GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוד אמסלם: בסופו של דבר, לטעמי, אני אומר לך את העמדה האישית שלי, אני מסכים דווקא פה עם יפתח, אם בסופו של דבר הכול עובד כמו שצריך אין שום סיבה לא לעשות את זה כאן, בגלל שיש כאן סטטוטוריקה, יש כאן את מערכות הקירור, שעל חלקן אפשר להתלבש ולא צריך להקים אותן מחדש, חלקן יושבות במקום נכון, אין בעיה, יש פה את השטח, הכול בסדר.
<קריאה: יש כאן את כל הפלטפורמה.
דוד אמסלם: כן, הפלטפורמה קיימת.
דוד אמסלם: אבל אם אתם מבקשים - - -
<קריאה: אפשר ללכת למהלך הזה שהוא מהלך נכון, מהלך צודק, לא מפריע לנושא של איכות הסביבה, הוא לא תופס עוד שטחים.
דוד אמסלם: כן, הכול ברור.
דוד אמסלם: אם אתם רוצים שאני אתניע את המהלך, אין לי שום בעיה לשבת עוד פעם עם שר האנרגיה, לבקש ממנו לעשות אצלו דיון, עם כל הגורמים, כולל אוצר, אתם, ועד העובדים שלכם וכו', כדי אחת ולתמיד להתחיל לחתוך את העניין בגלל שצריך לחתוך אותו, כמו שאתם אומרים, זה לא יכול להיות בדיונים עוד 20 שנה.
עבדאללה אבו מערוף: והתירוץ של ההפרטה, כאילו זה לא יהיה תירוץ שלא ימנע מהקמתם.
<יפתח רון טל: אני מסנגר פה, שר האנרגיה, העמדה שלו היא בדיוק כמו שלך, להבטיח שב-2022 יש תחנות.
<יפתח רון טל: אין לנו בעניין הזה ויכוח, השאלה היא בסוף - - - בסופו של דבר צריך לקבל החלטה בתנאים של אי ודאות מסוימת, אתה לא יודע בדיוק איך הדברים יתנהלו.
<יפתח רון טל: אנחנו חושבים שבסופו של דבר היתרונות של הקמה כאן הם by far עולים על החסרונות, אבל בואו נראה.
דוד אמסלם: מסכים, זה אני מסכים.
דוד אמסלם: באופן מעשי אני משוכנע בזה שזה נכון, רק אני הייתי - - - בסדר.
דוד אמסלם: לגבי הנושא של הייצור, עזוב, זו שאלה אחרת, תפיסת עולם, אני חושב שחברת החשמל צריכה להתמחות בנושא של הולכה וחלוקה, בגלל ששם אין תחרות, אי אפשר לייצר עוד מערכת הולכה, לכן שם אני רואה את ההתמחות שלכם ואת ההשקעות שלכם.
דוד אמסלם: לגבי הייצור, זה פחות חשוב, אני לא חושב שזה הקטע החשוב, שחברת חשמל תייצר גם את החשמל.
דוד אמסלם: זה פחות חשוב, לדעתי.
<איציק בלמס: מדברים על אנרגיות מתחדשות, לפני כחודשיים בערך הצגנו לארגונים הירוקים מצגת שלמעשה מראה מה החברה עושה בנושא של שילוב אנרגיות מתחדשות, איפה אנחנו רואים גם את התפקיד של החברה וגם את החסמים שנדרשים להסדרה.
<איציק בלמס: המצגת פה בסטנד ביי, אם אתם רוצים בכל הפורום הזה, היא די קצרה, אבל יותר ציפינו לדו שיח כי זה בא מכם, הנושא הזה.
<איציק בלמס: אם אתם רוצים שנציג מצגת, בבקשה, זה ממש קצר.
<איציק בלמס: אם אתם רוצים ברמה של דו שיח - - -
דוד אמסלם: אתם שולטים על לוחות הזמנים.
<יפתח רון טל: תעשה מצגת קצרה ולאחר מכן התייחסות של הארגונים שנמצאים כאן.
<קריאה: הארגונים הירוקים, רצינו שהם - - -
איתן ברושי: הארגונים הירוקים הם לא הפתרון, הם חלק מהבעיה.
איתן ברושי: הם תוקעים הרבה מאוד.
איתן ברושי: כל מקום שאפשר שהם מפריעים, כי הם לא מתואמים ביניהם.
<קריאה: אנחנו האחרונים שמפריעים.
דוד אמסלם: ברושי בא מהקיבוץ, שם אתם מפריעים להם לשים את הפאנלים בשטחים החקלאיים.
איתן ברושי: אני מפה נוסע לבית סוקולוב, יש שם מפגש עם שר האוצר בסדנה, יום עיון, מדברים שם מה מפריעים הירוקים.
איתן ברושי: הם בתוכם, אחד מפריע לשני.
איתן ברושי: אני מופיע שם בפאנל.
<איציק בלמס: המנכ"ל שלנו מופיע וגם אני, לצורך העניין, אז אנחנו כנראה ביחד בפאנל.
איתן ברושי: נסביר להם.
<איציק בלמס: זו מצגת, פחות מעשרה שקפים, תמונת מקרו על הנושא הזה.
<איציק בלמס: אנחנו מתמקדים בנושא פי.
<איציק בלמס: וי - - -
<יפתח רון טל: איציק, נעשה את זה קצר, ניתן לארגונים הירוקים גם לדבר, שיהיה להם זמן.
