GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<מירה סלומון: מרכז השלטון המקומי לא מתנגד לרעיון של גמול לחברי מועצה ובלבד שהדבר הזה ימומן במלואו ובאופן מוחלט מתקציבים שהם לא התקציבים השוטפים של הרשויות המקומיות, כלומר מהמדינה.
דוד אמסלם: כולל תקורות.
<מירה סלומון: אני לא רואה סיבה לתקורות.
דוד אמסלם: 100% פלוס תקורות.
<מירה סלומון: באופן מוחלט, באופן כזה שאין מצ'ינג, אדוני היושב ראש.
דוד אמסלם: למה השכר של ראש העיר לא ממומן?
<מירה סלומון: אדוני, אני מזכירה לחברי הכנסת שאנחנו נמצאים בעידן שבו יש דיני הקפאה על הארנונה.
<מירה סלומון: אנחנו לא נמצאים במצב שבו כל שינוי בהוצאות שהרשות המקומית נדרשת להוציא משופה בהכנסה שהיא יכולה לקבל בתמורה, וכל עוד יש לנו את דיני ההקפאה וכל עוד לא מאפשרים לנו לשנות את התקציבים ואת ההכנסות שלנו, אנחנו דורשים שזה יהיה מהמדינה.
דוד אמסלם: האוצר, בבקשה.
דוד אמסלם: אתה רוצה לחזור על הדברים של אכרם או שיש משהו חדש?
<מאור לזר: לא, יש כמה דברים חדשים.
<מאור לזר: אנחנו דנו בנושא בהצעת החוק בוועדת שרים לחקיקה.
<מאור לזר: בוועדת שרים לחקיקה התחיל להתפתח מין דיון כאילו באמת על מה ועל למה.
<מאור לזר: מה שוועדת השרים ציינה בהחלטתה זה שהיא תומכת בהצעת החוק בטרומית ושהיא מבקשת שתיעשה סידרה של תאומים בשורה של נושאים, חלקם הוצגו על ידי חבר הכנסת חסון, לפני הקריאה הראשונה.
דוד אמסלם: תקריא לי את ההחלטה.
<מאור לזר: היא לא מולי אבל אני אקריא לך אותה.
<מאור לזר: זה יחזור לקריאה ראשונה אם אין תיאום, היושב ראש.
דוד אמסלם: דרך אגב, זה לא קשור לתאום.
דוד אמסלם: ביקשתם להחזיר את זה חזרה לקריאה ראשונה לוועדה.
<קריאה: זה הנוהל החדש.
דוד אמסלם: זה נוהל חדש.
<מאור לזר: בכל מקרה בשורה של נושאים, היושב ראש, וגם חברי הכנסת מכירים, עדיין אין הבנה באיזה היקף יהיה השיפוי.
<מאור לזר: הרי מה שעלה פה מצד חברי הכנסת, אני לא חושב שהייתה יכולה או איזושהי בעיה עם החזר הוצאות לחברי מועצה.
<מאור לזר: דרך אגב, לדעתי הצנועה יש פה אנשי משרד הפנים או משפטים, תיאורטית, לדעתי גם שר הפנים יכול מחר להורות על החזר הוצאות לחברי מועצה.
<מאור לזר: העניין קצת יותר מסתבך, היושב ראש, כשאנחנו מדברים - - -
<קריאה: אבל למה הוא לא אומר את זה?
<מאור לזר: לא יודע.
חיים ילין: כמו ששר הביטחון אומר לעולם שצריך למגן, כי אז אומרים לו, שים אתה את הצ'ק, לכן שר הפנים לא שם.
<מאור לזר: הצעת החוק לא מדברת על החזר הוצאות.
<מאור לזר: הצעת החוק מדברת על שיפוי ולוקחת את ההשראה מחברות ממשלתיות ששם בכל זאת יש דינים שחשופים לגבי דירקטורים בחברות ממשלתיות, ואני שמעתי את התיאור שלך על התביעה המשפטית.
<מאור לזר: היא כנראה נדחתה על הסף.
<מאור לזר: אני מומחה משפטי מאוד קטן.
יעל גרמן: לא, לא, היא לא נדחתה על הסף.
<מאור לזר: יכול להיות, אז סליחה, חברת הכנסת גרמן.
דוד אמסלם: אבל זה תומך בטיעון שלו, אז לכן הוא שיער שזה המצב.
<מאור לזר: יש עוד שתי נקודות מרכזיות, היושב ראש, בהצעת החוק, שבגינן אני מעדכן שאנחנו נבקש דיון מחודש בעצם החקיקה.
דוד אמסלם: זה חוזר חזרה לוועדת שרים.
<מאור לזר: אני אומר, אנחנו - - -
דוד אמסלם: אז אתם תטענו בוועדת שרים.
<מאור לזר: אני רוצה לעדכן איך אפשר להימנע מחזרה לוועדת השרים.
דוד אמסלם: לא, אני הרי שמעתי את ההערות ואני לא רוצה לפתוח כאן את כל הדיון.
דוד אמסלם: אתה יודע מה, תגיד מה שאתה רוצה.
<מאור לזר: האמת היא שהצעת החוק קובעת ששר הפנים יקבע בתקנות את השיפויים.
<מאור לזר: הדבר הזה לא עומד בחוק יסוד התקציב.
<מאור לזר: מדובר על השתתפות בתקציב מדינה, כי חלק מההבנות, היושב ראש - - -
דוד אמסלם: אני מבין שתקנות אחרות ששר הפנים לבד קובע ויש להם החלטות תקציביות, זה גם נוגד את החוק.
