GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוד אמסלם: עכשיו אנחנו עסוקים בלשנות איפה שצריך.
<מירה סלומון: נכון, אמת ואנחנו חושבים שדווקא בעניין 90 הימים, במיוחד כשאנחנו לא יודעים מה יכול להיות כתוצאה משינוי החקיקה, מניין 90 הימים נכון שהוא יישאר.
<מירה סלומון: לו יהיה צורך ותהיה אפשרות לקצר, אז אפשר יהיה להגיש תיקון.
<ערן לס: אני רוצה לחזור על דברי ולהגיד שעוד פעם, אנחנו לא סתם אומרים 30 יום.
דוד אמסלם: הבנתי, תדלג מעבר ל-30, הבנתי.
דוד אמסלם: יש לך עוד איזה - - -
<ערן לס: כן.
<ערן לס: על מנת להקל על האזרחים, אנחנו חושבים שיש מקום גם בסעיף הזה ספציפית, בצורה מסוימת, לעשות מה שנקרא הקפאת הליכים.
<ערן לס: מה הכוונה?
<ערן לס: העירייה מוציאה את השמאי והנישום יודע מה הדרישה של העירייה.
<ערן לס: עכשיו הוא יכול לשבת ולהחליט.
<ערן לס: אין טעם שגם העירייה תוציא כסף וגם הנישום על שמאי מכריע, כשבעצם התביעה שלו תוקפא.
<ערן לס: למה היא תוקפא?
<ערן לס: כי אין חובה לשלם אותה.
<ערן לס: התשלום הוא רק בעת מכר או למען היתר בנייה.
<ערן לס: אין טעם להתקדם עוד צעד, הוא לא נותן שום דבר.
<ערן לס: הוא לא פותר שום דבר.
<ערן לס: לכן הוודאות של אותו אזרח תהיה הרבה יותר גדולה ב - - -
<תומר רוזנר: שמאות צריכה להיות לשני הצדדים, לא רק לאזרח.
דוד אמסלם: אתם רוצים להיכנס לשינויים האחרים?
<תומר רוזנר: אתה מחליט.
דוד אמסלם: על הבסיס הזה אנחנו ביקשנו לעשות עוד שני שינויים בהצעת החוק.
<תומר רוזנר: כן, אתה רוצה שאני אסביר?
דוד אמסלם: בוא תסביר.
<תומר רוזנר: אני אסביר בקצרה את שני השינויים הנוספים שאתה ביקשת שננסח אותם כאן.
<תומר רוזנר: השינוי האחד נוגע לזכויות ברכוש משותף, בעקבות תלונות שהתקבלו בוועדה ואצל יושב ראש הוועדה.
<תומר רוזנר: ועדות מקומיות נהגו, נוהגות וחלק ממשיכות לנהוג לחייב בגין רכוש משותף, למשל חדרי יציאה לגג ודירות גן, את כל בעלי הדירות בבניין ובחלוקה שווה, לפי שטח הרצפה שלהם ובלי להתחשב בעובדה שמי שיכול לממש את הזכויות האלה הוא רק – לצורך העניין אם זה חדר יציאה לגג – בעל הדירה העליונה, אם זה דירת גן, אז זה רק - - -
דוד אמסלם: מה שתומר אומר, נניח שיש גג שהוא גג משותף ומי שיכול לבנות על הגג זה רק בעל הדירה העליונה, הרי ההוא מלמטה לא יכול לבנות על הגג.
דוד אמסלם: עכשיו מקבלים שומה ואז מחלקים אותה גם לזה שלמטה.
<קריאה: בתב"ע יש לך הצמדה, הגג מוצמד - - - -
<תומר רוזנר: לא, הוא לא מוצמד.
דוד אמסלם: הוא לא מוצמד.
<תומר רוזנר: העירייה מחייבת את כולם.
דוד אמסלם: היות ובעצם זה לא משנה את גובה ההשבחה, הרי בסופו של דבר למה זה גם טוב לעירייה, לטעמי?
דוד אמסלם: פעם אחת היא לא מתמודדת עם איזה ארבעה דיירים, ששלושה מהם ממורמים בכלל.
דוד אמסלם: הם לא מבינים איך הם קשורים לאירוע.
דוד אמסלם: דבר שני זה לא משנה את ההשבחה.
דוד אמסלם: ההתחשבנות של השבחה היא התחשבנות של השבחה.
דוד אמסלם: דבר שלישי, זה קורה בדיוק מול אותו אחד שהוא רוצה לממש את זה.
דוד אמסלם: היחיד שרוצה לממש את זה, זה אותו אחד שבונה.
<תומר רוזנר: והוא ישלם את הכל.
דוד אמסלם: לכאורה מה המצב היום?
דוד אמסלם: שאלה למטה משלמים לעירייה, תובעים את ההוא למעלה, אומרים לו תשמע, בגללך הרי - - -
אכרם חסון: שילמנו.
דוד אמסלם: אז הכל פה מין חד גדיא הפוך.
דוד אמסלם: וכאן הרעיון הוא לבוא ישר לבן אדם שבעצם מקבל את ההשבחה, זה אותו סכום, להגיד לו אדוני, מבחינתנו אתה בונה, זה אתה.
דוד אמסלם: אתה תתחשבן עם מי שאתה לא רוצה.
דוד אמסלם: אתה הכתובת שלנו.
<תומר רוזנר: הנושא השני נוגע לתמ"א 38, גם תלונות שהתקבלו.