<יפתח רון טל: אז בוא נרוץ על זה מהר.
<איציק בלמס: כן, ממש בקצרה.
<איציק בלמס: זה המצב של אנרגיה מתחדשת בישראל.
<איציק בלמס: בגדול אתם רואים שיש מכסה כוללת של 3,700 מגה ואט, שמומשה בפועל בערך מחצית ממנה, עם טכנולוגיות שונות, כאשר העיקרית שבה זה טכנולוגיית פי.וי, היתר זה דברים קטנים אחרים שאני לא אדבר עליהם כרגע.
<איציק בלמס: יש היום בערך 11,000 מערכות, כ-800 מגה וואט מותקן של פי.
<איציק בלמס: וי, ייצרנו 2.5% בשנת 2016, שזה עלייה של כחצי אחוז בשנה, מתוך יכולת מותקנת של בערך 5%.
<איציק בלמס: סך הכול יש מתקנים שהיכולת המותקנת היא 5%, ניצול של 2.5%, אני חושב שזה שיעור גבוה של ניצול המתקנים הללו.
<איציק בלמס: התהליכים די עברו אבולוציה ושיפור בשנים האחרונות, זה היה די להתיישר בתנועה, כי ההסדרות האלה רצו מהר מאוד והחברה גם קידמה כל מיני מהלכים כדי לפשט את התהליכים האלה עוד.
<איציק בלמס: אתם רואים פה את ההיסטוריה.
<איציק בלמס: התחלנו בלמעשה תעריפים מתמרצים, שהתחילו ב-2 שקלים לקילוואט שעה, היום המכרז האחרון נגמר ב-20 אגורות.
<איציק בלמס: תבינו שירדנו בסדר גודל במחיר של קילוואט שעה מסופק, המשכנו בהסדרות סולריות, זה יותר מתקנים בהולכה של עשרות מגה ואטים ועכשיו אנחנו בתהליך של מכרזים שהראשון שבהם הוא כבר ממש בעיצומו.
<איציק בלמס: אתם רואים פה את התכנית של רשות החשמל, למעשה להסדרה של כ-1,000 מגה ואט בשנתיים הקרובות.
<איציק בלמס: מה שבצהוב כבר יצא לדרך, יש פה 235 מגה ואט של זוכים שכבר קיבלו הודעת זכייה, שהם צריכים לממש את הזכייה שלהם תוך 21 חודש, שזה גם לוח זמנים די אגרסיבי וגם זה מאתגר מאוד את החברה.
<איציק בלמס: אתם רואים, יש פה חלק בחלוקה, חלק בהולכה במתח עליון.
<איציק בלמס: מה נדרש?
<איציק בלמס: המכרזים האלה מאוד מאוד פשוטים.
<איציק בלמס: המציע צריך להציע כמה הספק הוא מוכן להציע, באיזה תעריף ולשים על - - - זה הכול.
<איציק בלמס: את כל הבירוקרטיה שהייתה מקודם דחו לשלב היותר מאוחר, עד שיש זוכה.
<איציק בלמס: ברגע שיש זוכה, הוא בא לחברה, פותח הזמנת חיבור ומשם הוא צריך לעמוד באותם 21 חודש.
<איציק בלמס: למעשה אנחנו שם נמצאים באותה הצעה.
<איציק בלמס: יש ארבעה שחקנים מרכזיים שמשתתפים בתהליך, כמובן הרשות שמפרסמת את המכרזים, מינהל התכנון ובכלל כל גורמי התכנון שבסוף צריכים לתת את ההיתרים, רשות מקרקעי ישראל לגבי נושא של קרקעות ופה נקבע מחיר אחיד לקרקע, שזה היה חסם משמעותי שהוסר, והחברה, שהיא הממשק בתוך העניין הזה בסופו של דבר לחבר את המתקנים האלה.
<איציק בלמס: זה התהליך.
<איציק בלמס: אתם רואים שאנחנו מדברים פה כבר בימים ולא בחודשים ולא בשנים, התהליכים הם מאוד מאוד קצרים וגם אנחנו מחויבים לעמוד בימים האלה.
<איציק בלמס: מי שלא עובד, בסופו של דבר יש גם קנסות על החברה, בגלל זה התהליכים מאוד קצרים.
<איציק בלמס: כדי לקדם את כל ההסדרה הזאת ואת אותן ההסדרות הצפויות, היעדים של הממשלה הם הרבה יותר אגרסיביים.
<איציק בלמס: היעדים של הממשלה זה 13% ב-2025, 17% ב-2030 ו-10% ב-2020.
<איציק בלמס: כפי שראיתם, אנחנו ב-2.5% ואם נמשיך בקצה של חצי אחוז לשנה אז כנראה שאנחנו לא נגיע לשם.
<איציק בלמס: צריכים שלושה גורמים מרכזיים.
<איציק בלמס: אחד זה תכנית הפיתוח, שתשתית רשת החשמל תוכל לקלוט את כל אותם המתקנים.
<איציק בלמס: הרשת הזו לא נבנתה בראייה כזו, זה ברמה שמאתגר מאוד את הרשת, גם בגלל גיל הרשת וההזדקנות שלה וגם בגלל פיתוח נוסף ואמצעים נוספים שנדרשים.
