GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<ערן ניצן: ברור לי שב-2019 נמשיך את התוכנית.
<ערן ניצן: זה ברור לי.
דוד אמסלם: לו זה לא ברור.
<ערן ניצן: זה גם בא לידי ביטוי בסדרי העדיפויות של הממשלה ונבטא אותם.
<ערן ניצן: אני חושב שאף אחד לא יתווכח אתנו על העניין הזה ואני חושב שזה יופנם בהם.
<ערן ניצן: לקחת את הדיון עכשיו לעניין הטכני זה פחות חשוב כי אני כן מבטא תפיסה שאומרת שמשרד האוצר קודם כל מבין את הרגישות ואת החשיבות, מגבה את משרד הפנים בפעולות החשובות שלו.
<ערן ניצן: המשרד מבין שבשעת חירום בסוף העירייה היא זאת שעומדת וראש העיר עומד גם הוא לקבל את המשאבים ממחסני החירום שלהם, מהמזרנים שלהם ומארוחות הילדים שיקבלו.
<ערן ניצן: דווקא באתי לפה כדי לבטא את שיתוף הפעולה שבא לידי ביטוי בהבנה על מלון אורחים ו-50 מיליון שקל שניתנו למיעוטים, למקום שיש בו המחסור הכי גדול בהיערכות לקראת מצבי חירום, ולתוכנית עבודה שאושרה במשרד האוצר וגם תוקצבה במלואה בשנים 2018-2017.
אריה מכלוף דרעי: כל הכבוד.
<ערן ניצן: אני מבטיח ואומר בשם הממונה על התקציבים ואגף התקציבים כולו שערב תקציב 2019 שר הפנים ומינהל החירום שלו, יחד עם משרד האוצר, יפנימו בתוך הצעת התקציב את המשאבים הנוספים הנדרשים להמשך העבודה הזאת.
<בצלאל טרייבר: אני מקווה שכך גם ביחס לבריאות, לרווחה.
דוד אמסלם: לא, לא, לא, בצלאל.
דוד אמסלם: על הדיון הזה אני לא בא לפתור לך את כל הבעיות שלך מול האוצר.
אריה מכלוף דרעי: שכל האחרים ישקיעו את מה שמשרד הפנים משקיע במשאבים ובזמן.
אריה מכלוף דרעי: יגעת ומצאת – תאמין.
דוד אמסלם: אני מבקש שתשבו במהלך השנה, תגבשו את כל התוכנית כמו שאני מאמין בה.
דוד אמסלם: אני מכיר אותך, כך אתה גם עובד לרוב.
<אבי נעים: דודי, ערן הקפיד בזה בכל החלטות הממשלה.
דוד אמסלם: ותגזרו את זה.
דוד אמסלם: תביאו את זה להחלטת ממשלה ותגזרו את התקצוב בתוכנית רב-שנתית.
אריה מכלוף דרעי: סליחה, אדוני היושב-ראש, לא שמת לב לבשורה הגדולה שהוא אמר פה.
אריה מכלוף דרעי: הוא אמר את זה ככה ולא שמתם לב.
אריה מכלוף דרעי: שאגף התקציבים מתכנן בממשלה הזאת להביא את תקציב 2019 ו-2020.
דוד אמסלם: אני לא רגיש כמו שר הפנים.
דוד אמסלם: לא שמתי לב.
אריה מכלוף דרעי: אתה לא שמעת?
דוד אמסלם: אני מסכים אתך שהדיון ברובו הוא לא הנושא הזה, אבל היה לי קל להתעכב על זה כי זה הנושא היחיד האופרטיבי שאני יכול לקדם.
דוד אמסלם: בכל השאר אני מבין שיש בלגן, לפי תפיסתי.
דוד אמסלם: אני לא מקבל את מה שקורה כאן.
דוד אמסלם: אם זה היה באחריות שלי, זה לא מתבצע ככה.
דוד אמסלם: אין 7,000 גופים.
דוד אמסלם: בסוף יש בן אדם אחד שהוא אחראי, הוא ורק הוא.
דוד אמסלם: ואני מכפיף אליו את הסמכויות של כל הגופים, אבל הוא מנהל את האירוע מההתחלה ועד הסוף.
דוד אמסלם: כמובן, הוא מפעיל את כולם – רשויות, חינוך, כל מה שאתם רוצים.
דוד אמסלם: אבל בן אדם אחד ולא רח"ל, לא שר הביטחון.
דוד אמסלם: עכשיו אני אשאל איך בכלל משתלב פיקוד העורף.
דוד אמסלם: הרי יש לנו גם פיקוד עורף ואני לא יודע מה הוא עושה.
<זאב - ווה צוק רם: פיקוד העורף זה צה"ל.
דוד אמסלם: צה"ל זה פיקוד העורף או לא?
<זאב - ווה צוק רם: לא.
<זאב - ווה צוק רם: פיקוד העורף בצה"ל.
דוד אמסלם: פיקוד העורף זה צה"ל.
דוד אמסלם: בוא תספר לנו אתה איך אתה משתלב באירוע הזה.
<אל”מ אריאל בליץ: אני רמ"ח אוכלוסייה בפיקוד העורף.
<אל”מ אריאל בליץ: היושב-ראש, שר הפנים, אני אפרט מספר דברים שאנחנו עושים בדגש על הכנת הרשויות המקומיות למצבי חירום ולרעידת אדמה ביניהם.
