טוב.
דוד אמסלם: בעזרת השם, חודש מהיום גמרנו את התהליך לכאן או לכאן אבל גמרו.
דוד אמסלם: אני לא מתכוון למשוך את זה עוד ארבעה חודשים, אנחנו ננהל את זה עדין בפגרה.
דוד אמסלם: שמעון בבקשה.
<שמעון בויקו: רציתי רק להסביר לכם איך אנחנו פועלים.
<שמעון בויקו: דיברו פה על זה שפתחו מכוני בקרה.
<שמעון בויקו: מכון בקרה עובד, רק אין לו הזמנות.
<שמעון בויקו: זאת אומרת, אני חייב להעסיק לפי החוק, לפי דרישות הרגולטור, אני מעסיק תשעה אנשים.
<שמעון בויקו: אני משלם להם משכורת.
<שמעון בויקו: אני לא יכול להוריד אחד, אני לא יכול להוסיף אחד, אלה דרישות הרגולטור.
<שמעון בויקו: אנחנו נמשיך פה ולזכותם של מינהל התכנון אני חייב להגיד שגם ההתחלה היתה על בניינים של 29 מטר.
<שמעון בויקו: זה לא שהם עכשיו באים עם המצאה, ממש לא.
<שמעון בויקו: לזכותם ייאמר שהם דיברו על זה מהתחלה.
<שמעון בויקו: זאת אומרת, אנחנו כמכוני בקרה הלכנו לכיוון של הסמכה, הלכנו לכיוון של הוצאות - -
דוד אמסלם: הנחת העבודה שלך זה 29 מטר.
<שמעון בויקו: יחד עם זאת, אם העסק הזה יימשך, אנחנו פשוט נפשוט רגל.
<שמעון בויקו: אנחנו לא יכולים יותר לשבת - -
דוד אמסלם: שמעון, ברור.
דוד אמסלם: אמרתי שאנחנו רוצים ללכת לשני דברים: א.
דוד אמסלם: בעזרת השם תוך חודש ימים נגמור את זה לכאן או לכאן, חודש ושבוע אבל זה טווח הזמן.
דוד אמסלם: אנחנו לא נחכה עד שהכנסת תחזור.
זאב בנימין בגין: דודי, הוא לא מתחיל בשניים, הוא מתחיל בתשעה.
דוד אמסלם: עכשיו, הסיפור הכלכלי הוא קריטי בלי קשר לכלום.
דוד אמסלם: איך אני תמיד אומר, שמעון?
דוד אמסלם: אתה לא גמילות חסדים.
דוד אמסלם: אתה מקסימום ביום כיפור שם כמה לירות בבית הכנסת.
דוד אמסלם: אתה עסק שאמור להרוויח כסף, וכל עוד לא תרוויח כסף זה לא יקרה.
דוד אמסלם: לכן, בוודאי שאנחנו צריכים שגם אתם תרוויחו, כמובן את הרווח הנורמלי, לא רווח מופרז אבל לשם אנחנו מושכים.
דוד אמסלם: אז כל הדיון ילך לשם, בגדול, שלמכון יהיה זכות קיום כלכלית אחרת הוא לא יקרה, והמדינה תקבל את השירותים שלה, יותר טובים מאשר היום שהיא נותנת לאזרח, קונה הדירה וגם לקבלנים.
דוד אמסלם: זה הפרמטרים שאבחן אותם.
דוד אמסלם: מי עוד רצה?
דוד אמסלם: יש לנו עוד שבע דקות, אני חייב לסיים ב-12:00.
<אתי פלר: תמונת מצב קצרה: היום יש שלושה מכוני בקרה מוסמכים, שניים בתהליך, אחד מהם המבדק נעשה ממש בשעות אלו ועוד ארבעה שיושבים על הגדר ומחכים לתוצאות הדיון הזה כדי להחליט אם כן או לא.
<אתי פלר: בסך הכל תשעה ארגונים מאוד רציניים, שעברו את כל הקורסים כולל קורסים של כיבוי והצלה ופיקוד העורף ומביעים נכונות להקים עסקים בישראל.
<אתי פלר: ההסמכה היא לשנתיים בלבד.