<איציק בלמס: הנושא הזה הוא באחריות החברה, החברה כבר הכינה תכנית, את התכנית הזו אנחנו אישרנו בתוך החברה, זו תכנית שאמורה להיות מוצגת לרשות החשמל ממש למחרת הפסח.
דוד אמסלם: זה החסם המרכזי?
<איציק בלמס: אני לא קורא לזה חסם, אני קורא לזה תנאים שנדרשים כדי לממש מסה כזו של אלפי מגה ואטים שרוצים לחבר לרשת שהם אלפי מגה ואטים של אנרגיות מתחדשות.
<איציק בלמס: הן דורשות השקעה, ההשקעה הזו דורשת מימון, זה החלק השני, מישהו צריך לשלם.
<איציק בלמס: תעריף החשמל היום לא משקף את תכנית ההשקעה הזו, זו תכנית השקעה הרבה יותר גדולה.
<איציק בלמס: צריך להבין שמתקן ייצור באנרגיה מתחדשת, יכולת הניצול שלו נעה בין 10% ל-20%, הוא לא כמו מתקן קונבנציונלי שיכול לתת לך - - -
<יפתח רון טל: 60%.
<איציק בלמס: שימוש של 60%, יכול להיות גם יותר, יכול גם להגיע ל-80%.
<איציק בלמס: תיקחו את OPC, שזה היה הראשון שלקח את כל הלקוחות הפרימיום, זה הקצה לצורך העניין, הוא עובד מעל 90%.
<איציק בלמס: 90% מהזמן הוא מייצר את ההספק המלא שלו.
<איציק בלמס: מתקן ייצור באנרגיה מתחדשת בין 10% ל-20%, זה הרבה יותר נמוך, קרי, בשביל להוציא את אותה אנרגיה אתה צריך פי חמישה מתקנים במקרה הטוב, לפעמים זה אפילו יותר מכך.
<איציק בלמס: אז היכולת המותקנת שצריך להשקיע היא הרבה יותר גדולה ובהתאם גם כל הרשת.
<איציק בלמס: הרשת בסופו של דבר בנויה להספק השיא, גם אם הוא בשעה מסוימת מוציא את ה-10% מגה ואט, המקסימום של המתקן, וברוב הזמן, ב-90% מהזמן הוא או לא עובד או עובד בהספק הרבה יותר נמוך, את הרשת צריך לבנות לאותם 10% מגה ואט וזו השקעה די משמעותית שדורשת מימון.
<איציק בלמס: והשלישי זה נושא של כינון של מנגנון הסרת חסמים.
<איציק בלמס: בפרויקטים מסוג כזה שהם מגה פרויקטים, הם דורשים הסרת חסמים, שהמשרד יתפוס בעלות עליהם ויאפשר את כל אותם הסרות, בין אם הם תכנוניים, מקרקעיים, שזה די הוסדר, משפטיים, היתרים, מה שלא יהיה, יש הרבה מאוד ובלי מישהו שכל הזמן בודק ומסיר את אותם חסמים, בזה זה נגמר.
<איציק בלמס: זהו, זו התכנית זה מה שנדרש, אנחנו עובדים היום די צמוד מול המשרד והרשות כדי לקדם את התכניות הללו - - -
איתן ברושי: אתה הצגת את כל המרכיבים, מי המתכלל?
<איציק בלמס: אנחנו למעשה - - -
איתן ברושי: אתה לא שואל את רשות מקרקעי ישראל, למשל.
<איציק בלמס: לא, מי שאחראי זה המשרד.
<איציק בלמס: לצורך העניין משרד האנרגיה.
איתן ברושי: הוא לא שולט על רשות מקרקעי ישראל.
<איציק בלמס: אז תתפלא.
<איציק בלמס: הוא לא שולט, זה נכון, אבל - - -
איתן ברושי: אני יודע מה הם החליטו.
<איציק בלמס: כן, אבל את כל ההסדרה של המקרקעין שהוסדרה לטובת הנושא הזה, זו הייתה עבודה של המשרד מול רשות מקרקעי ישראל.
איתן ברושי: זה האוצר.
<איציק בלמס: אבל המשרד הפעיל את האוצר לצורך העניין לטובת הרשות.
איתן ברושי: אני רק אומר את זה ככותרת, כשהגורמים האלה לא מתואמים ואם רשות מקרקעי ישראל החליטה שאפשר לקחת את הדבר החקלאי, רק 250 דונם, זה אומר שאין שום אפשרות לעשות שום - - - לדוגמה.
איתן ברושי: אין שום סיכוי לעמוד ביעדים.
דוד אמסלם: הוא בא מהזווית של הטענות של החקלאים.
דוד אמסלם: אני מציע שנשמע את הארגונים הירוקים בעניין הזה, אבל יש לי רק שאלה אחת, איציק.
דוד אמסלם: הרי בסופו של דבר אתה אומר, אני הבנתי שבסך הכול החסם המרכזי כאן, הגדול, זה הרשת צריכה השקעות מסיביות, אני מדבר על רשת ההולכה.
דוד אמסלם: בעצם זו רשת של חברת החשמל ואם היא לא תקבל את השיפוי היא לא תעשה את הרשת ואם היא לא תעשה את הרשת אז לא יהיו יצרנים שיוכלו לספק, והיות שלחברת החשמל אין עניין גם לייצר את היצרנים, בגלל שאנחנו רוצים גם לייצר, אז איך זה עובד?