<אל”מ אריאל בליץ: אני אתחיל ואומר שאנחנו מבינים שצריך להכין את הרשויות המקומיות לכלל מצבי החירום.
<אל”מ אריאל בליץ: זאת גישה שאנחנו מכנים אותה "גישת כלל הסיכונים".
<אל”מ אריאל בליץ: היום בבוקר הדגש הוא על רעידת אדמה ומחר על טילים, אסונות טבע אחרים וכיוצא באלו.
<אל”מ אריאל בליץ: אנחנו גם באמת באמת מאמינים, מבלי לחלוק על כל דבר נכון שנאמר על ידי הדוברים הקודמים לי, שהדבר העיקרי ברשות מקומית, כדי שהיא תוכל לתפקד בכל מצב משברי, הוא בעצם המנגנון של הרשות המקומית.
<אל”מ אריאל בליץ: מה יש מתחת לראש הרשות?
<אל”מ אריאל בליץ: עד כמה ראש הרשות מוכן להתמודד עם משבר?
<אל”מ אריאל בליץ: חלקם לא שירתו בצבא בתפקידים משמעותיים, חלקם לא נערכו או עשו דברים שבאמת מכינים אותם להתמודד עם מצבי משבר משמעותיים.
<אל”מ אריאל בליץ: לכן, כשאנחנו מאמנים רשויות מקומיות, אנחנו מכינים אותן לניהול משבר באשר הוא, ושמים דגש על המנגנון, על בעלי התפקידים ועל תהליכים מבצעיים של ניהול משבר ברשות מקומית.
דוד אמסלם: לפי מה אתם מסמיכים אותם?
דוד אמסלם: זה מתוקף חוק או מתוך אחריות אישית?
דוד אמסלם: אתם מתנדבים בעניין?
<אל”מ אריאל בליץ: ראשית, מתוקף חוק הג"א.
<אל”מ אריאל בליץ: אנחנו מכינים ופועלים ברשויות המקומיות כשחוק הג"א מאפשר לנו להיבטים המלחמתיים.
דוד אמסלם: תגיד לי עכשיו בדיוק מה אתה עושה.
דוד אמסלם: למה אתה מכין אותו?
דוד אמסלם: אתה בודק לו את המקלטים.
דוד אמסלם: זה מזכיר לי כמעט את מגדל בבל, כל אחד עושה רק את מה שהוא לא צריך לעשות.
<אל”מ אריאל בליץ: היושב-ראש, אני אגיד לך מה אנחנו עושים.
<זאב - ווה צוק רם: אני רוצה להגיד לך באמת שיש פה חוסר הבנה מוחלט איך המנגנון הלאומי עובד.
<זאב - ווה צוק רם: כולם חושבים שזה פיקוד העורף, אבל זאת לא אחריות שלו.
<זאב - ווה צוק רם: זאת אחריות של ראש העיר.
<זאב - ווה צוק רם: ראש העיר, סמכותו לעשות - - -
דוד אמסלם: זאב, זאב, אני לא מתחיל בחזרה את הדיון.
דוד אמסלם: אני מנסה לחלץ את ראש העיר מהבור שהכנסתם אותו אליו.
דוד אמסלם: יש ממשלה שלמה ובסוף יש ראש עיר שהוא אחראי.
דוד אמסלם: אני רוצה להבין איך אתה עוזר לראש העיר להיות האחראי הזה, שכבר מצאנו אותו.
דוד אמסלם: איך אתה עוזר לו בוועדת החקירה.
<אל”מ אריאל בליץ: אני אסביר איך אני עוזר לו להתמודד עם מלחמה או עם רעידת אדמה.
<אל”מ אריאל בליץ: ראשית, כמעט לכל הרשויות המקומיות ירד תרחיש ייחוס ייעודי ספציפי לרשות המקומית, שהוא מתואם על ידי פיקוד העורף יחד עם רח"ל.
<אל”מ אריאל בליץ: תרחיש הייחוס על הרשות המקומית מדבר גם על התרחיש המלחמתי וגם על תרחיש רעידת אדמה.
<אל”מ אריאל בליץ: עשינו את זה בשנים הבודדות האחרונות וזה לא היה בעבר.
<אל”מ אריאל בליץ: עשינו את זה יחד עם שותפים נוספים, משרד הפנים וכולי.
דוד אמסלם: בכל עיר ועיר במדינת ישראל ישבתם ובניתם תוכנית ספציפית?
זאב בנימין בגין: לא, תרחיש קודם כל.
דוד אמסלם: התרחיש גוזר את התוכנית.
<אל”מ אריאל בליץ: זה על מנת שראש הרשות יידע מה המצפן שלו, למה הוא צריך בעצם להתכונן.
דוד אמסלם: הוא לא צריך לעשות אלא למה להכין את עצמו.
<אל”מ אריאל בליץ: אמת, אמת.
<אל”מ אריאל בליץ: תרחיש הייחוס מדבר גם על התרחיש המלחמתי וגם על תרחיש רעידת אדמה.
דוד אמסלם: זאת אומרת שיש לו תוכנית שאומרת לו מה הוא צריך לעשות, איזה ציוד הוא צריך לרכוש וכולי?
<אל”מ אריאל בליץ: עוד לפני זה יש לו סוג של מסגרת שמגדירה לו עם מה הוא עתיד להתמודד.
<אל”מ אריאל בליץ: זה לא מבטיח שכך זה באמת יהיה, אבל זה מאפשר לו - - -
זאב בנימין בגין: הערכת הנזקים מבחינתו.
<אל”מ אריאל בליץ: נכון.