<תומר רוזנר: לפי המצב הנוכחי, כשבונים לפי תמ"א 38 יש שתי אפשרויות של מימוש זכויות.
<תומר רוזנר: נגיד שיש לך דירה בבית משותף ואתה רוצה למכור אותה, אתה לא תשלם היטל השבחה לפי תמ"א 38 מכיוון שמדובר בזכויות שאינן מוקנות לך, אלא אתה חייב את הסכמת הרשות המקומית.
<תומר רוזנר: יש לרשות המקומית שיקול דעת אם לתת לך את הזכויות או לא.
<תומר רוזנר: לכן גם במכר אתה פטור ולפי החוק גם במימוש.
<תומר רוזנר: בבנייה של אותה תוספת בנייה של תמ"א 8 יש פטור מהיטל השבחה.
<תומר רוזנר: זאת אומרת, כאשר אנחנו מדברים על תמ"א 38 המקורית, יש בעסקה, בין אם זה נעשה במכר ובין אם זה נעשה בהיתר, יש פטור מהיטל השבחה.
דוד אמסלם: אנחנו רק תיקנו את זה לקומה השלישית, שאנחנו החזרנו לרשויות חלק מהיטל ההשבחה.
<תומר רוזנר: בחלק - - -
דוד אמסלם: אגב, יוזמה שלי בלי שביקשתם.
דוד אמסלם: אז ככה שאני דואג לכם בלי שאתם רוצים.
<תומר רוזנר: זה הכלל והחריג לכלל הזה שהרשויות המקומיות יכולות לגבי התוספת החדשה שנקבעה בתמ"א 38 תיקון 3 א', לקבוע תשלום חלקי של היטל השבחה.
<תומר רוזנר: הטענה הייתה לתכניות מכוח התמ"א.
<תומר רוזנר: זה תוכניות מקומיות.
<תומר רוזנר: מה שנקרא לפי סעיף 23 לתמ"א, יכולות הרשויות המקומיות או הוועדות המקומיות ליזום תכניות מכוח התמ"א, כשבמסגרתן הן בעצם מטמיעות בתוך תכנית מקומית את הזכויות שהתמ"א מאפשרת.
<תומר רוזנר: המצב שנוצר הוא, אם בונים את הבניין לפי הזכויות שהוקנו בתב"ע, אז יש פטור מהיטל, אבל אם מוכרים את הנכס, במצב שבו אפילו אי אפשר מעשית לממש את הזכויות האלה כיוון שהשכנים לא מסכימים, כיוון שזה, הוועדה המקומית מחייבת בהיטל השבחה, כי היא טוענת שזה זכויות מוקנות.
<קריאה: את כל השכנים.
<תומר רוזנר: את כל השכנים, למרות שהם לא יכולים לממש את זה או שהם לא רוצים לממש את זה.
<תומר רוזנר: אם הם כן היו מממשים, הם היו פטורים מהיטל השבחה.
<תומר רוזנר: בעצם נוצר מצב מעוות בעניין הזה שהבקשה היא כאן לתקן אותו ולקבוע שגם במצב שבו מדובר בתכנית מכוח התמ"א, תכנית לפי סעיף 23 לתמ"א, יהיה פטור גם במכר של הזכויות, או במימוש זכויות שהוא בעסקה ולא רק כשניתן ההיתר.
<תומר רוזנר: כמובן אותו הסדר שיחול, שיושב ראש הוועדה ציין לגבי תשלום היטל חלקי, יחול גם במקרה הזה.
דוד אמסלם: מה שתומר אומר, שבמסגרת תמ"א 38, הרי יש לנו פטור מהיטל ההשבחה, כפוף למה שאמרנו.
דוד אמסלם: כפוף לזה שבקומה השלישית אנחנו בעצם חייבנו היטל חלקי.
דוד אמסלם: הפטור הוא בעצם לא לבן אדם, הפטור הוא לדירה, לבית.
דוד אמסלם: נניח עכשיו איזה מישהו מכר את הבית הזה ונניח שהם לא יכולים כרגע אפילו לממש את - - -
<תומר רוזנר: בגלל שאין הסכמה למשל.
דוד אמסלם: בגלל שאין הסכמה, לא חשוב מה הסיבות.
דוד אמסלם: אז הוא לכאורה משלם היום את ההשבחה, בגלל שזה כאילו לא בא מתוקף תמ"א 38 אלא מתוקף תכנית אחרת, מקומית, שהעירייה עשתה.
דוד אמסלם: אז לכאורה יש פה אבסורד.
דוד אמסלם: אם הוא מימש הוא פטור ואם הוא לא מימש, בגלל שהוא רוצה לממש אבל הוא לא יכול, אז הוא חייב.
דוד אמסלם: אז לכן אנחנו רוצים להסדיר את העניין הזה, בגלל שאני חושב שכל הרעיון של הפטור זה לא לבן אדם אלא לדירה עצמה, לבניין עצמו.
דוד אמסלם: כל עוד הבניין לא מממש את הבנייה, אז כאילו אין השבחה בעניין הזה.
דוד אמסלם: זה מה שהמדינה רוצה להשאיר את האינסנטיב הזה ולגרום לאנשים לעשות את תמ"א 38.
דוד אמסלם: אז לכן אנחנו רואים כאן דבר שהוא מעוות היום ואנחנו רוצים לתקן אותו.
<דוד אריאל: אנחנו יכולים שנייה להתייחס?
<דוד אריאל: זה חשוב ששרית דנה תתייחס.
<שרית דנה: שתי נקודות.