דוד אמסלם: ואיך אתה רואה גם את הכיוון של ה - - -
<עופר בלוך: בדיוק ההיפך, אנחנו מקדמים את הנושא של אנרגיות מת חדשות.
<עופר בלוך: קודם כל אנחנו חברה לאומית, גם יש לנו עניין בנושא איכות הסביבה, אין שום קשר בין הרצון שלנו לייצר או המחשבה שאנחנו צריכים להיות, מבחינת הביטחון האנרגטי של מדינת ישראל, יצרן מרכזי, לבין הנושא של אנרגיות מתחדשות.
<עופר בלוך: האחריות שלי האישית היא שיהיה קודם כל חשמל כל הזמן לכל האזרחים במדינה.
<עופר בלוך: אם אנרגיות מתחדשות, על מנת שהן יהיו אפקטיביות, צריכות רשת הרבה יותר מפותחת זה מה שנעשה.
<עופר בלוך: הבעיה היא שאנחנו צריכים לקבל על זה מימון, אנחנו צריכים לקבל לזה מימון דרך התעריף, אחרת לא נוכל לבצע את זה.
<עופר בלוך: אין מישהו אחר שיבצע את זה.
<עופר בלוך: היום, אני אומר פה לוועדה, בהסדרה האחרונה עשינו מאמצים על אנושיים, בניגוד לאינטרסים של החברה, על מנת לאפשר את ההסדרה הזאת של ה-235 מגה ואט.
<עופר בלוך: אנחנו הולכים להשקיע כספים מאוד מאוד גדולים על מנת לאפשר את ההסדרה הזאת ואת ההסדרה הבאה, אבל זה מאמץ, כמו שאנחנו יודעים לעשות במדינת ישראל, אתה יודע, לטווח קצר.
<עופר בלוך: אז עכשיו יש משימה, כולם רצים, מתגייסים ועושים, צריך לחשוב על הפיתוח לטווח ארוך, אחרת הוא לא יהיה, לא נגיע ל-20%.
איתן ברושי: עופר, היום יש מקומות שלא יכולים לייצר בגלל כושר הולכה מוגבל.
<עופר בלוך: נו ברור.
איתן ברושי: אלה שנפלטו מהמכרז האחרון, כי אמרו להם 'אתם לא יכולים'.
<עופר בלוך: על זה אנחנו מדברים.
<עופר בלוך: אנחנו עשינו מאמץ אדיר בתוך המערכת הקיימת, בלי לסכן את המערכת.
<עופר בלוך: צריך להבין, יש סיכון אדיר למערכת בכניסה לא מבוקרת של אנרגיות מתחדשות כי בסופו של דבר הרבה יותר קשה לשלוט ברשת כשיש הרבה אנרגיות מתחדשות וצריך לבנות את הרשת נכון לטובת העניין הזה.
<עופר בלוך: חברת החשמל, זה אינטרס עליון שלה לאפשר את זה, לפתח את הרשת בכיוון הזה.
<עופר בלוך: אני אומר את זה פה במלוא האחריות, לא רק שאנחנו לא מתנגדים, אנחנו תומכים ורוצים לקדם.
דוד אמסלם: בואו נעבור לארגונים.
דוד אמסלם: מי רוצה להתייחס לנושא?
<איתמר בן דוד: אני איתמר בן דוד מהחברה להגנת הטבע, אני גם מייצג ארגונים סביבתיים בכמה ועדות תכנון ארציות.
<איתמר בן דוד: באתי להציג פה את העמדה של החברה להגנת הטבע.
<איתמר בן דוד: האנרגיות המתחדשות הן חשובות וצריך לפתח אותן, אבל צריך להתחשב ביתרונות הקיימים שיש לישראל וגם רגישויות השטחים שלנו, השטחים הפתוחים.
<איתמר בן דוד: בהקשר הזה אנחנו רואים העדפה ברורה לייצור אנרגיה משמש על פני רוח, אבל בהקשר הזה צריך להגיד שיש לנו מצוקת קרקע מאוד חריפה בישראל ואחד הדברים שאנחנו רואים בשנים האחרונות, מאז שאושרה תמ"א 10/ד/10 לאנרגיות מתחדשות שמש, זה שהוקצו שטחים בהיקף של 40,000 דונם וישראל צריכה את הקרקע לאנרגיה מתחדשת שמש, זה הגיע ל-40,000 דונם.
<איתמר בן דוד: זה משהו כמו היקף השטח הבנוי של פתח תקווה.
<איתמר בן דוד: אנחנו חושבים שאין לנו מספיק שטח לבזבז על הדברים האלה וצריך לחשוב על פיתוח מושכל בהקשר הזה.
<איתמר בן דוד: יש את יעד הממשלה שהוצב של 17% אנרגיות מתחדשות, מדובר על אלפי מגה ואט ואנחנו מאוד חוששים שזה יביא לכך שאנחנו נאבד עוד עשרות אלפי דונמים בדרך הזאת.
<איתמר בן דוד: דובר פה על המכרז האחרון של רשות החשמל, אז מתוך ה-230 מגה ואט, ממה שאנחנו בדקנו, כ-210 הם שטחים קרקעיים.
<איתמר בן דוד: זאת אומרת בהיקף הזה של נגלה אחרונה אנחנו רואים היקף גדול מאוד של צריכת שטח ובעצם זה מביא אותנו למסקנה שחוזרים על אותה הטעות כאילו לישראל יש מספיק שטחים פתוחים בשביל לבזבז על העניין הזה.