<אל”מ אריאל בליץ: אם אלה טילים, כמה טילים צפויים, מהי חומרת הנזק, כמה מבנים.
<אל”מ אריאל בליץ: אם זו רעידת אדמה, אותו דבר.
<אל”מ אריאל בליץ: זה לא סתם אלא זה מול מי הרשות, מאפייני הבנייה בה וכולי.
<אל”מ אריאל בליץ: עבודה מאוד מאוד מעמיקה שנעשתה.
דוד אמסלם: עשיתם סקר מבנים ברשות?
דוד אמסלם: נניח שאתה מקבל תחזית סטטיסטית מאלף השנים האחרונות איפה יש רעידות אדמה ומה העוצמה שלהן, אבל אני מניח שאתה חייב לקשור את זה למצב המבנים ברשות.
<אבי נעים: אין סקר מבנים ברמה הארצית.
דוד אמסלם: אבי, עוד מעט אני אתן לך את רשות הדיבור.
דוד אמסלם: מרדכי, אני אוציא אותך.
דוד אמסלם: אתה אמרת עכשיו שאתה נותן תרחיש ומזה אתה גוזר גם את תוכנית העבודה שלו, למה הוא צריך להיערך.
דוד אמסלם: אני מניח שהתרחיש הוא גם פונקציה של סקר המבנים.
דוד אמסלם: נניח שאני אומר לך שיש רעידת אדמה 6 בסולם ריכטר, זה פונקציה של איזה מבנים יש שם.
דוד אמסלם: אם יש מבנים עמידים, העסק הוא קטן אבל המבנים לא רציניים, כל העיר יכולה ליפול.
<אל”מ אריאל בליץ: השכבות והתרחישים שניתנים גם לרשות המקומית לוקחים בחשבון - - -
דוד אמסלם: ברשותך, סליחה, השר חייב ללכת, יש לו התחייבות.
דוד אמסלם: ידעתי את זה וגם עיכבתי אותו.
דוד אמסלם: תודה על ההשתתפות, כבוד השר.
<אל”מ אריאל בליץ: אני אומר שוב, כאשר אנחנו מורידים תרחיש לראש הרשות או לרשות המקומית, הוא לוקח בחשבון, בין היתר, את הנושאים שציינת – איזו רשות זו, מתי נבנו המבנים, שכונה מסוימת תיצבע בצבע אדום ואחרת בצבע ירוק כך שבאמת ראש הרשות יידע בסוף היום איפה הבעיות שלו.
<אל”מ אריאל בליץ: מילה על סוגיית האימונים.
<אל”מ אריאל בליץ: אנחנו מאמנים ואנחנו לא עושים את זה לבד.
<אל”מ אריאל בליץ: אנחנו מאמנים יחד עם רח"ל.
דוד אמסלם: רק שנייה, אני עוד לא באימונים.
דוד אמסלם: כשאתה יושב עם ראש רשות על התרחיש ועל התוכנית, לאיזו רזולוציה אתה נכנס?
דוד אמסלם: מה כוללת התוכנית?
<אל”מ אריאל בליץ: יש מנחה מסודר שהגדרנו אנחנו, משרד הפנים, שלטון מקומי, רח"ל ושותפים נוספים, שמגדיר איך צריכה להיראות התוכנית האופרטיבית של הרשות המקומית למול התרחיש שהורדנו לה.
<אל”מ אריאל בליץ: אני חייב לציין שבעוד שהורדנו כמעט לכל הרשויות המקומיות את התרחיש המשולב, הביטוי בתוכנית המענה מתממש באופן איטי יותר בגלל המורכבויות והקשיים שיש בחלק מהרשויות המקומיות.
<אל”מ אריאל בליץ: בחלק מהרשויות המקומיות אתה רואה תוכנית טובה מאוד ובחלק המצב - - -
דוד אמסלם: הרשות מכינה את התוכנית או שאתם מכינים עבורה?
<אל”מ אריאל בליץ: אנחנו מסייעים לה, אבל היא מכינה.
<אל”מ אריאל בליץ: היא המובילה.
דוד אמסלם: אתם נותנים להם בעיקר את הנושא של האיומים או התרחישים ועל בסיס זה הם אמורים לבנות את התוכנית.
דוד אמסלם: אתם בודקים אם הם מממשים את התוכנית?
דוד אמסלם: האם יש להם אמצעים לממש את התוכנית או שהכול זה ארנונה?
<אל”מ אריאל בליץ: במסגרת השיח השוטף שלנו עם הרשויות וגם בביקורות שמתקיימות ברשויות המקומיות, הסוגיה הזאת נבחנת ונבדקת.
<אל”מ אריאל בליץ: אנחנו מסייעים כמיטב יכולתנו, אבל אני באמת באמת לא יכול, על אף המורכבויות, להחליף את הרשות המקומית.
<אל”מ אריאל בליץ: היא, היא יודעת מה הייחודיות שלה.
דוד אמסלם: על זה אין ויכוח, לטעמי, וגם ראשי הרשויות מבינים את זה.
דוד אמסלם: בסופו של דבר, כל ההפעלה חייבת להיות בקטע המקומי.
דוד אמסלם: ברור שאם אני רואה קטסטרופה בכל מדינת ישראל, בוודאי שכל עיר צריכה לטפל בעצמה.
דוד אמסלם: כמובן שצריך להדריך אותה ובעיקר בעיקר לתת את האמצעים כדי שהיא תהיה ערוכה, ואת זה אני לא רואה שם.
