GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<בלה גילנברג: אנחנו היינו במפגש ראשון שם עם חיים חקני, ועשינו שם סדנת העצמה.
<בלה גילנברג: שלושה חודשים לאחר מכן הם ביקרו אצלנו במכללה; ביקרו במוזיאון.
<בלה גילנברג: בתוך זה ניתנה הרצאה על המשטרה שרלוונטית להם.
<בלה גילנברג: ניתנה להם הרצאה מרתקת על לשכה 06, למי שמכיר.
<בלה גילנברג: אני לא אכנס לזה עכשיו.
<בלה גילנברג: הם עשו סיור במכללה, אכלו אתנו גם כדי להכיר, גם לתת ביטחון ואת היכולת שיש שוטרים עם פנים; כלומר שמאחורי הדמות יש מישהו שאפשר לפנות אליו אישית, שמכיר את המצוקה ויכול לסייע.
<בלה גילנברג: אנחנו מנסים לעסוק במניעה.
<בלה גילנברג: על מה שקורה אחרי אירוע חברי מאגף החקירות יכול להרחיב, אבל אנחנו מתעסקים כאן בעניין העצמה ומניעה.
<בלה גילנברג: דבר נוסף, אנחנו השנה בפרויקט של תחנה קהילתית מצטיינת.
<בלה גילנברג: אחד הפרמטרים של תחנות המשטרה זה להתנדב באוכלוסיות שונות גם בעניין רב-תרבותי וגם מגדרי.
<בלה גילנברג: אחד הדברים שנבחרו לעסוק בהם זה האוכלוסייה הוותיקה.
אכרם חסון: רב פקד גדעון גבאי, בבקשה.
<גדעון גבאי: אני נציג של חטיבת החקירות.
<גדעון גבאי: - - - במסגרת - - - החקירות.
<גדעון גבאי: יש הנחיות של החטיבה שצריך לתעדף את הטיפול בקשישים ולייחס משקל מכריע למאפייני - - - ולא לחומרת העבירה בתיקים.
<גדעון גבאי: אני חלק ממדור נפגעי עבירה, ולמדור נפגעי עבירה יש קצינים שנמצאים בכל הארץ.
<גדעון גבאי: הקצינים האלה בודקים על בסיס קבוע מעת לעת את כל תיקי התלונות שהגישו קשישים, והם פועלים כדי שהתיקים האלה יבוצעו בדרך הכי טובה והכי מהירה.
<גדעון גבאי: בתיקים אלה המשטרה נערכת להקים בכל תחנות המשטרה - - - ב-15 תחנות בארץ.
<גדעון גבאי: - - - משפחה, שבהם יהיו חוקרים שיקבלו הכשרה ספציפית בנושא של חקירת קשישים.
<גדעון גבאי: אנחנו מקדמים את הנושא הזה, ואני מעריך שלקראת הרבעון האחרון של סוף השנה הזאת הדבר יהיה זמין לפחות ב-15 תחנות בארץ.
<גדעון גבאי: אחרי שהתגלו מעשי ההתעללות בחיפה זימנו אצלנו את ראש צח"מ, שמענו ממנו את התובנות שלו.
<גדעון גבאי: עכשיו אנחנו ממש בצורה סדרתית פונים למשרד הרווחה, למשרד הבריאות ולמשרד לשוויון חברתי ולעמותות שונות, ועושים הכול כדי לנסות לקדם את הנושא של הטיפול בקשיש בכל הגופים האלה.
אכרם חסון: האם הוגשו כתבי אישום נגד אנשים שהפעילו אלימות נגד הקשישים בחיפה?
<גדעון גבאי: יש שם 9 אנשים שנגד חלקם הוגשו כתבי אישום.
<גדעון גבאי: אני לא יודע איפה זה נמצא בדיוק כרגע, אבל יש 9 חשודים.
<גדעון גבאי: נגד חלק מהם יוגשו כתבי אישום חמורים מאוד.