<איתמר בן דוד: אני יכול גם להגיד שהייתי בהליכים של המועצה הארצית ומחפשים, אפילו בנגב, שתמיד נראה שהנגב פתוח ויש מקומות, יש הרבה מאוד אילוצים, קשה מאוד למצוא את המקומות האלה.
דוד אמסלם: אז למה אתם לא מעדיפים את אנרגיית הרוח?
דוד אמסלם: למה אתם מתנגדים לה?
דוד אמסלם: היא צורכת פחות שטח.
דוד אמסלם: בגלל הציפורים?
<איתמר בן דוד: זו הנקודה הראשונה שאמרתי.
<איתמר בן דוד: יש לנו יתרונות שיש לנו שמש, בזה ישראל מאוד חזקה, לכן אנחנו חושבים שזה כיוון נכון.
<איתמר בן דוד: ההתנגדות שלנו לרוח היא בגלל התנאים הייחודיים של ישראל, הציפורים, נדידת הציפורים, נתיב הנדידה החשוב בעולם ואל מול זה גם אין פה רוחות חריגות, כלומר אי אפשר להגיד שברוח אנחנו כמו בשמש, לכן אנחנו מתנגדים.
<איתמר בן דוד: אנחנו בעד אנרגיות מתחדשות וזה מה שמביא אותי לסיכום העמדה, ואני אתן גם נקודה על מקומה של חברת חשמל בעינינו, אפשר להגיע למימוש על ידי הממשלה באמצעות אנרגיית שמש, אבל על גגות.
<איתמר בן דוד: עשינו עבודה במכון דשא לפני כמה שנים והראינו שאפשר לספק היקפים מדהימים על גבי גגות ואני אומר את זה גם בהקשר של השנים האחרונות.
<איתמר בן דוד: אדוני יושב ראש הוועדה, אתה יושב במשבר הדיור ורפורמות, אנחנו רואים בנייה, יש לנו הכפלה בשטח הבנוי במגורים בעשור שניים הקרובים, הכפלת ההון ההנדסי של ישראל, תחנות כוח, מים, התפלה, כל הדבר הזה, אזורי תעסוקה, אנחנו חושבים שגם לגבי מבנים קיימים וגם לגבי התכנון העתידי, צריך לקחת את גגות ישראל כמשאב ובדבר הזה נעשה ממש טיפה בים.
<איתמר בן דוד: בהקשר הזה, ובזה אני מסכם, בחברת חשמל יש יתרון שהיא היום אחראית על כל השרשרת והיא מגיעה לכל הגגות בישראל כבר היום.
<איתמר בן דוד: כל המבנים בישראל מחוברים לרשת החשמל ובדבר הזה טיפה ועוד טיפה בהקשר הזה יכולים להביא להחלטת הממשלה.
<איתמר בן דוד: גם קשיים רגולטוריים ששמענו פה, רשות מקרקעי ישראל, בהקשר של גגות יש תמ"א 10ד10 עם מסלול היתרים על גגות, זה תואם את מדיניות רשות מקרקעי ישראל, כמות החסמים היא קטנה מאוד ואם הממשלה תחבור לגוף כמו חברת חשמל, זה יכול להניע.
<איתמר בן דוד: לא רק חברת חשמל צריכה לתפקד בעניין הזה, אבל זה יכול להניע פעולה נרחבת שתביא תוך כמה שנים לשינוי התמונה.
<איתמר בן דוד: אנחנו לא נצליח להתקדם כך עם שדות סולריים על הקרקע, זה בזבוז שטח.
<אלעד בוכמן: אני אלעד בוכמן ממגמה ירוקה, אני נציג הארגונים הירוקים גם בוועדה הבין משרדית להפחתת פליטות.
<אלעד בוכמן: אני רוצה לחזק את הדברים שאמר איתמר מקודם.
<אלעד בוכמן: אחד הדברים שאנחנו רואים, חברת חשמל משקיעה באמת המון ברשת ההולכה, איתמר הזכיר את היתרון היחסי של חברת חשמל ביכולת שלה לגעת בכל בית בישראל, דבר שקורה כבר היום.
<אלעד בוכמן: אני חייב לומר שאנחנו בודקים בהשוואה בינלאומית ואנחנו גם רואים שברגע שחברת החשמל הלאומית, אנחנו רואים את זה גם במדינות בארצות הברית, גם גרמניה, צרפת למשל הם דוגמה מצוינת לזה, ברגע שחברת החשמל הלאומית נכנסת לתחום של אנרגיה מתחדשת, וזה תחת הגבלות של תחרות, כלומר חייבות להיות פה הגבלות של תחרות כי המחיר הוא סופר חשוב לצרכן, אנחנו לא מוותרים על המחיר בעניין הזה, אבל ברגע שחברת החשמל הלאומית נכנסת לתוך הסיפור הזה אנחנו רואים איזה שהוא, זה כבר פיתוח אקספוננציאלי של משק החשמל המתחדש בישראל.
<אלעד בוכמן: בסופו של דבר מי שאחראי על ההולכה במדינת ישראל זה חברת חשמל וזה יכול להיעשות אך ורק ברשת חכמה.