<אתי פלר: זאת אומרת, כבוד היושב ראש, אם ארגון מאיזו שהיא סיבה לא נותן מענה לדרישות ההסמכה, נשללת ההסמכה בהתאם לכללים הציבוריים, מותר להם שימוע אבל בעיקרון, זה לא תעודת מקצוע לכל החיים.
<אתי פלר: זה חשוב להבין, שהבקרה מאוד הדוקה.
<דוד וינברג: אני ממשרד הבריאות.
<דוד וינברג: רק להזכיר – משרד הבריאות לא עוסק באישור של תכניות - -
דוד אמסלם: זה אתה עם המים האפורים שהיית אצלי?
<דוד וינברג: כן.
<דוד וינברג: אנחנו לא עוסקים במבני מגורים ואנחנו לא בשלב הראשון של הפעלת מכוני הבקרה.
<דוד וינברג: לגבי הליך קידום התקנות האלה - אני רוצה להזכיר שעדין לא נעשו אתנו תיאומים ויש לנו לא מעט נושאים כאן שהובטח שהם יקודמו - -
דוד אמסלם: במגורים?
<דוד וינברג: לא במגורים.
<דוד וינברג: אני אומר - -
דוד אמסלם: כרגע, אני מבין שיש החרגה לגבי עסקים.
<דוד וינברג: לא, זה רק מגורים היום והסברתי.
דוד אמסלם: אתה מדבר אתי על השלב הבא.
דוד אמסלם: אז דבר אתי בשלב הבא.
<דוד וינברג: לא, התקנות יאושרו בשלב הזה.
דוד אמסלם: כרגע התקנות מדברות על מגורים בלבד.
<דוד וינברג: לא, לא, הן מדברות על הכל.
דוד אמסלם: אלא אם למשרד הבריאות יש מה לומר לגבי מגורים.
<דוד וינברג: - - - המכונים רק למבני מגורים אבל התקנות הן גם לשלב הבא.
<קריאה: עכשיו אנחנו מדברים רק על האגרות.
דוד אמסלם: אני אחלק את זה לשני חלקים: אנחנו דנים כרגע על המגורים.
דוד אמסלם: זה שהם בונים פלטפורמה ושרוצים להרחיב אותה, אין בעיה אבל אני מניח שירצו להרחיב אותה אז תבואו לפה עוד פעם.
<דוד וינברג: אנחנו דנים בתקנות.
<סטפן אבו חדרה: אנחנו דנים באגרות.
<דוד וינברג: באגרות אין לנו הערות.
דוד אמסלם: אנחנו דנים בתקנות כשמדובר כרגע על מגורים.
דוד אמסלם: הפריסקופ שלי עולה מול הנושא.
דוד אמסלם: אני לא סתם דן בתקנות.
דוד אמסלם: יכול להיות שהתקנות האלה גם תופסות בניית אניות.
<דוד וינברג: האגרות הן לכל המבנים.
<דרור לוינגר: האגרות הן למגורים בלבד.
דוד אמסלם: אני יודע לבנות תקנות מול נושא.
דוד אמסלם: כרגע, בראש שלי, אני יודע שזה מגורים אז לכן שום דבר לא עולה לי בראש חוץ ממגורים.
דוד אמסלם: אם אתם תרצו להרחיב את זה לעסקים, אז נדבר על עסקים.
<קריאה: אבל הנוסח הכללי לא מאושר על ידי הוועדה.
דוד אמסלם: הנוסח מאושר פה בוועדה לפי הנושא.
<רוני טיסר: אני אבהיר: התקנות הן סט כללי.
<רוני טיסר: הסמכות של הוועדה היא - -
דוד אמסלם: סט שמתייחס למה?
דוד אמסלם: לכל הבניינים?
<רוני טיסר: לכל הבניינים.
<רוני טיסר: האגרות שנקבעו, שיעורי האגרות הן רק לעניין בנייני מגורים.
<רוני טיסר: כשזה הובא בפנינו אנחנו שאלנו האם הנוסח שאנחנו רואים הוא נוסח שהוא מוסכם, הוא סופי?
<רוני טיסר: אמרו לנו: יהיו תיקוני נוסח פה ושם אבל הנוסח הוא נוסח מוסכם.
<דרור לוינגר: אני רוצה להבהיר שהנוסח של התקנות נמצא עדין בעבודה ובתיאום.