<גדעון גבאי: משטרת ישראל עשתה תמיד ועושה עכשיו הדרכות ספציפיות בתחום של חקירת קשישים, אבל כרגע בגלל - - - המשפחה אנחנו ממסדים השתלמות ספציפית לקשישים שבה במשך יומיים החוקרים יוכשרו לחקור קשישים בחקירות כאלה.
אכרם חסון: יש לך אינדיקציה כמה תיקים במשטרה נפתחים מטעם הקשישים בגלל אלימות?
אכרם חסון: למשל בשנת 2016?
<גדעון גבאי: כל התיקים בלי יוצא מן הכלל שנפתחו במשטרה ומתייחסים לעבירות גוף הם 2,934.
אכרם חסון: ביחס לשנה הקודמת הייתה עלייה גדולה מאוד?
<גדעון גבאי: זה כמעט סטטי בהשוואה לשנה הקודמת.
אכרם חסון: יש עוד נציגי משרדי ממשלה כאן?
<מיטל הוברט אשכנזי: מהמשרד לשוויון חברתי.
אכרם חסון: את רכזת בכירה בריאות וסיעוד?
<מיטל הוברט אשכנזי: היום הגדרת התפקיד שלי הוא מנהלת תחום רווחה וספורט.
אכרם חסון: שיהיה בהצלחה.
<מיטל הוברט אשכנזי: תודה רבה.
<מיטל הוברט אשכנזי: בהקשר של העלאת הביטחון האישי המשרד מפעיל תכניות רבות הקשורות להפגת תחושת הבדידות, שזה מה שתורם להעלאת הביטחון האישי בקרב אזרחים ותיקים.
<מיטל הוברט אשכנזי: יש לנו פרויקט "והדרת" שפועל בקרב כ-3,000 אזרחים ותיקים מהמגזר הכללי.
<מיטל הוברט אשכנזי: הוא פועל בכ-1,500 בתים במגזר הערבי ועוד 1,500 במגזר החרדי.
<מיטל הוברט אשכנזי: לפרויקט הזה מגיעות בנות שירות במסגרת השירות הלאומי שלהן לבתים של קשישים כפעמיים בשבוע, ודואגות לארח להם חברה, לעשות איתם קניות, לטייל איתם בגינות.
<מיטל הוברט אשכנזי: חלק מהעלאת הביטחון האישי יכול לבוא לידי ביטוי בפרויקט שלנו של סטודנטים למען אזרחים ותיקים.
<מיטל הוברט אשכנזי: סטודנטים מגיעים למרכזי יום ולבתי הקשישים לצורך מיצוי זכויות לאזרחים ותיקים ולניצולי שואה.
<מיטל הוברט אשכנזי: פה נרקם קשר קצת יותר ארוך מלבוא ולמלא טפסים, אלא נוצר קשר בין הסטודנט לאזרח הוותיק.
<מיטל הוברט אשכנזי: בנוסף המשרד מפעיל תכניות ספורט לאזרחים ותיקים, כגון: טניס שולחן וליגת "פטנק".
<מיטל הוברט אשכנזי: מעבר לתחרות הספורט שהיתרון שלו הוא בהיבט הפיזי והקוגניטיבי, יש יתרון חברתי בהרחבת המעגלים החברתיים.
<מיטל הוברט אשכנזי: אני שומעת המון דיווחים מהשטח שלמעשה אחרי שמסתיימת פעילות הספורט הם יושבים בבית-קפה ביחד, מתארחים זה אצל זה.
<מיטל הוברט אשכנזי: זה חלק מהעלאת הביטחון האישי בקרב אזרחים ותיקים.
אכרם חסון: יש מישהו מהחברים שנמצא כאן שרוצה לדבר?
<צורי ונטורה: אני תושב ראשון לציון.
<צורי ונטורה: אני בן 77.
אכרם חסון: עד 120.
<צורי ונטורה: תודה רבה.
<צורי ונטורה: אני השתתפתי בארבע מלחמות במדינה הזאת ביחידה קרבית: במלחמת ששת הימים, מלחמת יום הכיפורים, מלחמת ההתשה ומלחמת לבנון הראשונה.