<אלעד בוכמן: איתמר הזכיר, המחקר שעשיתם, דובר על 50,000 קילומטר רבוע של פוטנציאל על גגות, היום אנחנו במיני אחוזים בודדים של הדבר הזה פלוס היכולת שלנו, פלוס פרויקטי הבנייה הגדולים, מה שכן, יש חסמים במקום של מודלים כלכליים שהם משוכללים.
<אלעד בוכמן: כלומר היום בתים משותפים לא יכולים להתקין עליהם פיזית גגות ולכן יש גם בעיה, גם למתקינים וגם לחברת חשמל בעניין הזה בכלל להתקין את התשתיות הנדרשות.
<אלעד בוכמן: הרי לא יכול להיות שאנחנו נחשוב על תשתית של שכונה חדשה שנבנית בלי ביוב או בלי גז, כנ"ל אנחנו חושבים שגם היום צריך שתהיה את התשתית לפחות, תשתית ראויה, לאנרגיה מתחדשת.
<אלעד בוכמן: בסופו של דבר 50,000 קמ"ר בשטח קיים ובנוי כיום, מדובר בערך על בין 2,000 ל-4,000 מגה ואט, זה תלוי בנצילות, זה תחת ההנחה שככל שאנחנו מתקדמים בזמן ככה הנצילות הולכת וגדלה וככה גם המחיר יורד.
<אלעד בוכמן: וכאן יש פה win win בעניין הזה.
<אלעד בוכמן: אני לא מוותר על המחיר לצרכן.
<אלעד בוכמן: בתור מי שמשלם הרבה מאוד כסף לחברת החשמל, לצערי, אני לא מוותר על המחיר לצרכן וזה לא חייב להיות, כלומר המודל של מימון ההשקעות ברשת לא חייב להיות דרך תעריף אלא דרך כניסה של חברת החשמל להיות שחקן מרכזי בסיפור הזה.
<אלעד בוכמן: ועוד איזה שהיא מילה לגבי רוח.
<אלעד בוכמן: הזכרת, חבר הכנסת, את הנושא של טורבינות רוח.
<אלעד בוכמן: טורבינות רוח, סתם לשם השוואה, המשרד להגנת הסביבה עם אקו אנרג'י, מחקר שהם עשו, חוות רוח זה 368 קילומטר רבוע לייצור של ג'יגה ואט, שזה הרבה, כלומר זללנות השטח שלו היא זללנות אדירה.
<אלעד בוכמן: מעבר לזה, מדובר פה באזור עם רגישות מאוד גבוהה - - -
איתן ברושי: אבל אלה אזורים שאין להם אלטרנטיבה אחרת.
<אלעד בוכמן: לכן מה שאנחנו חושבים ומוצאים לנכון זה למעשה להתרכז בפי.
<אלעד בוכמן: וי גגות.
<אלעד בוכמן: איציק הזכיר, כל המצגת הזאת היא במקום של פרויקטים גדולים ובינוניים, לא מוזכר פה הפרויקטים הקטנים, שפה יש יתרון יחסי לחברת חשמל ואני חושב שזה נכון וראוי שחברת חשמל תיכנס לפרויקטים הקטנים.
<אלעד בוכמן: החשש הגדול זה המקום של איך אנחנו מאזנים בין הלחצים שיש על קרקע לבין הלחצים לאנרגיה מתחדשת פעם אחת, להפחתת פליטות פעם שנייה, כי האחריות שלנו זה לא משהו שאנחנו צריכים לפספס פה בשולחן הזה, והדבר האחרון, בסופו של דבר אנחנו חיים גם על מה שיש לנו בכיס ואנחנו צריכים שיהיה פה מחיר חשמל נוח.
<אלעד בוכמן: וכאן אנחנו רואים את הטרנדים שיש בעולם, ביזור אנרגיה, הפחתה, היכולת של משק הבית הפרטי לנהל את משק החשמל, חשבון הבנק הפרטי שלי ואני יודע מה הכי טוב לי, כך גם אני אנהל את משק האנרגיה הפרטי שלי, אני אחסוך שם כסף, תהיה לי מוטיבציה לחסוך כסף, לחסוך בהתייעלות אנרגטית, וכך אנחנו יוצרים מערכים של win win כדי להגיע ליעדים של 17%.
<אלעד בוכמן: 17% בקצה הזה עד 2030, בטח ובטח עד 2020 10%, אנחנו לא נגיע.
<אלעד בוכמן: אם אנחנו לא נתחיל להכניס להילוך במקום של פי.
<אלעד בוכמן: וי גגות קטנים, כלומר משק בית פרטי, אנחנו לא נגיע לשם.
<אלעד בוכמן: צריך להסיר שם את החסמים ואני חושב שזה בדיוק המקום.
<אלעד בוכמן: אחד הדברים, יושב ראש הדירקטוריון, יפתח, אמרת בוועדה שלך, בפנים וסביבה, כשהיינו לפני שלושה חודשים, אני חושב, שבעוד 20 שנה אנחנו לא נצליח לדמיין איך היה משק החשמל כיום, זה יהיה בנוי רק על מתחדשות, רק על רשת חכמה, רק על רשת מתוחכמת, מבוזרת, שתספק גם ביטחון אנרגטי.
<אלעד בוכמן: תודה רבה.
דוד אמסלם: יש עוד מישהו?
<ניר אנגרט: אני רוצה 30 שניות להתמקד רק בעניין של טורבינות רוח, כי אין לי מה להוסיף על מה שנאמר בנושא של אנרגיה סולרית.