דוד אמסלם: אני מדבר כרגע ברמת הבסיס ואני לא עולה למעלה, לאחריות הלאומית, לאדם שאמור לנהל את כל האירוע הזה.
זאב בנימין בגין: במקרה קיצון הוא כן מחליף את ראש הרשות.
זאב בנימין בגין: מדובר שיהיו אנשים שיחליפו או שייעצו לראש העיר במקום.
<זאב - ווה צוק רם: אפילו שר הפנים לא יכול לשים מישהו במקום ראש הרשות – ישבנו בתרגיל האחרון – אלא לוקח מישהו מתוך העיר והמועצה.
<קריאה: אין פה פוטש.
דוד אמסלם: אתם עובדים מתוקף סמכות חוקית?
דוד אמסלם: מתוקף מה אתה פועל?
דוד אמסלם: יש לך סמכויות חוקיות איך להנחות אותם?
<אל”מ אריאל בליץ: בהקשר המלחמתי, בהיערכות למצב מלחמתי אנחנו פועלים תחת חוק הג"א.
<אל”מ אריאל בליץ: הוא זה שמאפשר לנו את הפעילות הזאת, גם למול רשויות מקומיות.
<אל”מ אריאל בליץ: אנחנו לא עושים את זה לבד ובאמת אין לי כלים - - -
<יורם ישראלי: במכלול יש לנו יקל"ר.
<אל”מ אריאל בליץ: אני אגיע לזה, ברשותך.
<זאב - ווה צוק רם: יש לו סמכויות בדין.
דוד אמסלם: זאב, שנייה, לא להפריע לי.
דוד אמסלם: אני מבין שזאת פעם ראשונה שאנחנו נפגשים עם הצבא.
דוד אמסלם: נעים מאוד צה"ל, הג"א.
דוד אמסלם: אני מניח שאתה לא מכיר אותם.
<אל”מ אריאל בליץ: מכיר אותם היטב ובשיתוף פעולה.
דוד אמסלם: פעם ראשונה שאתם מדברים אתנו פה והדבר הראשון שאני שאלתי כשאלת תם הוא מה הסמכויות.
דוד אמסלם: אני אוהב לשאול אנשים מה התפקיד שלהם ומתוקף איזה סמכות.
דוד אמסלם: הרי אתה לא פועל מתוקף של גוף וולונטרי שבא לעשות טוב לאנשים.
דוד אמסלם: יש לך סמכויות לפי חוקים.
דוד אמסלם: אם אין לך, אני מניח שאתה לא צריך לפעול ואם יש לך, אתה צריך לפעול.
דוד אמסלם: ואם חסרות לך סמכויות, הכנסת צריכה לתת לך את הסמכויות שחסרות.
דוד אמסלם: נושא הג"א לא בא להסדיר את הנושא של רעידות אדמה אלא מצב של לחימה.
<אל”מ אריאל בליץ: אמת.
<בצלאל טרייבר: מה ההבדל ביניהן?
דוד אמסלם: אז יכול להיות שאין הבדל אבל אנחנו צריכים להסדיר את החוק.
דוד אמסלם: הוא עובד עכשיו מתוקף סמכויות הג"א והג"א זה לחימה, זה לא רעידות אדמה.
דוד אמסלם: אתה רוצה להכניס רעידות אדמה?
דוד אמסלם: תכניס רעידות אדמה.
<זאב - ווה צוק רם: תן לי להסביר.
דוד אמסלם: אני רוצה לשמוע אותו ואני אחזור אליך.
<זאב - ווה צוק רם: תדע שהוא - - -
דוד אמסלם: שהוא לא יודע.
דוד אמסלם: אתה מדבר אליו?
דוד אמסלם: טוב, הוא מדבר אליך והוא מלמד אותך את העבודה עכשיו.
<זאב - ווה צוק רם: בהינתן מצב מיוחד בעורף תפקידו של הצבא לעשות, בהגדרה, כל דבר למען הצל הנפש והרכוש.
<זאב - ווה צוק רם: נקודה.
<זאב - ווה צוק רם: אותו דבר כשמכריזים על אסון המוני.
<זאב - ווה צוק רם: זה בדיוק אותו דבר.
<זאב - ווה צוק רם: הצבא, שפועל עם המשטרה, יש להם הסמכויות לעשות כל דבר למען הצל הנפש והרכוש.
<זאב - ווה צוק רם: כך כתוב בחוק של מדינת ישראל.
<אל”מ אריאל בליץ: אני אמשיך את וובה, ידידי.
<אל”מ אריאל בליץ: באשר לשלב ההכנות, ספציפית לרעידת אדמה אנחנו לא בחוק הג"א, כפי שנאמר פה.
<אל”מ אריאל בליץ: הוא לא זה שמקנה את הסמכות.
<אל”מ אריאל בליץ: אנחנו מאמנים את הרשות בכל מקרה.
<אל”מ אריאל בליץ: אנחנו מבינים – אמרת שלא מתוך רצון וולונטרי?
<אל”מ אריאל בליץ: אנחנו מבינים שחשוב שנהיה שם.
דוד אמסלם: אריאל, הרי לא סתם שאלתי את השאלה והוא נתן תשובה שלא קשורה לעניין.
דוד אמסלם: אנחנו עוד לא באירוע חירום אלא בהכנות.
דוד אמסלם: יכול להיות שיש איזה סעיף בחוק שאומר שכאשר יש אירוע חירום קטסטרופלי, ראש הממשלה לוקח את כל הסמכויות של כל המדינה והן אצלו.