<מאור לזר: אין כאלה.
דוד אמסלם: בוודאי שיש.
<מאור לזר: בתקציב מדינה?
<מאור לזר: אני לא מכיר.
<קריאה: כרגע לא כתוב שיפוי בהצעת החוק.
<מאור לזר: זה נעשה בסיכום תקציבי איתנו.
יעל גרמן: לפני שנה זה לא היה.
<מאור לזר: בסיכום תקציבי של 6 מיליון שקלים.
יעל גרמן: אז תעשו את זה בסיכום תקציבי.
<מאור לזר: אבל החוק קובע שהוא יקבע.
<מאור לזר: זו הבעיה שלנו.
<מאור לזר: הדבר האחרון, היושב ראש, יש שורה של פרוצדורות כולל מתי החוק נכנס לתוקף.
<מאור לזר: שר האוצר מבקש שהחוק יכנס לתוקף ב-19.
<מאור לזר: זה לא עומד כמו בהצעת החוק הזאת, ואני אסכם ואומר - - -
דוד אמסלם: זה גם עומד בניגוד לסיכומים שלי אתכם.
<מאור לזר: אני אסכם ואומר את העמדה.
<מאור לזר: יש פה דיון שמתפתח על החזר הוצאות הנסיעה לחבר המועצה.
<מאור לזר: אני לא חושב שהייתה התנגדות גורפת לעניין הזה.
<מאור לזר: היושב ראש, גם חוסר תיאום, גם חוק - - - בתקציב וגם חריגה מהחזר הוצאות לכדי שיפוי כמו בחברות ממשלתיות, שאני חושב שההשוואה היא לא מדויקת, מייצרת לנו צורך לחזור לוועדת שרים לחקיקה ולהתנגד.
דוד אמסלם: זו זכותכם.
דוד אמסלם: אמרנו, בגדול, אתם פיתחתם נוהל חדש.
דוד אמסלם: לפחות מבחינתי שדרגתם את הכנסת במובן זה שיש לכם נוהל שאתם מעבירים את זה לוועדת שרים ואחרי זה אתם מתנים שםף היות ואנחנו לא נמצאים שם, אז גם להחזיר חזרה את זה לוועדת שרים אחרי קריאה ראשונה לבדוק שהתנהגנו יפה פה, כאילו אין כנסת.
דוד אמסלם: יכולתם גם להעביר החלטה בוועדת שרים שלפני שאנחנו דנים, אנחנו צריכים כאן לעמוד על הראש גם עשר דקות.
<מאור לזר: אנחנו לא מעבירים החלטות בוועדת שרים.
דוד אמסלם: הם היו מעבירים את זה שם, כנראה.
דוד אמסלם: אני מספר לך את מה שאתם משדרגים ולאן אתם לוקחים את ועדת השרים.
דוד אמסלם: לפחות מול הוועדות אני רואה בזה כבושה וכלימה.
דוד אמסלם: הממשלה יודעת למשוך הצעות שהיא רוצה גם תוך כדי החקיקה או לשנות את עמדתה תוך כדי, אבל אתם שדרגתם את זה.
<מאור לזר: אבל לא הייתה לנו יכולת להסביר לוועדת שרים.
<מאור לזר: לא יכולנו.
דוד אמסלם: אז אתה תכנס אותם במוצאי שבת ותסביר להם.
<מאור לזר: אנחנו לא מכנסים ועדות שרים.
דוד אמסלם: אז תעברו שר-שר ותסבירו לו, אם אין לכם זמן.
דוד אמסלם: אני מניח, רק בהצעה הזאת לא היה לכם זמן להסביר לוועדת השרים.
<מאור לזר: לא, לא הייתה לנו יכולת.
<מאור לזר: לא הייתה לנו הבנה.
דוד אמסלם: כשהבאתם את הדירה השלישית היה לכם הרבה זמן להסביר לוועדת שרים ולהסביר גם לכנסת את כל סוגיית הרציונל בכלל בחוק הזה, ועוד כהנה וכהנה, אני אתן לך עוד כמה דוגמאות, אז רבותיי, אני אביא את ההצעה כמו שהיא.
דוד אמסלם: זה רק לקריאה ראשונה.
דוד אמסלם: אנחנו כבר הקראנו.
דוד אמסלם: בגדול, אנחנו מנסים לאזן.
דוד אמסלם: מה שעשינו כאן, גם במודל, אנחנו הבאנו מודל פר תושבים, זאת אומרת חבר מועצה פר תושבים ולפי זה בעצם נותנים את השיפוי, קרי, חברי מועצה קטנה מאוד יקבלו שיפוי קטן, סמלי.
חיים ילין: זה לא שייך לכסף.
חיים ילין: אני אשאל אותך שאלה, את הוועד המקומי אתה גם משפה?
חיים ילין: אבל יש גם שם מליאה.
חיים ילין: זה שלטון דו רובדי, אתה צריך להבין.
דוד אמסלם: אבל אני מכיר את זה מצוין.
חיים ילין: לא בירושלים.
דוד אמסלם: לא, אני מכיר את הנושא.
דוד אמסלם: אני הרי עוסק במועצות האזוריות בעוד כמה פנים, אתה יודע.
דוד אמסלם: בגדול, אני מכיר מצוין את זה.