<אורי דביר: רגע, שרית, אפשר משהו אחד לפני?
<אורי דביר: שמי אורי דביר מאגף תקציבים.
<אורי דביר: מה שרצינו להגיד וגם דיברנו לפני זה עם חבר הכנסת מלכיאלי.
<אורי דביר: אנחנו קיבלנו את הנוסח הזה אתמול בלילה וזה נוסח שלא תואם איתנו, לא הכרנו את זה, לא למדנו אותו ורק רצינו לשאול, יושב הראש, האם אפשר שהיום בדיון נתמקד בחלק הראשון ואז שיהיה לנו עוד זמן לתאם את החלק השני, ללמוד אותו, להבין מה קורה.
דוד אמסלם: אתה יודע מה, בוא נעשה משהו כזה.
דוד אמסלם: אני מקבל את ההערה, בסדר.
דוד אמסלם: הרי אנחנו לקראת קריאה ראשונה.
דוד אמסלם: אתם הבנתם את הרעיון עכשיו.
דוד אמסלם: אני גם מסכים אתכם שבסופו של דבר אנחנו משתדלים גם להעביר אליכם את הנוסחים בזמן.
דוד אמסלם: אני רק רוצה לספר לכם שהרבה פעמים אנחנו לא מעבירים לכם את הנוסחים בזמן, בגלל שאתם לא מעבירים אותם בזמן.
דוד אמסלם: אני רק מספר לך מה קורה הלכה למעשה ברוב המקרים.
דוד אמסלם: אבל כאן אנחנו נקריא את זה, אנחנו נעלה את זה לדיון, הרי זה קריאה ראשונה.
דוד אמסלם: בין שנייה לשלישית אנחנו נעשה את כל ההתאמות.
דוד אמסלם: עד אז יהיה לכם זמן לשבת.
<קריאה: זה אומר שאתה מעביר את זה בראשונה.
דוד אמסלם: כן, לא חשוב, זה לא משנה.
<אורי דביר: למה שלא נעביר רק את החלק הראשון?
דוד אמסלם: תראו, מבחינתי בכלל כחוק אני מעלה אותו לקריאה ראשונה, לועסים אותו, מעבדים אותו, משנים אותו בין קריאה שנייה לשלישית בעיקר גם.
דוד אמסלם: אז לכן מבחינתי אני מקבל את העיקרון ואין לי בעיה עם זה.
דוד אמסלם: אני רק אומר, ברמת הפרוצדורה, יש לי בעיה להעלות את זה בקריאה שנייה ושלישית, זאת אומרת שהתוספת תהיה אז או שאני חייב להקריא את זה עכשיו כדי לדון - - -
<תומר רוזנר: אם זה לא, אז יכולה להיטען טענת נושא חדש.
דוד אמסלם: היות ואני לא רוצה שתיטען טענת נושא חדש - - -
<שרית דנה: כן, אבל זה בדיוק העניין.
דוד אמסלם: גברת שרית דנה, אני פה יודע מה אני עושה.
<שרית דנה: אנחנו גם.
<שרית דנה: יודעים מה אתה עושה.
דוד אמסלם: אבל אני פה מנהל את העסק וקובע את הכללים, את יודעת.
<שרית דנה: לא, אנחנו רק מבקשים בקשה.
דוד אמסלם: אז הבנתי.
דוד אמסלם: לכן אני אומר לכם מראש, ברמה העקרונית אני הולך אתכם.
דוד אמסלם: יש פה פרוצדורה שאני אקריא אותה גם עכשיו.
דוד אמסלם: אנחנו בין קריאה שנייה ושלישית.
דוד אמסלם: עד אז אתם תשבו, אם צריך לשנות ואפילו למחוק את הסעיפים האלה בגלל שלא נגיע להבנה ואני אשתכנע, אז נוריד אותם.
דוד אמסלם: אני לא רואה בזה במהות כלום.
<אורי דביר: אז למה אתה לא יכול להוסיף את זה אחרי זה?
דוד אמסלם: כי הוא אומר שאם אני מקריא את זה עכשיו - - -
<אורי דביר: גם בקריאה שנייה - - -
דוד אמסלם: אם אני מקריא את זה עכשיו אז בין קריאה שנייה ושלישית אי אפשר לטעון נושא חדש.
דוד אמסלם: כאילו אתה תבוא ותגיד תשמע דודי, לא דיברנו על זה, עכשיו אתה אומר לי פעם ראשונה שאני שומע על זה.
דוד אמסלם: מישהו אחר יבוא ויגיד תשמע, זו פעם ראשונה שאני שומע, הוא לא היה בדיון הזה.
דוד אמסלם: אז לכן אני אומר לו תשמע, אתה לא שומע את זה פעם ראשונה, אם תשמע את זה עכשיו.
דוד אמסלם: בין קריאה שנייה ושלישית, אם יסתבר לנו שאנחנו בעצם לא רוצים להתכנס לכיוון הסעיפים הללו, אנחנו מורידים אותם, או נסוגים או מצמצמים.
<אורי דביר: בתיאום איתך.
דוד אמסלם: אז אני מסביר לך ברמה העקרונית מה אני מסכם איתכם, בגלל שאני מקבל את ההערה.
דוד אמסלם: אם לא הייתי מקבל את ההערה הייתי אומר לך עזוב, לא מקבל, ממשיך.
דוד אמסלם: אני מקבל את המהות.
דוד אמסלם: זו רק שאלה טכנית שאני כרגע-.