<צורי ונטורה: אני ניצול שואה וגם נכה היום.
<צורי ונטורה: לפי דעתי, 2,300 שקלים שאני מקבל מביטוח לאומי זה חמור מאוד.
<צורי ונטורה: אז אני מבקש.
אכרם חסון: קודם כול, היו דיונים רבים בכנסת בנושא ניצולי השואה והקצבה שלהם.
אכרם חסון: אני יודע ששר האוצר הקציב בנושא ניצולי השואה כ-800 מיליון שקל, וכיום נושא הנכים נמצא היום במשרד ראש הממשלה.
אכרם חסון: לפני כחודש שר האוצר הקים ועדה מיוחדת בראשותו של ירון זליכה שתבדוק את מצבם.
אכרם חסון: מצבם של הנכים שמקבלים קצבה כזאת נמוכה חמור מאוד.
אכרם חסון: הוועדה המליצה להעלות את הקצבה כמעט ב-100% ל-4,000 שקל.
אכרם חסון: אני חושב שזה דבר שמגיע לכם בזכות.
אכרם חסון: אישית אני מתנצל שהדבר הזה לא טופל במשך שנים רבות כי אנחנו רואים בכם ברכה בחברה.
אכרם חסון: אני באתי מהגזר הדרוזי.
אכרם חסון: אני יודע שהמבוגרים ואבא ואמא בשבילנו זה דבר קדוש.
אכרם חסון: לכן תמיד שמרנו עליהם ונתנו להם את הכבוד שחייב אותנו מבחינה מוסרית ואחראית.
אכרם חסון: "והדרת פני זקן" זה לא סיסמה.
אכרם חסון: לא צריך לדבר על הדברים האלה בשנת 2017 כי מדינת ישראל קמה בזכות האנשים האלה שעברו משברים קשים מאוד.
אכרם חסון: לא היו להם חיים טובים כי הם נלחמו כל הזמן על קיום המדינה.
אכרם חסון: ואנחנו קוטפים את הפירות.
אכרם חסון: לצערי הרב, יש התרופפות בערכים בחברה הישראלית.
אכרם חסון: אני תמיד שואל: איפה הציונות, איפה האחריות, איפה הכבוד ההדדי, איפה השמירה על הערכים.
אכרם חסון: בדיון הקודם שלנו אמרתי שילדי ישראל הפכו להיות ילדים יותר אלימים ופחות מתחשבים.
אכרם חסון: בתקופה שלי כשהמורה היה עובר ברחוב הייתי משנה כיוון לא מפחד אלא מתוך כבוד למורה.
אכרם חסון: היום יש ילדים שמרביצים למורים, מקללים אותם ומשתמשים באלימות נגד מורים ומנהלים.
אכרם חסון: כמה היום מכבדים את הקשישים או את המבוגרים בכלל?
אכרם חסון: מי קם היום לאיש מבוגר באוטובוס ונותן לו את מקומו?
אכרם חסון: הדברים האלה היו חלק בלתי נפרד מהתרבות היומיומית שלנו, ולצערי הרב, הדברים האלה השתנו לרעה.
אכרם חסון: לכן אנחנו משלמים מחיר כבד.
אכרם חסון: אנחנו מכבדים אתכם, מחבקים אתכם ואוהבים אתכם.
אכרם חסון: המדינה חייבת לכם, ולכן היא לא עושה טובה אם היא תתקן עוול שנעשה לכם במשך השנים.
אכרם חסון: אנחנו נמשיך להיאבק ולעשות הכול כדי שתרגישו טוב, תחיו בכבוד, ושגיל הזהב יהיה עבורכם בעל משמעות כך שתיהנו בשנים האלה כמבוגרים כשאתם מרגישים הכול למען החברה, למען המשפחה, למען המדינה.
אכרם חסון: אני מקווה שהתמונה הלא יפה תשתנה ותהיה תמונה יפה לכולם.