דוד אמסלם: אני רק רוצה לספר לך שגם משפטית קשה מאוד לעשות את האבחנה הזאת בין חבר מועצה לחבר מועצה.
דוד אמסלם: זה עלה תוך כדי דיונים, אבל אחרי זה תשב עם היועצים המשפטיים שלנו ותבין.
דוד אמסלם: בסופו של עניין אנחנו נשפה את חברי המועצה בכל הארץ וזה יהיה בדיוק כמו שאתה חושב.
דוד אמסלם: חבר מועצה במועצות האזוריות יקבל שיפוי נמוך בגלל שיש לו פחות תושבים, לכאורה.
דוד אמסלם: הרי בסך הכול הוא נציג המושב, אז הוא יקבל כמה לירות בשביל התחושה והחזר ההוצאות שלו כאילו, וחבר מועצת עיר גדולה שכל היום מתעסק, יקבל יותר.
דוד אמסלם: אנחנו לקחנו את הרציונל של החברות הממשלתיות בדירקטורים ושמנו אותם פה.
דוד אמסלם: מדובר בסכומים גם ככה איזוטריים וקטנים.
חיים ילין: מה זה איזוטריים?
דוד אמסלם: זה כמה מאות שקלים בחודש.
חיים ילין: כשמגיעים ל-40-70 מיליון שקל - - -
דוד אמסלם: אני מדבר איתך בגדול.
דוד אמסלם: להערכתי במועצות זה בדיוק הוויכוח כאן.
דוד אמסלם: הוא לא מספר לך מה הוויכוח האמיתי כרגע פה.
דוד אמסלם: בסופו של דבר זה יהיה כמה מאות שקלים.
דוד אמסלם: אני חושב שזו שאלה של הערכה של חבר המועצה.
דוד אמסלם: אני פותח עוד פעם את הדיון.
דוד אמסלם: בסופו של דבר אתה מעריך את הבן אדם שהוא נציג ציבור, אז נציג ציבור מקבל שיפוי בגין החזר ההוצאות שלו וכמה שעות הוא משקיע שם.
דוד אמסלם: הוא משתתף בהרבה מאוד ישיבות מועצה.
דוד אמסלם: אנחנו מדברים על לשפות אותו בשתי ישיבות בחודש, גם אם הוא משתתף בעשרים.
דוד אמסלם: הרי בסך הכול אנחנו לא מתכוונים שאחד יבוא מהבוקר עד הלילה ויביא חשבון, תשמעו, חבר'ה, ישבתי פה שלושים ישיבות.
חיים ילין: מה שאני אומר זה משהו אחר, לא על זה.
<תומר רוזנר: מה שאומר חבר הכנסת ילין, אם הוא מקבל משכורת מהקיבוץ - - -
חיים ילין: בקיבוצים ובמושבים שזה מועצות אזוריות - - -
דוד אמסלם: חברי המועצה, הם גם עובדים במקום אחר בסופו של דבר.
חיים ילין: לא, אבל פה זה מתוקף תפקידם.
חיים ילין: הם נבחרו בוועד המקומי והם מייצגים בוועד המקומי.
אוסאמה סעדי: אפשר להבהיר שאם חבר המועצה מקבל גמול בגין עבודתו, הוא לא יקבל - - -
דוד אמסלם: אנחנו נכניס שאם חבר המועצה מקבל גמול מגוף כלשהו בגין אותה ישיבת מועצה, אז הוא לא יקבל.
<אבי רואה: אני חושב שהחשיבות לתגמל את הוועדים המקומיים, שאומר חבר הכנסת חיים ילין, הוא יותר חשוב מאשר חברי המועצה.
חיים ילין: אם כבר.
<אבי רואה: לא אמרתי החוק, אבל זה כאילו משפים מישהו שההשקעה שלו היא הרבה יותר נמוכה.
דוד אמסלם: הדיון שלנו זה חברי מועצה בכל הארץ, שחלק מזה זה חברי המועצות האזוריות, אבל אנחנו מדברים כרגע על כל חברי המועצה בארץ.
דוד אמסלם: אם יבואו נציגי המועצות האזוריות ויגידו, שמע, דודי, בוא נדבר כרגע גם על חוק אחר, על הנושא של הוועדים המקומיים, אז בואו נשקול.
דוד אמסלם: אני בכלל לא יודע למה צריכה להיות הכפילות הזאת בין ועדים לבין מועצה.
דוד אמסלם: דרך אגב, אני גם פתחתי איתם פה איזה דיון כזה פעם, אבל שאלה אחרת.
דוד אמסלם: אם הם ירצו לעשות סדר בכל הנושא של המועצות האזוריות כולל נציגים, למה שולחים ממושב של מאה איש, נציג אחד וממושב של אלף איש שולחים את אותו נציג, אז זו שאלה אחרת.
דוד אמסלם: העסק שם הוא יותר מורכב בהיבטים האלה.
<אבי רואה: אבל בגלל ששיטת השלטון היא שונה מאשר בערים, אז כאילו זה יהיה בדיחה אצל חברי הוועד המקומי שיגידו, אנחנו יושבים כל שבוע, שנים, ההוא יושב פעם בחודש וחצי, אותו משפים ואנחנו לא.
דוד אמסלם: אין לי בעיה, אני רק אומר, יש להם ועד מקומי ויש להם מס מקומי.
דוד אמסלם: הוועד מקבל הרי תקציב לכל הסיפור של - - -
<אבי רואה: אסור להם לקחת שום דבר.
<אבי רואה: בחוק אסור להם.