דוד אמסלם: הרי אמרתי, יבוא לכאן בדיון הבא מישהו שלא היה והוא לא רואה את הצעת החוק והוא אומר בדיון הבא, בין קריאה שנייה ושלישית, כשאנחנו כבר דיברנו, הוא אומר רבותי, אני פעם ראשונה שומע על זה.
<אורי דביר: אבל תקן אותי אם אני טועה בפרוצדורה, כמו שאומרת שרית.
<אורי דביר: החוק כבר יגיע, החוק כבר רץ, החוק כבר יצא.
<אורי דביר: הצעת החוק שעולה לקריאה הראשונה היא לא הצעת החוק שעברה ועדת שרים, שדיברה על כל מה שדיברנו מקודם - - -
דוד אמסלם: זו הפרוצדורה בחקיקה.
דוד אמסלם: הפרוצדורה בחקיקה שאני לא מקבל את אותה הצעה כמו שהיא עלתה בוועדת שרים, אחרת מה הדיון כאן?
דוד אמסלם: זה היה ברור, נעשה מי בעד, מי נגד, נלך.
דוד אמסלם: אז אנחנו מצמצמים, מרחיבים לפי העניין.
דוד אמסלם: הרי אנחנו לא הבאנו לכאן כרגע את פקודת מס הכנסה.
דוד אמסלם: היא לא קשורה, אבל אנחנו דנים על אותו נושא פחות או יותר, מרחיבים אותו קצת מצמצמים אותו כאן ולכן בעצם זו ההתנהלות היומית שאנחנו עושים כמעט בכל חוק וחוק.
דוד אמסלם: אני אומר לך מראש, כמעט לא היה מצב שקיבלנו חוק בוועדת שרים והעברנו אותו כמו שהוא.
דוד אמסלם: תיקנו אותו, שינינו אותו.
דוד אמסלם: אתם מכירים את זה.
דוד אמסלם: דרך אגב, העבודה שלנו, צריך להבין עוד דבר, העבודה בוועדה והשינויים הם שינויים שבאים לטייב את החוק.
<אורי דביר: נכון.
דוד אמסלם: הרי אין לנו אידיאולוגיה.
דוד אמסלם: מה לי ולזה?
דוד אמסלם: אני לא קבלן ולא כלום.
דוד אמסלם: אבל אני מבין את האבסורד.
דוד אמסלם: אני מסתכל אזרח בקצה.
דוד אמסלם: אני רואה את השירות שבעצם אמורים לקבל התושבים.
דוד אמסלם: ולכן, היות ואנחנו נמצאים כאן כרגע באותה נקודת זמן, באותו חוק, אז לא נעשה ארבעה חוקים, אלא באותה נקודת זמן.
דוד אמסלם: זו בעצם הפרוצדורה בכנסת וכל חוק מתנהל ככה.
דוד אמסלם: מה שחשוב שאני מקבל את ההערה הבסיסית שלך.
דוד אמסלם: אני הרי לא אתקדם.
דוד אמסלם: אני מבטיח לך, אנחנו לא נתקדם בפעם הבאה בלי שנדון עוד הפעם על הפרטים האלה אחרי שדיברת איתם, ואם אתם תסכימו משהו אחר, אז אני אומר לך מראש, אני מצמצם אותו חזרה.
דוד אמסלם: זה לא שאני אומר לך תשמע, כבר הצבענו, אז אין.
דוד אמסלם: אנחנו גם.
דוד אמסלם: בגלל שאני רואה כל שלב שאנחנו מתקנים, בגלל שמה שחשוב שאנחנו נעשה דברים נכונים ולא אם כתבנו משהו – להתעקש בגלל שכתבנו.
דוד אמסלם: אם כתבנו משהו לא בסדר כאן והעברנו אותו כאן ויסתבר לנו בעוד שבועיים שאנחנו עשינו משהו לא טוב, אז נתקן אותו.
<תומר רוזנר: אני רק אוסיף עוד משהו.
<נועה עמירב-פטאל: אולי אנחנו רק כן נציג את הקשיים מטעם הממשלה, מה שאנחנו - - -
<נועה עמירב-פטאל: נועה עמירב ממשרד המשפטים.
דוד אמסלם: אי לנו הרבה זמן.
<נועה עמירב-פטאל: תודה.
<נועה עמירב-פטאל: אז לגבי ההצעה הראשונה של הרכוש המשותף ופטור מהיטל השבחה, קודם כל אני חושבת שחלק יודעים, אנחנו הגשנו עמדת יועץ בסוגיה הזאת וניתן גם פסק דין במרס האחרון, בעקבות באמת רשויות שחלקן חייבו גם דירות גן, כשהם מכרו את הדירות, כשבעצם הייתה תכנית גגות שאפשרה חדר יציאה לגג או כל מיני סיטואציות דומות.
<נועה עמירב-פטאל: אנחנו הגשנו עמדה שלפיה אנחנו חושבים שצריך להשלים את ההשבחה רק ככל שהיא באמת קיימת וברור שככל שבעל דירת הגן לא - - -
דוד אמסלם: אתם מסכימים איתנו או לא?
<נועה עמירב-פטאל: במהות אנחנו חושבים.
<נועה עמירב-פטאל: אני רק אומרת, קודם כל יש עמדת יועץ שמעגנת את המצב המשפטי, שלא תהיה - - -
דוד אמסלם: נועה, נועה, תקשיבי - - -
<נועה עמירב-פטאל: אני רק אומרת שמה ש - - -
דוד אמסלם: אני פה עוסק בחקיקה, אני לא ממשלה ולא - - -
<נועה עמירב-פטאל: לא, אין בעיה, אני רק אומרת ש - - -
דוד אמסלם: עמדת היועץ היא לא גוברת על החוק.