אכרם חסון: אני מודה לכם מאוד שבאתם.
אכרם חסון: היה חשוב מאוד לקיים את הדיון.
אכרם חסון: אני מתנצל שחברי הכנסת המציעים לא יכלו להגיע.
אכרם חסון: אבל, כמובן, קיימנו את הדיון בגללכם ולמענכם.
אכרם חסון: אני מקווה שתזכו לחיים ארוכים, ואנחנו נתקן את העוול שהיה במשך כל השנים.
אכרם חסון: תהיו לנו בריאים.
דוד אמסלם: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה בנושא הצעת חוק תכנון ובנייה, תיקון בקשה לעריכת שומת השבחה לצורך הערכת כדאיות ועסקה (תשע"ז-2017) פ' 3954 של חברי הכנסת מרדכי יוגב ומיכאל מלכיאלי.
דוד אמסלם: אתה הצעת זאת, כנראה התבלבלנו, ועוד קבוצת חברי כנסת.
דוד אמסלם: מי שפנה אלי בנושא זה חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי, הוא גם הגיש את ההצעה הזאת.
דוד אמסלם: מיכאל, הייתי מציע שתסביר את הרציונל של ההצעה ואחרי זה נתקדם.
דוד אמסלם: דרך אגב, מקובל גם במסגרת הצעות שקשורות לאותו נושא, שאנחנו עושים איזה שפצור בצדדים במקום שנגיש עוד עשרות הצעות חוק.
מיכאל מלכיאלי: האמת היא שהצעת החוק שלי התחילה בעקבות היכרות שלי עם אנשים שרצו למכור את הדירה שלהם.
מיכאל מלכיאלי: זה יכול להיות בירושה, או אדם שרוצה למכור את הדירה.
מיכאל מלכיאלי: הוא לא יודע האם יש לו היטל השבחה או אין לו היטל השבחה על הדירה.
מיכאל מלכיאלי: הוא יודע שיש לו, כי הוא עשה תב"ע חדשה, הוא לא יודע אם היטל ההשבחה הוא 50,000 שקלים, 70,000 שקלים או 400,000 שקלים.
מיכאל מלכיאלי: אז בעצם מה אני הייתי מצפה שהוא יעשה?
מיכאל מלכיאלי: שהוא ייגש לרשות ויאמר להם אני מבקש לקבל שומת היטל השבחה.
מיכאל מלכיאלי: הרשות ברוב הארץ אומרת לו אנחנו לא ניתן לך שומת היטל השבחה, אלא אם כן תעשה את זה באופן פרטי ואז אחרי זה לא יכירו בזה, או תראה חוזה שאתה הולך למכור את החוזה.
מיכאל מלכיאלי: אני אומר לך מהיכרותי בירושלים בכל אופן, מה עושים כולם או רובם.
מיכאל מלכיאלי: לוקחים איזה דף, עושים חוזה כאילו, באים לעירייה עם החוזה, העירייה לא מחפשת שזה יהיה מתואם עם רשות המיסים.
מיכאל מלכיאלי: מספיק החוזה הזה, ואז היא מוציאה לו שומת היטל השבחה והוא מחליט אם הוא משלם או לא, אם הוא מבצע את המכירה או לא.
מיכאל מלכיאלי: מה שאני בעצם אומר זה לחייב את הרשות לתת לכל מוכר, לכל בעל דירה ולכל אדם שמתעניין בדירה בהסכמת בעל הדירה, לבקש מהרשות שומת היטל השבחה, גם אם הוא לא הולך לבצע מכירה בפועל, אלא הוא רוצה לדעת האם הוא ימכור את הדירה במיליון או ב-1.3 מיליון שקלים.
מיכאל מלכיאלי: כמובן שאנחנו לא רוצים להעמיס על הרשות.
מיכאל מלכיאלי: הדבר הזה כמובן יצטרך אגרה, כי אחרת תבוא הרשות ותגיד אין לי כוח אדם, אני לא מוכנה לשלם דבר כזה - - -
דוד אמסלם: או שאנשים גם ככה יבואו, כל שבוע הוא ירצה לדעת כמה עולה הדירה שלו.