דוד אמסלם: בסדר, אז אני אומר, אם הם רוצים לבוא ולדבר איתי על זה, אני פתוח ובכייף.
<אבי רואה: מה שחשוב להקדים זה קודם את הוועד המקומי.
דוד אמסלם: הטריגר שלי להיכנס לכאן היה לא בקטע רק של המועצות האזוריות אלא כלל המועצות בארץ, שאוכלוסיית מדינת ישראל ברובה יושבת שם.
דוד אמסלם: אתה עכשיו אומר לי, תשמע, אנחנו צריכים להיכנס גם לנושא של זה.
דוד אמסלם: בשמחה, אבל אני מוכן לפתוח את כל הנושא של המועצות האזוריות, כל המבנה של הבחירה שלהם שם.
<אבי רואה: עדיין אפשר להחריג את המועצות האזוריות מהחוק הזה.
דוד אמסלם: לא יכולנו להחריג את זה.
דוד אמסלם: הרי בסך הכול אני באינסטינקטים שלי כן רציתי כדי קודם כול להחריג אותם בגלל שאני מבין שזה לא בדיוק זהה אחד לשני, אבל כרגע זה מה שאמרו לי כאן, שאי אפשר להחריג, כולל משרד הפנים.
דוד אמסלם: ברמה העקרונית אי אפשר.
דוד אמסלם: חבר מועצה זה חבר מועצה.
דוד אמסלם: לא יכול להיות שאחד כן ואחד לא, למה?
דוד אמסלם: אז לכן אנחנו עשינו דיפרנציאציה בסכומים.
<מאור לזר: הנוסח כרגע הוא גם החזר הוצאות וגם גמול.
דוד אמסלם: אנחנו מדברים כרגע על גמול שהוא כולל הכול מכל.
<מאור לזר: חבר מועצה יהיה זכאי לקבל גמול.
<מאור לזר: חבר מועצה זכאי לקבל מקופת החזר הוצאות.
<מאור לזר: כתוב שני סעיפים.
דוד אמסלם: הכול יקבע בתקנון.
<מאור לזר: למה צריך החזר וגמול?
<תומר רוזנר: כך קבוע בכל הוראות הדין המתייחסות למועצות ציבוריות כאלה ואחרות ומועצות של תאגידים סטטוטוריים, כאשר בתקנות השרים שמתקינים את התקנות קובעים שהגמול שמופיע בתוספת לאותן תקנות, הוא כולל גם את כל החזר ההוצאות.
דוד אמסלם: תראה, אני רוצה להגיד כזה דבר.
דוד אמסלם: אם זה מה שמפריע לך בחוק, לדעתי היינו מסתדרים על זה, אבל אתה יודע שהעלית דברים אחרים לגמרי, אז פתאום זה מה שמפריע לך? בבקשה.
<קובי אייזדורפר: אני נציג אגף שכר והסכמי עבודה במשרד האוצר.
<קובי אייזדורפר: רציתי גם להתייחס לסוגיה של החזר הוצאות.
<קובי אייזדורפר: כמו שהחוק מנוסח עכשיו, בכל גוף מתוקצב או נתמך, בניגוד למה שנאמר פה, הגמול כולל החזר הוצאות, זאת אומרת אין סעיף גם של גמול וגם החזר הוצאות.
<תומר רוזנר: לאיזו הוראה אדוני מתייחס בחקיקה?
<קובי אייזדורפר: אני לא זוכר את החוקים בעל פה.
<קובי אייזדורפר: אני זוכר את הגופים גם של תאגידים סטטוטוריים, גם של תאגידי מים וגם של חברות ממשלתיות.
<קובי אייזדורפר: הגמול הוא כולל החזר הוצאות.
<תומר רוזנר: זה נכון, זה בדיוק מה שאמרתי, שבתקנות כפי שנקבעו לאותם חוקים נקבע שהגמול יכלול את החזר ההוצאות.
<קובי אייזדורפר: יפה, ובחוק כמו שהוא מנוסח עכשיו יש גם גמול וגם החזר הוצאות.
<תומר רוזנר: זה אותו החוק שמנוסח בכל המקומות האחרים.
<קובי אייזדורפר: אנחנו רק מבקשים שזה לא ישליך עלינו רוחבית בכל הגופים המתוקצבים.
דוד אמסלם: קובי, אנחנו לקראת קריאה ראשונה.
דוד אמסלם: אתה עכשיו מעלה סוגיה.
דוד אמסלם: לא משנה לי אם זה יהיה כתוב רק החזר הוצאות או רק גמול.
דוד אמסלם: בשבילי זה היינו הך.
<קובי אייזדורפר: בסדר גמור.
<קובי אייזדורפר: חשוב לי שזה יאמר.
דוד אמסלם: אני אומר, בואו תשבו איתו.
דוד אמסלם: הכוונה שהגמול יכלול את הכול.
<קובי אייזדורפר: כן, מבחינתנו זו העדיפות.
<מאור לזר: היושב ראש, אתה רוצה כבר לעדכן שזה שר הפנים ושר האוצר או רק שר הפנים?
<מאור לזר: אתה מתעקש שזה שר הפנים?
דוד אמסלם: בשלב זה כן.
דוד אמסלם: זו הייתה ההצעה.
דוד אמסלם: בוא אני אגיד לך איך זה עובד אצלך.
דוד אמסלם: ההערות שלו, אנחנו צריכים לקבל את שלנו.