<נועה עמירב-פטאל: לא, לא, אני רק מסבירה את הפער.
דוד אמסלם: אז זה לא חשוב.
דוד אמסלם: אם כיוונו לדעת היועץ, אז אנחנו שמחים.
<נועה עמירב-פטאל: לא, אז אני רק אומרת שכרגע מבקשים ללכת צעד נוסף ולהגיד שגם אם הייתה השבחה של דירת הגן, למשל במקרה בו היו איזה שהם תשלומי איזון, במקרה בו בעל דירת הגג שילם סכום משמעותי לבעל דירת הגן, אז אנחנו עכשיו בהצעה המבוקשת מוותרים על היטל השבחה של בעל דירת הגן, אוקיי?
<נועה עמירב-פטאל: המשמעות כאן היא ש - - -
דוד אמסלם: אז כנראה לא הבנת אותנו.
דוד אמסלם: מבחינת העירייה יש היטל.
דוד אמסלם: לא מעניין אותה כרגע החלוקה.
דוד אמסלם: היא אומרת תקשיבו, אתם בונים עוד קומה בגג, אני לא מעניין אותי של מי הגג, מה החלוקה.
דוד אמסלם: זה ההיטל.
דוד אמסלם: להיפך, העירייה עכשיו צריכה לגבות את זה מארבעה או שבעה או עשרה תושבים.
דוד אמסלם: אנחנו בעצם ממקדים אותה בבן אדם אחד.
דוד אמסלם: ההוא למעלה, זה שמימש, זה שהגיש את ההיתר וזה שנהנה מזה, דברו איתו.
דוד אמסלם: הוא ישלם את הכל קומפלט.
<נועה עמירב-פטאל: אוקיי.
דוד אמסלם: זה נראה לי יותר הגיוני מאשר קורה היום.
<נועה עמירב-פטאל: בסופו של דבר אבל - - -
דוד אמסלם: בגלל שהוא נהנה מההשבחה.
דוד אמסלם: יבואו הדיירים ויגידו רק שנייה, זה גם נכס שלנו, זה סיפור אחר.
<נועה עמירב-פטאל: אבל גם הדיירים האלה הם - - -
<תומר רוזנר: אני אחסוך.
<תומר רוזנר: בהתדיינויות מוקדמות שהיו לנו גם עם משרדי הממשלה בנושא הזה עלו מספר שאלות שבאמת ראויות לליבון בהמשך הדרך וצריך לדייק אותן, להתאים אותן, לשנות אותן.
<תומר רוזנר: אין ספק שההצעה כרגע היא הצעה במתכונת ראשונית - - -
<תומר רוזנר: וצריך עוד, כפי שאדוני יושב הראש אמר, ואולי יש מקום אפילו לוותר על ההסדר.
דוד אמסלם: נועה, תראי, אני בגדול מבין את הרציונל.
דוד אמסלם: לכן אני אומר בין קריאה שנייה לשלישית אתם תלבנו את העניין.
דוד אמסלם: אם יסתבר שהרציונל שלנו מייצר לנו פתרונות קצה אבסורדיים, אז או שנתקן אותם או שנשנה.
דוד אמסלם: הרי אנחנו לא הולכים לשנות משהו ולייצר איזה אבסורד שם.
דוד אמסלם: אז או שנפתור את הקטע הנקודתי אם נעשה משהו חכם, ואם לא אז ניסוג מזה ונעשה חשיבה אחרי זה מה עושים.
<שרית דנה: אפשר משפט אחד?
<שרית דנה: בני לפני.
<בני ארביב: אני רק מצרף למה שנועה ותומר אמרו.
<בני ארביב: אנחנו ניהלנו דין ודברים עם הייעוץ המשפטי ואנחנו חושבים שהנוסח כרגע לא פותר את הבעיה המורכבת.
<בני ארביב: אני רק רוצה לחדד יותר את הדין הקיים, כפי שהובע בעמדת היועץ וגם בפסקי דין מחוזיים.
<בני ארביב: היום המצב הוא שההשבחה מתייחסת לכל תת חלקה.
<בני ארביב: זאת אומרת השבחה זה עליית ערך קרקע ועליית ערך קרקע מתייחסת לכל תת חלקה בנפרד.
<בני ארביב: זה העיקרון הבסיסי ביותר בהיטל השבחה.
<בני ארביב: ולכן אם יש תכנית שמאפשרת הרחבה של דירת הגן או דירת הגג ולא דירות אחרות, אז קודם כל צריך לשאול ברמה השמאית בכמה עלה הערך של כל תת חלקה.
<בני ארביב: זאת השאלה החשובה ביותר ואולי היחידה.
<בני ארביב: ההצעה לא מתייחסת כלל לשאלה האם אפשר לחייב יותר דמי השבחה באותה תת חלקה או פחות וכל השאלות המוכרות האחרות.
<בני ארביב: לכן בעצם - - -
דוד אמסלם: דרך אגב, אני כבר חייב לסיים את הדיון.
דוד אמסלם: אני אשמע רק את שרית.
דוד אמסלם: לא הקראנו גם.
דוד אמסלם: אז שרית בקצרה, נקריא ואחרי זה נעשה הצבעה.
דוד אמסלם: דרך אגב, זה השלב הראשוני.
<שרית דנה: אנחנו יודעים.