מיכאל מלכיאלי: יוכלו להעסיק את הרשות, נכון.
מיכאל מלכיאלי: אז כן, לאדם ייקח אגרה, אפילו אגרה גבוהה, כי הרי בסוף תמיד האגרה מתקזזת בסוף, אז זה לא אכפת.
מיכאל מלכיאלי: אז תיקח לו 5,000 שקלים דמי רצינות והאם יחליט האם הוא רוצה למכור את הדירה או לא, ואם כן בכמה.
מיכאל מלכיאלי: או אדם שרוצה לקנות דירה יגיד האם שווה לי.
מיכאל מלכיאלי: הרי היום מי שמשלם את היטל ההשבחה זה המוכר והרבה חוזים – ראיתי את זה בעיני – אומרים אנחנו מסכימים בינינו שהקונה משלם את היטל ההשבחה.
מיכאל מלכיאלי: זה הסכם מותר.
מיכאל מלכיאלי: אז אני אומר, הקונה יוכל לבוא לרשות להראות שהוא בעל עניין, הסכמת בעל הנכס, לא סתם אני אלך לחפור אצל השכן שלי.
מיכאל מלכיאלי: יבוא לרשות ויקבל שומת היטל השבחה.
מיכאל מלכיאלי: זה החוק.
מיכאל מלכיאלי: על זה קיבלתי גם הסכמה של האוצר ומשרד הפנים וזה העיקרון של הדברים.
דוד אמסלם: האוצר תמיד טוב, לא עולה לו כסף, למה הוא צד בעניין בכלל?
מיכאל מלכיאלי: כן, אבל זה לעזור - - -
דוד אמסלם: הוא מתערב רק כשעולה משהו.
מיכאל מלכיאלי: האוצר מתערב גם כשלא עולה לפעמים.
דוד אמסלם: אתה יודע מה, אני לוקח את ההערה שלי חזרה, אתה צודק.
מיכאל מלכיאלי: אבל בסף הכל זה שירות לתושבים.
מיכאל מלכיאלי: אין לי ספק שהרבה אנשים ימכרו דירות בגלל זה, יהיה להם יותר קל.
מיכאל מלכיאלי: למה לזייף מסמכים?
<תומר רוזנר: אני ארחיב על דבריו של חבר הכנסת מלכיאלי.
<תומר רוזנר: אכן החוק בנוסח הנוכחי שלו יצר אי ודאות וחוסר אחידות בהתנהלותן של רשויות מקומיות או ועדות מקומיות רבות.
<תומר רוזנר: חלק מהוועדות המקומיות פרשו את החוק בצורה שהציג חבר הכנסת מלכיאלי, שהן לא נותנות שומה מוקדמת אם אין עסקה ממש.
<תומר רוזנר: חלק מהרשויות המקומיות היו מוכנות לתת שומה מוקדמת גם כשאין עסקה, אבל התנו את הכנת השומה המוקדמת בתשלום מידי של היטל ההשבחה, גם אם אין עסקה; וחלק מהוועדות המקומיות דרשו תשלום מקדמה על חשבון היטל ההשבחה כתנאי לעריכת השומה המוקדמת, אך לא התנו את הדבר.
<תומר רוזנר: זאת אומרת נוצרה אי אחידות בהתנהלות.
<תומר רוזנר: הדברים האלה הגיעו גם לבתי משפט ולוועדות ערר ונתנו שם, למיטב הבנתנו, הערכות שונות בעניין הזה.
<תומר רוזנר: ההצעה הזאת באמת באה להסדיר את העניין ולומר, כפי שאמר חבר הכנסת מלכיאלי, עיקרון פשוט, שלמעשה כל בעל זכויות במקרקעין ולעניין זה בעל המקרקעין יכול להסמיך כל אדם אחר כמיופה כוחו כמובן.