דוד אמסלם: אם אתה בא מחר להנחות את אבי בגלל שאתה חושב שאתה צריך להנחות אותו.
דוד אמסלם: יש לך סמכויות להנחות אותו כשמדובר במצב לחימה, ובגלל זה הקימו את הג"א.
דוד אמסלם: אתה אומר שעל הדרך אתה גם צריך להנחות אותו לרעידות אדמה כי אלה כמעט אותם מאפיינים.
דוד אמסלם: אני שואל האם לדעתך צריך להסדיר את הסיפור בחקיקה כדי לתת לך סמכויות הדרכה ולהוסיף עוד משפט שאומר: גם בנושא רעידות אדמה.
<בצלאל טרייבר: גם במצב מלחמה הוא לא המפקד שלו.
<בצלאל טרייבר: הוא מנחה אותו, הוא מסייע לו, אבל הוא לא המפקד שלו.
דוד אמסלם: בצלאל, כרגע אני מדבר על הנחיות.
דוד אמסלם: גם תוך כדי המלחמה תנחה אותו.
דוד אמסלם: אתה מרגיש שחסר שם משהו?
<אל”מ אריאל בליץ: אני אומר כך, באשר לרעידת אדמה, זה פיקוד העורף ועל זה אין עוררין, לדעתי.
<אל”מ אריאל בליץ: הוא לא בעל הסמכות או האחריות למול הרשויות המקומיות.
<אל”מ אריאל בליץ: מה שאנחנו עושים, וציינתי קודם את הגישה שאנחנו פועלים בה, הוא שאני מאמן את הרשויות תחת גישת כל הסיכונים, את המנגנון הרשותי להתמודד עם משברים.
<אל”מ אריאל בליץ: אני עושה את זה.
<אל”מ אריאל בליץ: אני בכל הרשויות המקומיות בלאו הכי.
<אל”מ אריאל בליץ: אני פועל בשיתוף פעולה.
דוד אמסלם: אריאל, אנחנו קצרים בזמן.
<אל”מ אריאל בליץ: אין בעיה, אני עונה לשאלות.
דוד אמסלם: בוא נהיה קצרים גם בתשובות.
דוד אמסלם: דרך אגב, איזה סמכויות יש לך על הרשות, אם ראש הרשות לא רוצה לעשות את מה שאתה אומר?
דוד אמסלם: יש לך סמכויות אכיפה עליו או שאתה רק בקטע של מייעץ והולך?
דוד אמסלם: שותה קפה, ייעצנו יפה, להתראות ושלום.
דוד אמסלם: בא בעוד חודש ואומר לו: למה לא עשית?
דוד אמסלם: הוא אומר: ככה.
<אל”מ אריאל בליץ: המנגנון המשמעותי, ואני חושב שהוא בשיתוף פעולה מאוד מאוד מוצלח ופורה, הוא במשרד הפנים.
<אל”מ אריאל בליץ: תכליתו לאפשר לנו יכולות משמעותיות אל מול הרשויות המקומיות במידה ורשות מקומית לא רוצה להתאמן, למשל, או לא עומדת במחזוריות שקבענו.
דוד אמסלם: יש לך סמכויות או שאתה אמור להפעיל את משרד הפנים?
<אל”מ אריאל בליץ: במנגנון שקיים כיום אנחנו עושים את זה בשיתוף פעולה עם משרד הפנים, דרכם.
דוד אמסלם: זאת אומרת שאתה בא למנכ"ל משרד הפנים ואומר לו: יש רשות שלא משתפת אתי פעולה, אנא הפעל מולה סנקציות.
<אל”מ אריאל בליץ: נכון, נכון.
<אל”מ אריאל בליץ: מדויק.
דוד אמסלם: יש לכם סנקציות מול הרשויות בנושא הזה?
<מרדכי כהן: אלה לא סנקציות לנקודה מסוימת בחירום.
<מרדכי כהן: מכיוון שהרשות פועלת מולנו בכל התחומים, מתוקף זה יש לנו סנקציות.
דוד אמסלם: מה שאתה אומר לי הוא שיש לך מספיק מנופים עליהם כדי להפעיל אותם.
<מרדכי כהן: כן, זאת התשובה.
<אל”מ אריאל בליץ: למשל, הדוגמה של תקציב הג"א.
<אלי רגב: אני אתן לך דוגמה, היושב-ראש, כל תקציבי הג"א מקומי שמחייבים את הרשויות המקומיות, מגובים על ידי חוזר מנכ"ל של משרד הפנים ואז הרשויות מחויבות לעשות את זה, גם כלפינו וגם כלפיו.
דוד אמסלם: אתה רוצה להגיד עוד משהו, אריאל?
<אל”מ אריאל בליץ: אני חושב שבסוף, וזה עלה בצורה מאוד ברורה בוועדה, צריך שראש הרשות יהיה לו עם מי לעבוד.
<אל”מ אריאל בליץ: שהנושא יהיה מתוקנן, שיהיה באמת מערך שפועל בשגרה ויודע להתמודד עם המשבר בצורה משמעותית.
<אל”מ אריאל בליץ: חשוב לי לומר את זה כי לפעמים מנסים לייצר הפרדות שונות.
<אל”מ אריאל בליץ: בשנים האחרונות ועודנו עושים עם משרד הפנים, עם רח"ל ועם גופים נוספים אירועים משמעותיים אל מול הרשויות המקומיות, יחד עם השלטון המקומי ושותפים אחרים.