דוד אמסלם: מה ששלו, שלו, מה ששלנו, שלנו, אז אם אנחנו פתוחים, אז אנחנו פתוחים בכל התחומים.
<חיים ביבס: חברים, עמדתי בנושא ידועה.
<חיים ביבס: אמרתי אותה הרבה מאוד פעמים.
<חיים ביבס: אני כמי שהיה חבר מועצת עיר בהתנדבות מלאה ועשה את זה באהבה גדולה בלי שום תמורה, אני לא רואה עם זה שום בעיה גם בעתיד.
<חיים ביבס: לדעתי התוצאה תהיה בדיוק הפוכה, תביא בהכרח לבינוניות ולא לאנשים שבאים כדי לתת ולעשות, אלא באים בשביל התמורה בלבד, בטח ובטח במקומות שנמצאים מה שנקרא בעיקר בפריפריה, במגזר ששם אנחנו ממיתים עליהם כליה עם הדבר הזה.
<חיים ביבס: זה צד אחד.
<חיים ביבס: צד שני, אני אומר בצורה מאוד ברורה.
<חיים ביבס: אמרתי את זה אז.
<חיים ביבס: ככל שרוצים, יצטרכו להעמיד כסף, האוצר.
<חיים ביבס: לא יעמידו כסף, אנחנו נלך עם זה למלחמת עולם.
<חיים ביבס: אני לא אוציא שקל על חשבון החינוך שלי לחברי מועצה כדי לשלם להם שכר.
<חיים ביבס: זה משהו שלא יקרה ולא יהיה, בטח ובטח כאשר שמים את זה על לשון המאזניים.
<חיים ביבס: אני לא צריך לקחת 300-400 אלף שקל אצלי ברשות היום, מהחינוך ולהעביר אותם.
<חיים ביבס: אני עשיתי את זה ועשיתי את זה מצוין כאשר הייתי חבר מועצה.
<חיים ביבס: אין שום סיבה בעולם.
<חיים ביבס: לצערי ולא מבינים, אנחנו יצאנו לשביתה על 150 מיליון שקל.
<חיים ביבס: מדובר פה בהחלטה של 62-68 מיליון שקל בשנייה ואת אף אחד זה לא מעניין.
<חיים ביבס: דרך אגב, אני מחלק את זה.
<חיים ביבס: הוצאות, אין לי בעיה.
<חיים ביבס: אם חבר מועצה נוסע לצורך העניין לאירוע כזה או אחר שהעירייה שולחת אותו, אין שום בעיה, ישלמו לו את המונית, את הדברים מסביב, זה בסדר, זה אני אומר שכן, אבל לשלם שכר בעבור הישיבות האלה, המצחיק הוא שבחוזר שהוציא משרד הפנים, ומשרד הפנים לא פה.
<חיים ביבס: אני לא רואה אף אחד.
<חיים ביבס: לא רואה את המנכ"ל, את מי שמקבל החלטות בסוף, לא נמצאים כאן.
<חיים ביבס: הם הוציאו שאסור לתת לחברי מועצה שלא בשכר, לא זה ולא זה ולא זה, זאת אומרת הם כבר הכינו לעצמם את הקרקע ואנחנו צריכים להיות אלה שעל חשבון החינוך והרווחה נצטרך לשלם?
<חיים ביבס: אני אומר בצורה ברורה, לא יהיה.
<חיים ביבס: האוצר לא יכניס את היד לכיס.
<חיים ביבס: אנחנו בנושא הזה נלך למלחמת עולם, כולל השבתת מערכת החינוך, כי לא יהיה מצב שמישהו יקבל שכר על חשבון החינוך של הילדים שלנו.
דוד אמסלם: רבותיי, אני רוצה להביא את הצעת החוק כפי שהקראנו אותה, להצבעה.
דוד אמסלם: זה לקריאה ראשונה.
<תומר רוזנר: כולל שני השינויים.
עבדאללה אבו מערוף: אני הייתי מציע ומעדיף מה שדיברתי, הגיע עכשיו יושב ראש השלטון המקומי.
עבדאללה אבו מערוף: זו הדעה שלי - - -שאכן האוצר יתחייב ויהיה כתוב.
עבדאללה אבו מערוף: אני לא חושב שלא נעביר בקריאה ראשונה.
<מאור לזר: היושב ראש, תהיה ועדת שרים ביום ראשון אולי, אז נגבש עמדה שאולי תוכל לעזור בהמשך ולא לעשות את ההצבעה.
חיים ילין: אבל דודי, יש החלטה שכן אולי אתה יכול לקבל.
חיים ילין: אתה גם תוכל לצאת עם החוק וגם חיים יוכל לקבל מה שהוא רוצה.
חיים ילין: אם האוצר שם 40 מיליון שקל, זה מה שיחולק.
חיים ילין: אם הם יתנו 20, זה מה שיחולק.
דוד אמסלם: הוא לא סיפר.
דוד אמסלם: הסיפור הזה לא עולה היום.
דוד אמסלם: במסגרת דיוני תקציב 2017-2018 הנושא הזה עלה.
דוד אמסלם: - - - את ההחלטות בוועדת כספים.
דוד אמסלם: הם ירשמו את זה כאילו הסכם קואליציוני שלי, שהם משפים את זה ב-50% בממוצע, האוצר, המדינה.
דוד אמסלם: החלטנו שזה יהיה דיפרנציאלי גם בגודל וגם ביכולת של הרשות.
יעל גרמן: אשכולות.