<תומר רוזנר: ולכן לא צריך לומר את זה, זה שלוחו של אדם כמותו ולכן הניסוח, כמו שאנחנו נציע אותו, מתייחס לבעל הזכויות.
<תומר רוזנר: אם הוא ירצה להסמיך מישהו אחר, כמו קונה פוטנציאלי וכו', הוא כמובן יוכל לעשות זאת.
<תומר רוזנר: לפנות לרשות המקומית, לוועדה המקומית, סליחה, לבקש שתיערך לו שומת השבחה.
<תומר רוזנר: לצורך העניין הזה הוא ישלם אגרה, כפי שיקבע שר האוצר בעניין - בעניין הזה תיכף נשמע, יש בקשה אחרת של הממשלה לגבי התשלום - ובעצם יקבל את השומה בתוך 90 יום.
<קריאה: רק שאלה קטנה, הכוונה שהאגרה תכסה גם את עלות הבדיקה?
<תומר רוזנר: את עלות השומה, בוודאי.
מיכאל מלכיאלי: כמו היום.
דוד אמסלם: זו הכוונה, כן.
<תומר רוזנר: אני אשלים רק.
<תומר רוזנר: השומה תערך תוך 90 ימים.
<תומר רוזנר: בין אם נעשית עסקה ובין אם לאו, מהמועד שהוא מקבל את השומה נמנים המועדים – וזה חשוב לדעת – שאותו אדם יוכל להסיג על השומה, זאת אומרת להגיש ערר או להגיש שומה של שמאי מכריע, גם אם הוא לא עושה עסקה.
<תומר רוזנר: אם הוא לא יערער על השומה באותו מועד, השומה הזאת תחייב אותו, לכשהוא יעשה עסקה או לכשהוא יבנה.
<תומר רוזנר: זה במובן הזה פועל לשני הצדדים.
<תומר רוזנר: זאת אומרת השומה ננעלת באותו מועד ואם הוא לא מערער עליה, אז היא הופכת לשומה סופית.
<תומר רוזנר: במצב שבו הוא מממש את הזכויות מאוחר יותר, הסכום שהוא שילם כאגרה יקוזז מהיטל ההשבחה שהוא ישלם, כיוון שגם היום, אם הוא עושה עסקה, הוא לא נושא בעלות עריכת השומה ולכן במצב הזה יקוזז הסכום שהוא שילם כאגרה.
<תומר רוזנר: אם השומה היא אפס, זאת אומרת יוצא מצב שבו השומה התבררה כשומה אפס, אז בעצם יחזירו לו את האגרה, כי הוא לא היה צריך לשאת בה מלכתחילה.
<תומר רוזנר: זה בעצם הנושא האחד.
<תומר רוזנר: אתה רוצה שאני אתייחס לנושאים הנוספים שביקשת, או שאחר כך?
<תומר רוזנר: אז זה הנוסח כפי שמונח בפניכם, הנוסח המעודכן יותר, כפי שניסחנו אותו בנושא הזה.
<תומר רוזנר: יש איזו שהיא מחלוקת בנושא עם הממשלה.
<תומר רוזנר: אני מציג שתציג את הדברים שהם מבקשים הסדר אחר ממה שמוצע כאן.
דוד אמסלם: מי בממשלה רוצה?
דוד אמסלם: ממשרד הפנים, בבקשה.
<נאוה אושר: נאוה אושר מהלשכה המשפטית במשרד הפנים.
<נאוה אושר: באמת בהתחלה אנחנו היינו סבורים שהנכון יותר הוא לקבוע מנגנון שבעצם יקבע את גביית ההוצאות ולא במסגרת אגרות, אבל לאור עמדת היועץ המשפטי קיבלו את עמדתו, שזה באמת ייקבע במסגרת אגרות.
דוד אמסלם: קיבלתם את זה?
<נאוה אושר: קיבלנו את הצעתו.
<נאוה אושר: רק כן חשוב לנו לומר שיכול לקחת זמן להתקין אגרות ולכן אנחנו נבקש תחילה מאוחרת להוראה הזאת.