דוד אמסלם: השלב השני בין קריאה שנייה ושלישית, אז בוודאי שאנחנו נעשה דיון הרבה יותר רחב.
<שרית דנה: יש לנו כמה הערות פרטניות לחלק הראשון, אבל אני לא אעלה אותן.
<שרית דנה: אני כן רוצה לומר משהו על החלק השני.
<שרית דנה: הסוגיה של הרחבת הפטור ביחס לתכניות לפי תמ"א 38 זאת סוגיה חדשה לחלוטין, היא לא נגזרת מהצעת החוק.
<שרית דנה: הצעת החוק הזאת היא הצעת חוק בתמיכת הממשלה ולכן ההצבעה עכשיו, תוך אמירה שזה יידון אחר כך, משנה מבחינת כולם, בוודאי מבחינת השלטון המקומי, את מערך הכוחות.
<שרית דנה: ולכן - - -
דוד אמסלם: אני רק אחד.
דוד אמסלם: הבנתי וזה בדיוק הפררוגטיבה שלי.
דוד אמסלם: מי שטוען נושא חדש זה לא השלטון המקומי.
דוד אמסלם: יכול לטעון אותו רק שר - - -
<תומר רוזנר: וגם אין טענה בטרומית.
דוד אמסלם: וגם בטרומית אין טענה של נושא חדש, את מבינה?
<שרית דנה: זה לא מה שאמרתי.
דוד אמסלם: אפשר לטעון את הנושא החדש רק אחרי שאנחנו מביאים את זה לקריאה ראשונה.
דוד אמסלם: אז לכן זה בסדר וזה קורה לנו, דרך אגב בכל החוקים וכל הזמן.
דוד אמסלם: דרך אגב, זה הליך העבודה בכנסת.
<נאוה אושר: אדוני, בכל זאת, אנחנו רק חייבים לומר, משרד הפנים, שאנחנו מתנגדים להרחבה הזו של תמ"א 38.
<נאוה אושר: היא בעלת השלכות תקציביות מהותיות.
<נאוה אושר: ומבחינתנו לא זה היה הרציונל.
דוד אמסלם: אמרתי, נמשיך.
<קריאה: - - - עמדה ממשלתית אחידה.
דוד אמסלם: אמרתי - - -
<נאוה אושר: לא, לא, אני מדברת על משרד הפנים.
<נאוה אושר: פשוט היה לי חשוב להגיד את הדברים, מאחר ש - - -
דוד אמסלם: קודם כל בסדר גמור.
דוד אמסלם: תראו, רבותי, אני אמרתי לגבי ההערה של נועה.
דוד אמסלם: בגדול בסופו של עניין אתם תשבו עם היועץ המשפטי.
דוד אמסלם: אתם הבנתם את הרציונל - - -
<תומר רוזנר: לא, יש פה גם שאלה תקציבית.
דוד אמסלם: זה לא תקציבים.
דוד אמסלם: הרי בסוף אנחנו רוצים להביא משהו נכון, משהו טוב לכלל עם ישראל ובוודאי גם לרשויות המקומיות במובן החיובי של העניין.
דוד אמסלם: זה לא השלב כרגע שאני בא ומביא את זה להכרעה סופית.
דוד אמסלם: לכן תשבו, תדונו, תשבו עם הייעוץ המשפטי, תחליטו מה שתחליטו.
דוד אמסלם: בסוף אני רוצה להביא חוק טוב.
דוד אמסלם: אם הוא יוצר בעיות במקומות אחרים, בוודאי שאין לי עניין בעניין.
דוד אמסלם: אנחנו לא מייצרים פה איזה שהוא פתרון ומייצרים בעיה שם.
דוד אמסלם: אז לכן אני רוצה להביא משהו שהוא מטויב, משהו בסדר, שאנחנו רק בתחילת הדרך.
דוד אמסלם: אז הטענה הזאת הייתה טובה לגבי המשך הדרך.
דוד אמסלם: בגלל זה גם בשלב הזה גם הממשלה לא יכולה לטעון נושא חדש, בגלל שאנחנו עוד בתחילת הדרך.
דוד אמסלם: אז אני מבקש בואו נעשה את ההקראה.
דוד אמסלם: אני רוצה לעשות את ההקראה ולהצביע עליה.
דוד אמסלם: אחרי זה תשבו ואני מבטיח לכם שאת הדיון הבא אני אעשה רק אחרי שישבתם וזה יהיה אחרי הפגרה.
דוד אמסלם: יהיה לכם את כל הפגרה לשבת ולדון.
<אורי דביר: אני מציע גם משרד המשפטים - - -
<אורי דביר: אפשר להקריא רק את החלק הראשון, להצביע על החלק הראשון, להמשיך - - -
דוד אמסלם: אבל אני מסביר, אורי.
<אורי דביר: לא, הם אומרים שזה בסדר.
<תומר רוזנר: אבל הם לא בכנסת, מה לעשות?
דוד אמסלם: אורי, תקשיב, אני מכבד אותך.
דוד אמסלם: היועץ המשפטי של הוועדה זה היועץ המשפטי שלי, של הכנסת.
דוד אמסלם: לא היועץ המשפטי לממשלה, תבין.
דוד אמסלם: כשאני בא עם הממשלה, נניח שאני בישיבת ממשלה, אז אני לא מביא אותו ואומר לו תן לי חוות דעת לפה.
דוד אמסלם: יש יועץ משפטי.
דוד אמסלם: כל אחד יש לו תפקיד.
דוד אמסלם: אין לי אידיאולוגיה.