דוד אמסלם: אני רואה את זה כדבר ערכי.
דוד אמסלם: כך אני מאמין.
דוד אמסלם: הרי אני לא חבר מועצה ואני לא מקבל תשלום, אבל אני יודע איך עובדות המועצות והעיריות.
דוד אמסלם: אני מכיר את הכול, אז לכן כרגע זו החלטה, ועדת כספים, תסתכלו, תראו אותה שם וכו'.
דוד אמסלם: הם מנסים לשפר את הפוזיציה עכשיו לשנת 2019.
דוד אמסלם: אנחנו פספסנו את 2017, אז הם רוצים 2019, אין לי מושג למה.
יעל גרמן: אני חושבת שבהחלט אם אנחנו עושים את דיפרנציאלי לפי אשכולות, אז קודם כול ברור שהאשכולות הנמוכים, ואתה דואג בעיקר - - -
יעל גרמן: לדאבוננו כל הרשויות הערביות הן באשכולות הנמוכים, אז אתה יכול להירגע.
יעל גרמן: אני חושבת שגם אתה, חיים, יכול להירגע, מפני שאם אנחנו באמת לא מכילים את זה על האשכולות הנמוכים, אז אני יכולה לומר לך, אתה יודע שגם אני ניהלתי רשות.
יעל גרמן: בוודאי שמחינוך לא ייקחו, אבל אפשר לקחת מחגיגות יום העצמאות.
<חיים ביבס: נו באמת, זה פופוליזם.
יעל גרמן: לא, זה לא פופוליזם.
<חיים ביבס: בהרצליה יש לך 850 מיליון שקל בפק"מ.
<חיים ביבס: לרוב הרשויות אין את זה.
<חיים ביבס: אתם אחת הרשויות הכי עשירות במדינת ישראל.
דוד אמסלם: חיים, אני לא עניתי לך לגבי הנושא שתיקח את זה מהחינוך.
דוד אמסלם: א', זה לא יהיה.
דוד אמסלם: זו מלחמת עולם שאני עשיתי איתם.
דוד אמסלם: דרך אגב, האוצר נמצא כאן בגלל השיפוי הממשלתי.
<חיים ביבס: בסדר, אבל לא יכול להיות מלחמת עולם שכל הזמן אנחנו משלמים על הגב שלנו.
<חיים ביבס: פטור לנכסים על הגב שלנו, זה על הגב שלנו.
<חיים ביבס: ועדת הפנים הייתה אמורה לשמור על השלטון המקומי.
<חיים ביבס: היא הגורם הפוגע הכי גדול בשלטון המקומי.
<חיים ביבס: באמת, לא מתאים לך.
<חיים ביבס: דודי, זה מאות מיליונים.
דוד אמסלם: חיים, אני חושב שאתה מגזים גם באמירה הזו.
דוד אמסלם: גם אם זה מתאים לך כראש עיר, השלטון המקומי לא בא לידי ביטוי רק בראש העיר.
דוד אמסלם: יש חברי מועצת עיר.
דוד אמסלם: בוא תשמע מה הם מדברים איתי.
דוד אמסלם: הרי אני מכיר את זה.
<חיים ביבס: אני הייתי חבר מועצת עיר חמש שנים בהתנדבות.
דוד אמסלם: אם אתה היית שם היום חבר מועצת עיר, אני מניח שלא היית בא לפה.
<חיים ביבס: ועבדתי ועשיתי הכול.
דוד אמסלם: חברת הכנסת גרמן, אני מביא את זה להצבעה כמו שזה.
דוד אמסלם: הדיאלוג ימשך אחרי זה.
דוד אמסלם: לקראת קריאה שנייה ושלישית אנחנו נמשיך לדבר על זה.
דוד אמסלם: מי בעד החוק כפי שהוא הוקרא כולל השינויים?
דוד אמסלם: נמנעים – אין הצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (גמול השתתפות בישיבות והחזר הוצאות לחברי מועצה), התשע"ז-2017 אושרה לקריאה ראשונה.
דוד אמסלם: אני מתכבד לפתוח את ועדת הפנים והגנת הסביבה בביקור שלנו במתקן של חברת חשמל.
דוד אמסלם: לפני כחודשיים בערך, אולי קצת פחות, עשינו דיון בכנסת בנושא של כל הסיפור של התחנות הפחמיות ובעקבות אותו דיון אנחנו גם החלטנו לעשות סיור ועדה במתקן עצמו בעקבות הזמנה של יושב ראש החברה וכמובן באיגוד הערים לאיכות הסביבה, שאחרי זה אנחנו נקפוץ לשם.
דוד אמסלם: כמובן שכאן אני רוצה גם לברך את חברי יעקב, חברי ורעי מהרבה מאוד שנים, תודה שהצטרפת אלינו, בשבילנו כבוד גדול.
דוד אמסלם: כמובן המנכ"ל, מנכ"ל חברת חשמל, כל חברי הכנסת וחברי הוועדה.
דוד אמסלם: רק שתדעו שבסך הכול ההיענות כאן של חברי הוועדה היא גבוהה מאוד.
דוד אמסלם: בדרך כלל כשאני הולך לסיורים בא איתי אחד או שניים, אבל כאן יש פה נוכחות גדולה ובאמת תודה רבה לכם.
דוד אמסלם: אני רוצה לקצר את הזמן, לכן אני אעביר את רשות הדיבור ליושב ראש החברה, ותודה על ההזמנה.