<תומר רוזנר: כמה זמן אתם חושבים?
<נאוה אושר: חצי שנה.
<תומר רוזנר: חצי שנה זה בסדר.
<תומר רוזנר: שהחוק יתחיל בעוד חצי שנה, כדי שיהיה זמן להתקין את האגרות.
<נאוה אושר: כדי שיהיה לנו זמן.
<נאוה אושר: בסדר?
דוד אמסלם: משרד האוצר, מינהל התכנון.
דוד אמסלם: תגיד את השם.
<בני ארביב: בני ארביב.
<בני ארביב: לגבי השר - אני מבין שזה בתיאום עם משרד הפנים – זה יהיה שר הפנים, בהסכמת שר האוצר, בדומה ל - - -
<תומר רוזנר: אתה מדבר על הנושא של התקנת האגרות
<בני ארביב: כן, כן.
דוד אמסלם: שזה יהיה מה?
<בני ארביב: בדומה לאגרות היום בסעיף - - -
דוד אמסלם: בכל האגרות שקשורות למשרד הפנים זו הטכניקה?
<נאוה אושר: כן, ככה זה גם עם ה - - -
<בני ארביב: לגבי סעיף 265 שמדבר על אגרות בנייה וכו', זה ההסדר.
דוד אמסלם: גם האגרות?
דוד אמסלם: אז סך הכל אנחנו - - -
<נאוה אושר: אנחנו רק רוצים להגיד שאין לנו מניעה שזה יהיה גם בהסכמת שר האוצר, כפי שזה גם במנגנון השני.
דוד אמסלם: אני מבין שזה בהתייעצות, לא בהסכמה.
<תומר רוזנר: בהסכמה.
דוד אמסלם: בדרך כלל סעיף הסכמה זה בעיה, אתה יודע, זה יותר קשה.
<נאוה אושר: זהו, אנחנו רק רוצים להפנות את תשומת ליבה של הוועדה, שברגע שמוסיפים עוד אוטוריטה כזאת, זה לוקח עוד זמן ועוד קשיים.
<נאוה אושר: רק להסב את תשומת לב הוועדה לזה.
דוד אמסלם: אני אגיד לך מה הכלל שננקט בידי.
דוד אמסלם: בגלל זה שאלתי מה קרה בשאר הדברים.
דוד אמסלם: זאת אומרת אני אומר בני, שזה בעצם נהוג גם באגרות של התכנון והבנייה - - -
<בני ארביב: אגרות בנייה.
<נאוה אושר: אנחנו לא מתנגדים.
דוד אמסלם: אז לכן אני משאיר אותו באותה מתכונת.
דוד אמסלם: אם הייתה שם בעיה אז יש פה בעיה, אם אין בעיה, אז אין בעיה.
דוד אמסלם: בסך הכל נקבל את ההערה, בסדר גמור.
<דוד אריאל: מה שלומך?
דוד אמסלם: ברוך השם, איך אתה?
דוד אמסלם: הכל טוב?
<דוד אריאל: כן.
<דוד אריאל: דוד אריאלי, ראש מועצת טבעון בשם מנכ"ל השלטון המקומי.
<דוד אריאל: אנחנו לא רואים בחיוב את ההצעה הזאת.
דוד אמסלם: לא רואים בחיוב?
<דוד אריאל: לא רואים בחיוב.
<דוד אריאל: לא רואים בחיוב ואני רוצה להסביר.
<דוד אריאל: אני גם מתפלא על מנהל התכנון וגם על משרד הפנים ומאד מעניין אותי מה יגיד משרד השיכון.
<דוד אריאל: אני יושב ראש ועדה מקומית בין היתר ואני יודע איזה עומסים מוטלים על האנשים שלי.
<דוד אריאל: לבוא עכשיו ולפתוח מהלכי סרק של אנשים שרוצים לדעת איזו שהיא בדיקה מקדמית, בהן צדקי, אני לא רואה שום היגיון בזה, שום טעם בזה ובשורה תחתונה, במקום שכל המאמצים ירוכזו להנפקת כמה שיותר מהר היתרי בנייה.