<אל”מ אריאל בליץ: העובדה שמכשירים היום בעלי תפקידים ברשות המקומית לתפקידם בחירום – מנהלי מכלולי חינוך יחד עם משרד החינוך, מנהלי מכלולי טיפול באוכלוסייה, מנהלי מכלולי מידע לציבור – העובדה שאנחנו מאמנים את כל הרשויות המקומיות בישראל יחד עם השותפים השונים, היא לא דבר מובן מאליו.
<אל”מ אריאל בליץ: יש גם ראשי רשויות שעשו אימון בסימולטור פיקוד העורף ויצאו כמנגנון רשותי אחרים דרמטית מכפי שהם נכנסו אליו יומיים קודם.
דוד אמסלם: כל הרשויות עברו אצלכם את הסימולטור שאתה מדבר עליו?
<אל”מ אריאל בליץ: כל הרשויות, אדוני, מתאמנות במחזוריות תלת-שנתית, מוגדרת ומתואמת גם עם השותפים שציינתי קודם.
<אל”מ אריאל בליץ: המתקן שדיברתי עליו, הסימולטור, לא כל רשות יכולה להתמודד עם המורכבות הזאת, אבל לכל רשות אנחנו מתאימים את האימון לפי המאפיינים שלה.
<אל”מ אריאל בליץ: לא ציינתי גם פעילויות שונות שאנחנו עושים באיגום משאבים כדי לתמוך את הרשויות גם בהיבטים של מרכזי הפעלה ואמצעים, על פי סדר עדיפות שדיבר עליו משרד הפנים קודם.
<אל”מ אריאל בליץ: בניגוד לעבר, שכל אחד הלך וחילק ושם תקציב במקומות אחרים בלי איזו יד מכוונת, אנחנו עושים את זה טוב מבעבר ביחד.
<אל”מ אריאל בליץ: דבר אחרון שאני רוצה לדבר עליו הוא עצמאות הרשות המקומית.
<אל”מ אריאל בליץ: אנחנו מבינים שגם בתרחיש מלחמתי, ובטח בתרחיש של רעידת אדמה קשה, הרשות צריכה להיות עצמאית.
<אל”מ אריאל בליץ: אנחנו עושים הכול, לפחות ככל האפשרי בידינו.
דוד אמסלם: כשאתה אומר עצמאית אתה מתכוון שהיא צריכה להסתדר בכוחות ובאמצעים שהיא ארגנה מבעוד מועד?
<אל”מ אריאל בליץ: החל מארגון המתנדבים דרך צוותי סיוע עצמי ראשוני עצמאים.
זאב בנימין בגין: יממה אחת לפחות.
<אל”מ אריאל בליץ: היכולת שלה לתקשר עם הציבור שלה ולתת לו מידע מציל חיים, בלי שהיא תחכה שמישהו יגיד את זה מהרמה הלאומית.
<אל”מ אריאל בליץ: קרתה רעידת אדמה כאן ועכשיו, מה לעשות או מה לא לעשות?
<אל”מ אריאל בליץ: כבר ניצלתם מהרעידה, אז מה עכשיו?
<אל”מ אריאל בליץ: איך לא למות מנזקים עקיפים?
דוד אמסלם: אבי נעים, בבקשה.
דוד אמסלם: היות ויש לנו כבר אשמים, בואו נשמע את העמדה שלכם, האם יש לכם ההכשרה והאמצעים?
<אבי נעים: אני מדבר כיושב-ראש ועדת הביטחון של השלטון המקומי, לא רק כראש מועצת בית אריה.
דוד אמסלם: האם יש לכם ההכשרה והאמצעים לעמוד באירועים האלה ולנהל אותם?
<אבי נעים: אני צריך שלוש דקות.
דוד אמסלם: בבקשה, קיבלת.
<אבי נעים: כבר עשר שנים אני בתפקיד הזה.
<אבי נעים: המדינה והרשויות המקומיות רחוקות מלהיות מוכנות לתרחישי חירום, לא לתרחיש רעידת אדמה בהיקפים שמדברים עליו – פעם ב-500 שנה, שזה יכול להיות מחר בבוקר או עכשיו ממש – לא לתרחיש מהלומה שמדבר על 130,000 טילים שמכוונים מלבנון ולא לצונאמי.
<אבי נעים: אגב, בתזכיר החוק שהוצע נמחק הסעיף וגם קבעו שתהיה אחריות פלילית לראש הרשות.
<אבי נעים: זה לא יפתור את הבעיה של המוכנות.
דוד אמסלם: ימצאו לו את הסעיף הפלילי גם בלי זה.
<אבי נעים: בשביל שתהיה מוכנות בעורף צריך תכנון רב-שנתי.
<אבי נעים: הייתה פה הערה של האוצר כשדיברת אתו על תכנון רב-שנתי, שזה עניין טכנולוגי.
<אבי נעים: זה לא טכנולוגי.
<אבי נעים: מדינה מתוקנת עובדת בתכנון רב-שנתי וממנו גוזרת את התקציב השנתי.
<אבי נעים: גם 50 מיליון למגזר הערבי, שהוא הזכיר פה, הם לחמש שנים.
<אבי נעים: זאת תוכנית חומש וזה לא פר שנה.
<אבי נעים: גם תקציב מלון אורחים נוח לאוצר כי זה תקציב שחונה אצלם.
<אבי נעים: זה לא תקציב שהם משחררים אותו.