<יפתח רון טל: קודם כל ברוכים הבאים, מאוד מעריכים את היוזמה של יושב ראש הוועדה, של דודי אמסלם, תודה שיעקב אדרי הגיע.
<יפתח רון טל: חברי הכנסת, מנכ"ל החברה, חברי ההנהלה שלנו, המארח שלנו, בנצי.
<קריאה: בנצי מסר שהוא יגיע לחלק שלו.
<יפתח רון טל: בסדר.
<יפתח רון טל: אז אנחנו מתארחים היום בתחנת הכוח אצל בנצי, שקיבל היום מינוי.
<יפתח רון טל: כשהוא יגיע נמחא לו כפיים.
<יפתח רון טל: אני אפתח בכמה מילים על ההתפתחות של משק האנרגיה, ממש בכמה היי לייטים, לאחר מכן עופר ייתן סקירה על חברת החשמל, נתמקד בנושא של קידום אנרגיות מתחדשות, נציג את פרויקט הפחתת הפליטות, הפרויקט שהוא למעשה הפרויקט הגדול ביותר שמנהלת חברת החשמל, ומי שראה את העיתונים בסוף השבוע, הארובה הרביעית מיום שישי, זה הכול בהרצה, אבל בגדול הארובה הרביעית, נראה כאילו היא מוציאה עשן, אבל היא מוציאה אדי מים והיא הביטוי הכי מובהק והכי מעשי, כל אחד פשוט רואה אותו, כך שלמעשה היום החשמל שמיוצר ושימשיך להיות מיוצר בחדרה נקי בערך ב-85% עד 90% מהחשמל לפני שהפרויקט הזה יצא לדרך, שזה תהליך מדהים מבחינת האיכות שלו לטובת איכות הסביבה ואיכות החיים של התושבים, בכל המדינה, בטח באזור הזה.
<יפתח רון טל: אני רוצה לדבר על שלוש מהפכות שקורות ושלמעשה קרו בשנים האחרונות במשק האנרגיה, שתיים שקרו ואחת שהולכת לקרות.
<יפתח רון טל: עד תחילת שנות ה-2000 במדינת ישראל, שזה לא לפני הרבה שנים, זה לפני 13 שנה, באופן מדויק יותר עד 2004, מדינת ישראל ייצרה חשמל 50% פחות או יותר בסולר ומזוט ו-50% בפחם.
<יפתח רון טל: כך החשמל בארץ התנהל החל משנות ה-70, לפני זה היה רק סולר.
<יפתח רון טל: ב-2004 התחיל לזרום גז במאגר הראשון, במאגר ים טטיס, שהיה מול חופי אשדוד, זה מאגר שכבר התרוקן לגמרי וגם נהרס באותה הזדמנות.
<יפתח רון טל: אני גם מברך פה את ארגוני הירוקים, מי שנמצא כאן.
<יפתח רון טל: הם ייכנסו בהמשך.
<יפתח רון טל: למעשה מ-2004 התחיל לזרום גז.
<יפתח רון טל: לא ניכנס לכל מהפכת הגז, אבל אם נשווה את מה שהיה לפני קצת למעלה מעשר שנים ומה שקורה הבוקר, אז הבוקר במדינת ישראל כ-60% מהחשמל זה גז, שימו לב, לפני עשר שנים זה היה אפס, 37% זה פחם, אם אני טועה ב-2%-3%, בגלל מזג האוויר, אבל לא מעבר לזה, ו-2%-3% שזה מעט מאוד, מעט מדי ואני מקווה שזה ישתפר בהמשך, זה אנרגיות ירוקות לגמרי, בעיקר אנרגיות פוטו וולטאיות.
<יפתח רון טל: זה דרמה.
<יפתח רון טל: זה דרמה בכל קנה מידה בעולם, זה מאפשר לנו חשמל שהוא בראש ובראשונה יותר נקי, חשמל שהוא יותר זול וחשמל, ואולי זה הדבר הכי חשוב מבחינה אסטרטגית, שהוא כחול לבן, זאת אומרת הוא מאפשר למדינת ישראל לראשונה בהיסטוריה להגיע כמעט לרמה של עצמאות אנרגטית מלאה.
<יפתח רון טל: זו מהפכה ראשונה.
<יפתח רון טל: המהפכה הזאת ממשיכה ומתקדמת בתאוצה מאוד מאוד גבוהה.
<יפתח רון טל: המצב שיהיה בעוד כשלוש שנים מהיום, אם ניפגש פה, זה בעצם 80% ייצור בגז והשאר גם בפחם וגם באנרגיות מתחדשות וככל שייכנסו יותר אנרגיות מתחדשות הפחם יירד ואני מאוד מקווה שייכנס לאיזה שהוא משטר של חירום, שבמצבי חירום הוא יסייע להתגבר עליהם.
<יפתח רון טל: יש בעיה אחת גדולה, שהיא לא נפתרה עדיין, אבל היא לקראת פתרון, וכאן מי שהוביל את זה בצורה מאוד מאוד, הייתי אומר גם איכותית וגם עם נחישות מאוד גבוהה, זה שר האנרגיה ביחד עם ראש הממשלה, וזה שלמעשה עדיין הגז הזה שהוא 60% מכלל האנרגיה שמיוצרת בארץ מגיע ממאגר אחד באמצעות צינור אחד.
<יפתח רון טל: אי אפשר לתאר בצורה יותר קשה את היתירות הנמוכה של הדלק העיקרי היום במדינת ישראל.