דוד אמסלם: אני רוצה רק להמשיך לדון.
דוד אמסלם: אומר היועץ המשפטי של הממשלה, דודי חייבים להביא את זה ככה וזה - - -
<תומר רוזנר: אם אתה רוצה לכלול את הנושאים האלה.
דוד אמסלם: בדיוק, וזה מה שאני עושה גם בחוקים אחרים.
דוד אמסלם: אני אומר לך שגם בשאר הדברים יש לממשלה אופציות.
דוד אמסלם: היא יכולה לטעון נושא חדש.
דוד אמסלם: הממשלה גם יכולה תוך כדי לשנות את עמדת הממשלה בוועדת שרים.
דוד אמסלם: אני מספר לך מה האופציות.
דוד אמסלם: לממשלה יש המון אופציות.
<קריאה: זה גם אמור לחזור לוועדת שרים.
דוד אמסלם: כן, זה אמור לחזור גם לוועדת שרים.
<קריאה: למה זה יחזור לוועדת שרים?
דוד אמסלם: בגלל שזאת הייתה ההתניה.
דוד אמסלם: אז לכן אני אומר, עזוב.
דוד אמסלם: אני לא בא עכשיו לעשות איזה מחטף.
דוד אמסלם: אם אני רוצה להעביר את זה ככה, גם בניגוד לעמדת הממשלה, אז אני מתקדם.
דוד אמסלם: אני אומר לך שמעתי, שמעתי, מתקדמים.
דוד אמסלם: אבל אני מספר לך שבמהות אין לי בעיה.
דוד אמסלם: אני מחובר.
<קריאה: מה שהוא רוצה בעצם זה לעגן את זה.
<אורי דביר: אדוני, אם אפשר לומר לפרוטוקול שהנושא השני לא מתואם ושאני - - -
דוד אמסלם: אתה אמרת, אתה אמרת, היא אמרה, כולם אמרו.
דוד אמסלם: תבוא למשרד, אף אחד לא יגיד לך למה לא אמרת – אתה מתנגד, אתה מתנגד.
<אורי דביר: לא, אבל אני אומר - - -
דוד אמסלם: בבקשה להקריא.
<תומר רוזנר: הקראה.
<לירון אדלר מינקה: הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון) (בקשה לעריכת שומת השבחה והוראות נוספות לעניין היטל השבחה), התשע"ז-2017.
<לירון אדלר מינקה: תיקון לתוספת השלישית בחוק התכנון והבנייה, התשכ"ה-1965, בתוספת השלישית: בסעיף 4 (4) האמור בו יסומן א' ובו במקום לאפשר לו לשלם מיד את ההיטל החל עליו, יבוא לדרוש בכל עת עריכת שומת השבחה עבור אותם מקרקעין.
<לירון אדלר מינקה: אחרי פסיקת משנה א' יבוא: (ב) שר הפנים, בהסכמת השר, רשאי לקבוע אגרה בעד עריכת שומת השבחה כאמור בפסקה א', אשר תשולם בוועדה המקומית ובקביעת האגרה יכול להתחשב בהיקף ובעלות עריכת השומה.
<לירון אדלר מינקה: שולמה אגרה כאמור, ינוכה סכומה מסכום ההיטל שישולם בשל מימוש הזכויות באותם מקרקעין.
<לירון אדלר מינקה: (ג) נערכה שומת השבחה כאמור בפסקת משנה א' ונקבע כי מגיש הבקשה אינו חייב בתשלום היטל או מומשו הזכויות ולא חלה חובת תשלום השבחה לפי סעיף 19, תחזיר הוועדה המקומית למי שדרש את האגרה ששולמה, את סכום האגרה ששילם.
<לירון אדלר מינקה: אנחנו נוסיף לסעיף הזה סעיף תחילה של חצי שנה, כפי שסוכם כאן קודם.
<לירון אדלר מינקה: בסעיף 11 האמור בו יסומן "(א)" ואחריו יבוא: על אף האמור בסעיף קטן (א), הייתה השבחה במקרקעין ברכוש משותף בבית משותף, שלפי טיבו ניתן להצמידו לדירה פלונית כגון חדר יציאה לגג או הרחבה, ישלם את ההיטל בעל הדירה אליה ניתן להצמיד את הרכוש המשותף כאמור; לעניין זה – "בעל דירה", "רכוש משותף" – כהגדרתם בסעיף 52 לחוק המקרקעין; "הרחבה" – כהגדרתה בסעיף 71 א' לחוק המקרקעין; "בית משותף" – בית משותף כהגדרתו בסעיף 52 לחוק המקרקעין או בית שפרק ו' 1 לחוק האומר חל עליו.
<לירון אדלר מינקה: (3) בסעיף 19 (א) בסעיף קטן (ב) (10) – ברישא, המילים "קבלת היתר לבנייה או להרחבה של דירת מגורים" יימחקו.
<לירון אדלר מינקה: (ב) בסעיף קטן ב' 2 (1), המילים "לעניין היתרים הנתונים בתחומה" - יימחקו.
דוד אמסלם: מי בעד ההצעה כפי שהקראנו אותה, שירים את ידו.
דוד אמסלם: אני קובע שההצעה עברה כהכנה לקריאה ראשונה.
דוד אמסלם: אני מבקש, אני אעשה את הדיון הבא רק אחרי הפגרה וזה ארבעה חודשים.
דוד אמסלם: אני מבקש שגם אתם משרד המשפטים, תשבו עם היועץ המשפטי ועם מציעי החוק ותנסו לגבש את הדברים כפי שאנחנו-.