<ניר אנגרט: מדי פעם אני מוזמן לפורומים של חסמים, כבישים, חקלאות, אני תמיד מופתע לגלות שאנחנו הבעיה הכי קטנה של הגורמים האלה.
<ניר אנגרט: כשמתחילים לקדם טורבינות רוח מגדלים שיש לנו צבא שצריך לשמור על המדינה וכדי לעשות את זה הוא מטיל הרבה מאוד מגבלות.
<ניר אנגרט: אנחנו מדינה מתפתחת בהקשר של גידול האוכלוסייה ואם בתמ"א 35 באים ומגדילים את המרקמים העירוניים כדי שלאנשים יהיה איפה לגור, מסתבר שהיד השנייה של המדינה מקדמת באותו מקום בדיוק טורבינות רוח.
<ניר אנגרט: ואם אני מתגלגל לחסם השלישי, שזה היישובים והתושבים, תראו לי אחד שרוצה לגור ליד תחנת כוח שקוראים לה טורבינת רוח בגובה של 180 מטר, עם הרעש והריצות והזמזום וכל הדברים האלה וכיום התושבים במועצות האזוריות באים ואומרים '2 קילומטר מהבית שלי לא יהיה'.
<ניר אנגרט: ואתם יודעים את זה, הם פונים אליכם.
<ניר אנגרט: אם נוסיף לעניין הזה את העניינים של קווי ההולכה, לשמחתנו, בשיתוף פעולה עם חברת חשמל, שיש לנו שיתוף פעולה, צריך להגיד, טוב, נמצא פתרון לנושא של קו ההולכה שחוצה עמק החולה בלי לפגוע בציפורים יותר מדי ובלי להיכנס לעלויות מטורפות של הטמנה.
<ניר אנגרט: הדברים האלה מאוד בעייתיים ובסופו של דבר, אני אומר לכם, הירוקים זה לא הבעיה העיקרית, יש לנו מדינה מיוחדת, כפי שנאמר.
דוד אמסלם: כי יש לנו בעיות יותר קשות מהירוקים.
<ניר אנגרט: שלא לדבר על נוף, נגיד מילה על נוף.
<ניר אנגרט: אני חושב שמי שמקדם היום תכנית לחוות טורבינות רוח על רכס נמרוד, כשברקע יש לך את החרמון, שזה מונומנט נופי, רואים אותו מכל מקום וחושבים שזה מקום טוב להקים טורבינת רוח, אז זה רע מאוד וזה מה שקודם בדיקטטורה התכנונית שנקראת ועדת תשתיות לאומיות, שלצערי אנחנו לא נמצאים שם ולא מיוצגים, המדינה לא מצליחה להכניס אותנו לשם.
דוד אמסלם: אנחנו שמנו אותך כמשקיפים שם.
<ניר אנגרט: זה לא מיושם, לצערי.
דוד אמסלם: אז אנחנו נדאג לזה.
<ניר אנגרט: אני אשמח.
<ניר אנגרט: למרות הבטחות שניתנו לוועדה.
דוד אמסלם: על הדרך אתה מכניס את זה.
דוד אמסלם: סגרנו את זה לפני חודש, איתכם.
<ניר אנגרט: זה מה שהמנכ"ל שלי אמר.
איתן ברושי: למנכ"ל שלך יש חיבור ישיר, הוא יכול - - -
<ניר אנגרט: ועכשיו אני רוצה להגיד מילה, הואיל ומדובר פה, בין השאר, לא הגיעו לזה, לעניין של הכניסה של חברת חשמל לנושא הזה של אנרגיות מתחדשות, אז אנחנו כגוף ממשלתי נוח לנו לעבוד מול חברה כמו חברת חשמל, שיודעת להשקיע גם בנושא של מיגונים, נושא של התחשמלויות.
<ניר אנגרט: וגם אני רוצה להגיד לכם שיש יזמים כאלה ואחרים, גם כשהקימו חווה של טורבינת רוח, וכתוב במפורש שצריך לעשות איזה שהוא ניטור, וכתוב בהוראות התכנית והכול וזה, היזם אומר 'לא רוצה' ולך תתווכח איתו, שלא לדבר על מה יקרה בעוד 20 שנה, כשכל הדברים האלה יעמדו כגרוטאות שלא ייצרו חשמל.
<ניר אנגרט: רק עוד משפט אחד לגבי פתרון, אולי אתם תוכלו לעזור בעניין הזה.
<ניר אנגרט: אנחנו באנו עם הצעה שתאפשר, לא בכל מקום, אבל במקומות מסוימים, להקים טורבינות רוח עם הפסקה איטית של הטורבינות בימים שיש שיא של נדידה.
<ניר אנגרט: הדבר הזה יכול לבוא לידי פתרון בנושא של התעריף.
<ניר אנגרט: זה דבר שאנחנו לא מצליחים לקדם אותו והוא יכול להוריד חלק גדול מהחסמים.
דוד אמסלם: צביקה שטג פה?
<צבי שטג: כן.
דוד אמסלם: בנושא של הפחתת פליטות, יש לך כמה דקות.
<יפתח רון טל: צביקה, בקיצור, הפרויקט פה באורות רבין.
<צבי שטג: אנחנו מדברים על פרויקט הפחתת פליטות שכרגע מבוצע פה באורות רבין.
<צבי שטג: הפרויקט הוא פרויקט לאומי, הוא מבוצע בחדרה וברוטנברג ליד אשקלון.