<יפתח רון טל: לכל אחד בבית יש יתירות כפולה ומכופלת מאשר היתירות שיש לכל מדינת ישראל ביחד.
<יפתח רון טל: לכל אחד בבית יש סדר גודל של שני בלונים קטנים, שני צינורות, כפול מאשר למדינת ישראל.
<יפתח רון טל: הדבר הזה מאיים על הביטחון האנרגטי של המדינה יום יום, בלי קשר לחיזבאללה ובלי שום קשר לאיזה שהם מצבי חירום גיאופוליטיים שיכולים להיות במזרח התיכון.
<יפתח רון טל: פשוט תקלה, תקלה קטנה בעומק של 3 קילומטרים מתחת לפני המים, צינור שהולך בערך 190 קילומטר, לתקן אותה, רק להביא את הצוללת, אי אפשר להגיע לעומקים האלה, ולעשות את זה באמצעים מרחוק זה סיפור של שלושה-ארבעה חודשים ואז כל המשק עובר לסולר.
<יפתח רון טל: אין תשתית סולר היום שמסוגלת להכיל את הצרכים שיהיו למשק.
<יפתח רון טל: אז המהפכה הזו קיימת, חסרה בה יתירות ולכן מתווה הגז שסוכם ולמעשה יצא לדרך, אני קורא לו הצלת הנפשות של משק האנרגיה במדינת ישראל, לא פחות מזה.
<יפתח רון טל: ומי שהתלבש רק על המחיר בהקשר הזה, לפי דעתי טועה ומטעה, המתווה עצמו, הדבר הכי חשוב בו זה שהוא מייצר יתירות, יתירות של עוד מאגרים, שני מאגרים, ועוד כשני צינורות.
<יפתח רון טל: זה, אני אומר לכם כחברי כנסת, כמחוקקים, אי אפשר לתאר את הרגישות שבה אנחנו נמצאים נכון להיום ובחמש השנים הקרובות.
<יפתח רון טל: זו מהפכה מספר אחת.
<יפתח רון טל: מהפכה מספר שתיים שקורית, עד לפני שלוש שנים, לא תגידו 30 שנה, חברת החשמל ייצרה 100% מהחשמל בארץ.
<יפתח רון טל: בוא נגיד 99%, כדי להיות בצד הבטוח, נכון להיום סדר גודל, רם, תקן אותי, 30% מהחשמל הוא פרטי.
<יפתח רון טל: זאת אומרת בשלוש-ארבע שנים הייצור עשה שינוי דרמטי.
<יפתח רון טל: נכון שההחלטות מתקבלות בסוף שנות ה-90, אבל לקח הרבה זמן ולמעשה אנחנו נמצאים במציאות שבה הייצור הפרטי הולך וגובר.
<יפתח רון טל: גם כאן תוך שלוש שנים, ההערכה שלנו שנהיה בין 40% ל-50% ייצור פרטי.
<יפתח רון טל: חברת החשמל היא כבר לא מונופול בייצור החשמל והשאלה שתישאל, והיא גם תישאל במסגרת הרפורמה, זה בנסיבות האלה כמה נכון שהמדינה תשאיר לעצמה בשליטה שלה כתשתית קריטית לאומית ייצור חשמל ולא תפריט אותו לידי ידיים פרטיות.
<יפתח רון טל: העמדה שלנו, העמדה שלי, שחייבים לשמר סדר גודל של כ-40%, לא פחות מזה, מי שמפריט יותר מזה אני חושב שלוקח פה סיכונים שהם על גבול ההימור.
<יפתח רון טל: הדבר הזה יהיה לפתחנו.
<יפתח רון טל: והמהפכה השלישית היא המהפכה שתקרה בשנים הבאות, זה מהפכת החשמל המבוזר.
<יפתח רון טל: אני חושב שאם ממשלת ישראל תקבל את ההחלטות הנכונות, אם התהליכים הטכנולוגיים יבשילו, כמו שאנחנו מעריכים שהם יבשילו, למעשה בין 20 ל-25 שנה אנחנו בקצה עידן התחנות הגדולות.
<יפתח רון טל: למעשה שלושה תחומים טכנולוגיים יאפשרו למדינת ישראל לעבור לחשמל שהוא מבוזר, החל ברמת הבית, דרך רמת האזור עד הרמה הלאומית.
<יפתח רון טל: היכולת הראשונה זה יכולת ייצור הרבה יותר אפקטיבית של חשמל באמצעות אנרגיית השמש, כי השמש זה הדלק שנמצא הכי הרבה בעולם, הוא הכי זול, הכי נקי ואין בו מגבלה בכלל, זאת הכמות הכי גדולה.
<יפתח רון טל: זה דבר אחד.
<יפתח רון טל: הטכנולוגיה הזאת עדיין לא הבשילה, צריך שטחים מאוד גדולים, זה לוקח הרבה זמן לייצר את החשמל הזה.
<יפתח רון טל: כשניתן יהיה לייצר בכמות גדולה, זה יהיה עוגן אחד במהפכה.
<יפתח רון טל: העוגן השני זה יכולת אגירה.
<יפתח רון טל: המוצר של החשמל הוא עדיין מוצר שלא ניתן לאגור אותו, לא יודע אם אנשים כבר חשבו על זה.
<יפתח רון טל: אפשר לאגור היום הכול, מים, אוכל, תרופות, בגדים אוגרים יותר מדי, ומה שאתם לא רוצים, חשמל אי אפשר לאגור.