דוד אמסלם: זה תקציב פוטנציאלי, שלא ממומש.
<אבי נעים: אז הוא אומר: אישרתי.
<אבי נעים: נתחיל מזה שאנחנו רחוקים מלהיות מוכנים.
<אבי נעים: פערי המיגון, שהם רלוונטיים לרעידת אדמה, גדולים מאוד במדינה.
<אבי נעים: אני יכול להגיד לך שבבני ברק יש 80% פערי מקלוט.
<אבי נעים: זה היישוב הכי צפוף אולי במדינת ישראל ויש בו פער של 80% מבחינת מקלוט.
<אבי נעים: טיל אחד שייפול בבני ברק, אוי ואבוי לנו.
<אבי נעים: ואגב, בני ברק לא נמצאים בתוכנית פינוי היישובים שהכינו.
<אבי נעים: כי אנחנו שבויים באיזושהי קונספציה שאולי זה יהיה רק ביישובים סמוכי גדר.
<אבי נעים: הפער המובהק שצריך לדבר עליו בקול רם במוכנות של האזרחים במדינת ישראל נובע מהאיתנות הכלכלית של הרשויות.
<אבי נעים: וזה לא צריך להיות ככה.
<אבי נעים: מדינת ישראל צריכה לתת אותה רמת ביטחון אישי לכל תושב, אם הוא ערבי, אם הוא בפריפריה ואם הוא ברעננה.
<אבי נעים: כולם צריכים לקבל אותה רמת ביטחון אישי, ואנחנו לא נמצאים שם.
<אבי נעים: העובדים שמגלגלים את האחריות לפתחנו – אנחנו מגלים מנהיגות, אבל ראש רשות לא נבחר בגלל יכולתו לנהל מלחמה או לפנות פצועים.
<אבי נעים: הוא נבחר בגלל קריטריונים אחרים.
<אבי נעים: ואם רוצים שניקח את האחריות הזאת, צריך לתת לנו את הסמכות וצריך לתת לנו את המשאבים.
<אבי נעים: אנחנו עובדים בשיתוף פעולה מצוין עם פיקוד העורף, עם רח"ל ועם משרד הפנים.
<אבי נעים: אנחנו מקבלים הנחיות באהבה וגם לא מתוך סמכות.
<אבי נעים: כשפונים אלינו ואומרים לנו: תעשו, אנחנו עושים את זה מתוך תחושת אחריות.
<אבי נעים: סוגיית המשאבים וכוח האדם היא קריטית.
<אבי נעים: כמו שיש במדינת ישראל רבש"צים ורב"שים שמשרד הביטחון מתקנן ונותן תקציב חודשי בשביל שהם יהיו אחראים על נושא הפח"ע, צריך לעשות בנושא החירום.
<אבי נעים: משרד הביטחון צריך להגיד: זה חשוב לי, אני כרגע ממנה תקן אחד בכל רשות, מעביר - - -
<בצלאל טרייבר: למה זה קשור?
דוד אמסלם: בצלאל, זאב, סיימתי לשמוע אתכם עכשיו.
דוד אמסלם: אני מבקש, תנו לאחרים לדבר.
דוד אמסלם: אנחנו מסיימים את הישיבה בעוד עשר דקות.
דוד אמסלם: צריך לשמוע אותם.
<אבי נעים: לבוא ולהגיד: אנחנו קובעים את הקריטריונים מי יכול למלא את התפקיד, הגורמים המקצועיים, להעביר לרשויות את התקציבים ואנחנו נדאג שיהיה אדם שעושה את זה.
<אבי נעים: נעשתה פה עבודה מעולה של נורית – אני חייב לשבח אתכם – ואני חושב שאם כולם היו קוראים את זה טרם הדיון, זה היה עוזר לנו.
<אבי נעים: יש פה הרבה מאוד נתונים ואגב, אפשר לקרוא את זה גם אחרי הדיון.
<אבי נעים: יש פה נתונים שצריכים להדאיג כל אזרח במדינת ישראל.
<אבי נעים: אומרים שהרשות המקומית היא לבנת יסוד, אבל צריך לצקת לזה תוכן.
<אבי נעים: הקב"טים, מעמדם השתנה.
<אבי נעים: קב"ט של לפני שלושים שנה זה לא הקב"ט של היום.
<אבי נעים: קב"ט של היום צריך להכין את הרשות למלחמה.
<אבי נעים: הוא זה שצריך לנהל את הכוח שבא לחלץ בתי ספר.
<אבי נעים: שוו בנפשכם שמחר בבוקר בית ספר קורס עם 500 ילדים בפנים.
<אבי נעים: טראומה ברמה הלאומית.
<אבי נעים: אנחנו ניהלנו מלחמה, אנחנו, השלטון המקומי.
<אבי נעים: הבאנו תקציב ל-1,600 בתי ספר מתוך 5,000 שיותקנו בהם מערכות התראה.
<אבי נעים: הרי חיזוק מבני ציבור, דיברו על זה, זה 25 שנה ובשבע השנים האחרונות כמעט לא קרה כלום.
<אבי נעים: 0.9%.
<אבי נעים: בואו ניתן קודם כל את האמצעי הזמין, שנמצא על המדף – מערכת התראה, שעולה 5,000 שקלים.
<אבי נעים: נקבע, אדוני היושב-ראש, שתוך שנתיים בכל מבנה ציבור, בכל בית ספר ובכל גן תהיה מערכת התראה.