<צבי שטג: בסך הכול מדובר בפרויקט שמבוצע בשש יחידות פחמיות מתוך העשר, הארבע, דיבר עליהן יפתח קודם, לבוא ולשמר אותם, השש כרגע יצוידו בסופו של דבר בכל האמצעים שיביאו אותנו לירידה מאוד דרמטית בהפחתת הפליטות, מעל 80% של תחמוצות החנקן ומעל 90% של תחמוצות הגופרית.
<צבי שטג: זה בגדול הייעוד של הפרויקט עצמו.
<צבי שטג: אנחנו מדברים פה על התחנות שממוקמות, שש יחידות פה באורות רבין ועוד ארבע יחידות ברוטנברג, בהספקים גבוהים, כמו שרואים פה.
<צבי שטג: מבחינת הפחתת הפליטות, רואים פה נושא של נוקסים, שזה כל מה שקשור לתחמוצות חנקן, רואים את השורה של הקיים ורואים את השורה של המתוכנן.
<צבי שטג: כנ"ל לגבי תחמוצות הגופרית.
<צבי שטג: אנחנו יורדים בשני הערכים האלה בערך של 150 מיליגרם ל - - - נורמל מטר קוב, כאשר זה מתחת לדירקטיבה האירופאית.
<צבי שטג: אנחנו תכננו את המתקנים לעוד פחות מזה.
<צבי שטג: אני אתן במילה אחת, היכולת שלנו האמיתית, כרגע התחלנו להפעיל, שמעתם, בסוף השבוע התחלנו להפעיל את הסולקנים, הגענו לרמה של 95% הפחתה בפליטות שהיא מעבר למה שתכננו ובעצם מבחינה זאת השינוי הוא שינוי דרמטי לטובת תושבי מדינת ישראל וזה בעצם הייעוד של הפרויקט.
<צבי שטג: אנחנו לא מייצרים פה מגה ואטים, אלא הייעוד, כמו שאמרתי, זה הפחתה דרמטית של הפחתת הפליטות וכל מה שקשור לזה.
<צבי שטג: מבחינת תחמוצות חנקן, אנחנו עושים את ההורדה בשני שלבים, אנחנו נראה, יש לנו את מערכת הבעירה בתוך הדוודים, תיכף נראה את זה, מורידה כחצי מכמות תחמוצות החנקן, כאשר יש לנו אמצעים שניוניים, בעצם מתקן שנקרא SCR, אנחנו יורדים בסופו של דבר במעל 80%, כמו שאמרתי, בתחמוצות החנקן עצמן.
<צבי שטג: לגבי תחמוצות הגופרית, אנחנו יורדים יותר מ-90% בעזרת סולקנים.
<צבי שטג: אנחנו רואים פה דיאגרמה של תחנה.
<צבי שטג: אנחנו שורפים את הפחם בתוך דוודים, האמצעים הראשוניים להפחתת תחמוצות החנקן זה בעצם שדרוג של תא השריפה ומערכת השריפה, אני לא אכנס לפרטים עצמם.
<צבי שטג: החלק השני, המשלים, של תחמוצות החנקן זה מתקן ה-SCR אחרי הדוד, מגיע למתקן ה-SCR, שם אנחנו לוקחים ומזריקים גז אמוניה שיוצר את התהליך עצמו ומוריד בצורה משמעותית ביותר את הפליטות עצמן.
<צבי שטג: משם זה ממשיך למשקע אלקטרוסטטי, שזה אמצעי שכבר קיים בהפחתת חלקיקים, והחלק האחרון, שעליו אנחנו מדברים, זה מתקן ה-FGD, רק סולקנים, שכאן אנחנו בעצם עושים את ההפחתה של תחמוצות הגופרית, מעל 95%.
<צבי שטג: הטכנולוגיה היא טכנולוגיה של אבן גיר רטוב, אנחנו לוקחים אבן גיר עם מים, מכניסים לתהליך, תוצרי הלוואי של התהליך עצמו הם גבס, גבס שמפונה כולו באיכות של לוחות גבס, שאותם אנחנו מוכרים לתעשייה, כך שמבחינה זאת הכול יוצא מפה, וגם שפכים, כשיש מכון שפכים או מתקן שפכים שאנחנו מקימים אותו ובסופו של דבר עומדים בכל הדרישות של פליטות של נוזלים לכיוון הים ומבחינתנו המתקן הוא מתקן סביבתי שנותן את כל התשובות לנושאים האלה.
איתן ברושי: כמה עולה פרויקט כזה?
<צבי שטג: במקרה הגעת לשקף.
איתן ברושי: כיוונתי לדעת גדולים.
<צבי שטג: הפרויקט עצמו הוא פרויקט של 7.1 מיליארד ₪ לכל שש היחידות כאשר כאן, באתר הזה, מדובר על כ-2.5 מיליארד וכל היתרה זה ארבע היחידות הנוספות שאנחנו בעצם כרגע מתקינים את כל האמצעים שראינו פה גם ברוטנברג, בדרום, וגם כאן.
<צבי שטג: מבחינת לוחות הזמנים, היחידות הראשונות שהתחילו ליישם את הפרויקט הן פה בחדרה.
<צבי שטג: היחידה הראשונה היא יחידה 5, ב-15.1.2016 אנחנו סנכרנו את היחידה הראשונה.