דוד אמסלם: בסוף בואו נזקק את מה שבעצם אנחנו מבינים שאם יש מחלוקת, איפה היא בדיוק, לא בקטע הטכני ולא, כפי שאמרתי, שאנחנו מייצרים עוד בעיה.
דוד אמסלם: אז אני מודה לכולם ושיהיה לנו המשך יום טוב.
דוד אמסלם: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה בנושא הצעת חוק לתיקון פקודת המשטרה (תיקון מס' 32) (התאמה תעסוקתית), התשע"ו-2016, מ/106.
<עידו בן יצחק: היה דיון בפברואר, בו הקראנו את רוב הצעת החוק.
<עידו בן יצחק: בעקבות הדיון ההוא הכנסנו מספר שינויים שאני מיד אציג.
<עידו בן יצחק: יש גם חלק שעוד לא הגענו אליו באותו דיון בפברואר, ויש כמובן את סוגיית רשימת הנבדקים שאני חושב שנדון בה עת יבוא השר.
<עידו בן יצחק: אני פותח בסעיף חדש שאנחנו מבקשים להוסיף, סעיף מטרות.
<עידו בן יצחק: הוא לא ממוספר כרגע.
<עידו בן יצחק: הוא בעמוד הראשון והוא יאמר כלהלן: "פרק זה נועד להסדיר בדיקות התאמה תעסוקתית למועמדים לתפקידים במשטרת ישראל ולנושאים בתפקידים בה, לשם הבטחת השמירה על טוהר המידות וחיזוק אמון הציבור במשטרה והכול בדרך של שמירה מירבית על פרטיותם של הנבדקים".
דוד אמסלם: המשטרה עוסקת גם בנושאים הביטחוניים, במה שנקרא ביטחון פנים.
דוד אמסלם: גם בנושאים הפח"עיים ובביטחון פנים.
דוד אמסלם: הייתי מבקש להוסיף שמירה על ביטחון הציבור.
<הדס פטר: אנחנו מתנגדים לזה.
דוד אמסלם: אתם לא עוסקים בנושאים פח"עיים?
<הדס פטר: אנחנו עוסקים אבל המטרה של בדיקת התאמה תעסוקתית היא לבדוק את טוהר המידות.
<עידו בן יצחק: את הבדיקות בהקשר הפח"עי עושה כבר היום השב"כ.
<הדס פטר: נכון.
<הדס פטר: הרגישות הביטחונית נבדקת בבדיקת התאמה ביטחונית.
דוד אמסלם: מבחינתי זאת כמעט בדיחה.
דוד אמסלם: מי שבכלל עשה את ההבחנה הזאת, לטעמי זה בן אדם שצריך לתת לו פרס ישראל.
דוד אמסלם: זה מה שנקרא בחינה תעסוקתית.
דוד אמסלם: אם אתה עוסק בביטחון, התעסוקה שלך היא ביטחון.
דוד אמסלם: אם אתה עוסק בקוקה קולה, התעסוקה שלך היא קוקה קולה.
דוד אמסלם: אבל מישהו עשה כאן איזושהי הבחנה מלאכותית על מנת לייצר את הדיפרנציאציה הזאת ואני לא מקבל אותה.
דוד אמסלם: לכן אני מבקש שתכניס שם גם את הנושא של הביטחון.
<עידו בן יצחק: אם אני חוזר לנוסח שהיה כאן, מדובר במטרה להגן על שלום הציבור וביטחונו.
<עידו בן יצחק: אלה תפקידי המשטרה.
דוד אמסלם: לא מקבל.
<הדס פטר: אבל אדוני, אם זה היה אותו הדבר ולא הייתה הבחנה בין בדיקה תעסוקתית לבדיקה ביטחונית, לא היינו צריכים את שתי הבדיקות.
<הדס פטר: לכל בדיקה יש תכלית.
דוד אמסלם: אני אומר לך מה העמדה שלי.
דוד אמסלם: אני הבנתי מה אתם רוצים לעשות.
דוד אמסלם: בעמדה שלי אין דבר כזה בדיקה ביטחונית תעסוקתית.
דוד אמסלם: השאלה היא מה אתה עושה.
דוד אמסלם: אם אתה עוסק בביטחון, הבדיקה התעסוקתית שלך היא ביטחון.
דוד אמסלם: אם אתה עוסק בנושא של בתי משפט, התעסוקה שלך היא בתי המשפט.
דוד אמסלם: העיסוק שלך גוזר את סוג התעסוקה שלך.
דוד אמסלם: לכן זה הסיפור.
דוד אמסלם: הרי אם הבן אדם לא היה עובד, לא היו עושים אתו שום דבר.
דוד אמסלם: היות והוא עובד, במסגרת העבודה שלו יש לו תעסוקה שהיא ספציפית, שהיא מה שנקרא מיוחדת, לכן עושים את הבדיקה הזאת.
<הדס פטר: אדוני, אם נלך בקו הזה, אנחנו בעצם צריכים לוותר על בדיקת התאמה ביטחונית.
<הדס פטר: באמת אנחנו מדברים על כל בדיקה והתכלית שלה.
<הדס פטר: כשאני בודקת בדיקת התאמה תעסוקתית, אני לא בודקת האם יש לי מרגל במשטרה שאמור לבדוק את הסודות של מדינת ישראל ולפגוע בביטחון המדינה.
דוד אמסלם: אני עשיתי מספר דיונים.