<אבי נעים: כבוד חבר הכנסת, היינו פה בדיון לפני שלוש-ארבע שנים ודיברו על מערכת ההתראה הלאומית, שתהיה מבצעית ב-2017.
<אבי נעים: היא לא מבצעית, היא לא קיימת.
<אבי נעים: היא לא מבצעית ולא קיימת.
<אבי נעים: אין היום פתרון.
<אבי נעים: אני רוצה שאם יש רעידת אדמה, ילדים ייצאו מהמבנה וחייהם יינצלו.
<אבי נעים: אנחנו לא נמצאים שם.
<אבי נעים: כל הסיפורים על מערכת שתיתן ברמה הלאומית, אנחנו אוכלים אותם כבר כמה שנים וזה לא קרה.
<אבי נעים: יממת הזהב – אלה השעות הראשונות שבהן 98%, גם לפי המחקר שאת כתבת, אנשים ניצלים על ידי ג'קים, על ידי השכנים, על ידי משפחות.
<אבי נעים: אנחנו צריכים את הכלים הבסיסיים לעשות את זה, ולא נותנים לנו.
<אבי נעים: אם רוצים שניקח אחריות, תנו לנו סמכות.
<אבי נעים: תחזקו את הקב"טים, תחזקו את מעמדם, תנו להם סמכויות.
<אבי נעים: תקבעו תקן שאחראי על החירום, תתקצבו מערכות התראה לרעידות אדמה היום, לא מחר.
<אבי נעים: אלה דברים פרקטיים שאפשר לעשות כבר היום ולא צריך לחכות לדיונים הבאים.
דוד אמסלם: אתה מעבר לשלוש דקות מזמן, אתה יודע.
<אבי נעים: עוד עשרים שניות.
<אבי נעים: מדברים על האחריות של משטרת ישראל באסון המוני.
<אבי נעים: איפה משטרת ישראל?
<אבי נעים: איפה הסמפכ"ל?
<אבי נעים: איפה המפכ"ל?
<אבי נעים: איפה ראשי המחוזות?
דוד אמסלם: איפה הם בדיון?
<אבי נעים: איפה הם בדיון ואיפה הם בתרגילים?
<אבי נעים: איפה הם בדיון?
<אבי נעים: ראיתי, מאחורה.
<אבי נעים: איפה הם בתרגילים?
<אבי נעים: אני אומר לך, אני כבר עשר שנים.
<אבי נעים: כבודו, הם לא שם ואתה צודק בנקודה הקריטית ביותר, שצריך להיות גורם מתכלל אחד במדינת ישראל.
<אבי נעים: זה הדבר הכי אקוטי אולי שצריך לצאת מהישיבה הזאת.
<אבי נעים: גורם אחד שאליו נפנה את האצבע.
<אבי נעים: דיברו על מיפוי ואני אומר לכם שבשנת 2017 יש במדינת ישראל 50,000 צוברי גז, צנרת גז ישנה שלא ממופה ולא מתוקננת.
<אבי נעים: אף אחד לא יודע איפה זה נמצא וגם זה יהיה אקוטי.
דוד אמסלם: אני מסכים אתך לגבי הגז.
<יורם ישראלי: אני ראש המועצה האזורית מטה אשר, אני מקבילו של אבי במועצות האזוריות כיושב-ראש ועדת הביטחון.
<יורם ישראלי: אצלנו חירום זה חירום והנקודה מספר אחת שאנחנו עוסקים בה היא שאנחנו עם הרשות, עם האמצעים שיהיו לנו, עם זה נתחיל את היום, את השעה הראשונה של האירוע.
<יורם ישראלי: אם זאת רעידת אדמה או טילים מלבנון.
<יורם ישראלי: אנחנו מועצה השוכנת על גבול הלבנון ועם זאת, אנחנו מחפשים את תוספת האמצעים.
<יורם ישראלי: כבר שלוש שנים מדברים על תקן חירום.
<יורם ישראלי: בן אדם שכל עיסוקו ברשות יהיה לטובת נושא החירום כי ההתארגנות ותשומת הלב עד היום בנושא מלחמה או רעידת אדמה היא הדבר שחסר לנו.
<יורם ישראלי: מישהו ש-24 שעות מקדיש את עצמו לנושא הזה.
דוד אמסלם: ואין תקן כזה?
<יורם ישראלי: אין תקן כזה.
<יורם ישראלי: על כל תקן שאנחנו מקבלים, אתה יודע – נו, נו, נו, למה שמנו באחריותנו.
דוד אמסלם: זאת אומרת שיש לנו אחראי, ראש עיר, רק שאין לו אמצעים לנהל את האירוע.
דוד אמסלם: אבל אחראי יש לנו.
<קריאה: כאחד ממרכיבי התוכנית.
<יורם ישראלי: כמו שעשית את התחקיר הטוב הזה, ככה העניין של מוכנות לחירום.
<יורם ישראלי: אם אין אדם שקם בבוקר ומתחיל לחפש שיטות ואמצעים - - -
דוד אמסלם: הבנתי, יורם.
<יורם ישראלי: אפרופו המיגון, דע לך שבנושא מלחמה, 50% מקו העימות מלבנון, בסדרי גודל, לא ממוגן.
<יורם ישראלי: אלה בתים ישנים.
דוד אמסלם: תראו, רבותי, אני רוצה לסכם את הדיון.
דוד אמסלם: האמת היא שאני שמח על הדיון במובן זה שהבנתי שיש בלגן בסיפור הזה.
דוד אמסלם: אני לא רואה כתובת אחראית אחת.