<דוד אריאל: היישוב שלי הוא קטן, יש יישובים שצריכים להיערך לזה.
<דוד אריאל: אני לא רואה איך זה קורה בלי תוספת כוח אדם.
<דוד אריאל: אני לא רואה איך זה קורה בלי להאט את התהליך.
דוד אמסלם: לא הצלחתי להבין מה הקשר בין ההיתר לבין השמאי.
דוד אמסלם: אתה לא מפעיל שמאי.
<דוד אריאל: לא, אני מדבר על - - -
דוד אמסלם: שנייה, לא הצלחתי להבין את הטיעון.
<דוד אריאל: סליחה, בבקשה.
<דוד אריאל: אני אענה לך.
דוד אמסלם: בסדר, אני רוצה להבין.
דוד אמסלם: הרי יש את השמאי.
דוד אמסלם: השמאי בעצם לא קשור למנגנון של ההיתר.
דוד אמסלם: פה אתה צריך אדריכל, פה הוא עבר על התכניות, על הגרמושקה.
דוד אמסלם: פה אתה מתקשר לבן אדם אומר לו תשמע, בוא תעשה שמאות.
<דוד אריאל: אני אענה.
<תומר רוזנר: זה לא חלק - - -
דוד אמסלם: ברור, אבל אני מדבר כרגע כתפיסה מקצועית.
דוד אמסלם: דבר שני, הרי מדובר כאן על בן אדם שישלם אלפי שקלים בשביל הגחמה שלו.
דוד אמסלם: הרי הוא משלם על זה.
דוד אמסלם: זה לא חינם, תביא שתיים.
דוד אמסלם: אז סביר להניח שאם מישהו ירצה לשלם והאגרה, כנראה שהיא תהיה אגרה משמעותית, שתכסה בוודאי את עלות השמאות, את זה אני מקבל.
דוד אמסלם: לא יכול להיות שהעירייה גם תממן מימון ביניים עד שהוא ישלם בעתיד.
דוד אמסלם: אז פחות או יותר זה בוודאי יהיה אפילו פלוס.
דוד אמסלם: עכשיו, אם הבן אדם מבקש את השירות הזה מהעירייה, כנראה שהוא צריך אותו.
דוד אמסלם: אם הוא משלם עליו, בוודאי הוא צריך אותו.
דוד אמסלם: הוא גם יערער על זה באותו זמן.
דוד אמסלם: אם משהו לא נראה לו, אז הוא יוכל לערער.
דוד אמסלם: למה זה לא משנה ברמה העקרונית?
דוד אמסלם: בגלל שגם השומה היא לאותה נקודת זמן של התכנית.
דוד אמסלם: זה אומר שאם למשל עברה תכנית לפני 20 שנה והיום הבן אדם רוצה לבוא ולמכור, השומה של ההשבחה היא לשעת התכנית.
דוד אמסלם: זאת אומרת מה היה לפני 20 שנה.
דוד אמסלם: כמובן שזה מוצמד וכו', אבל לא משנה, ברמה העקרונית.
דוד אמסלם: אז לכן העירייה לא מפסידה.
דוד אמסלם: אז לכן אני לא הבנתי את ההתנגדות, שאם מישהו בא ורוצה לקבל שירות כזה.
דוד אמסלם: אזרח דרך אגב משלם הכל, ארנונה, הכל.
דוד אמסלם: בעצם הוא אזרח.
דוד אמסלם: הוא לא חייב להיות תושב של העיר, אבל בגדול הוא משלם עבור השירות הזה.
דוד אמסלם: אז למה יש לך בעיה לתת לו את זה?
מיכאל מלכיאלי: מה תענה לאזרח שרוצה למכור את הבית ולא יודע האם הוא צריך למכור ב-1 מיליון או 1.2 מיליון שקלים?
מיכאל מלכיאלי: מה אתה עונה לו? קח הימור?
<דוד אריאל: לא.
<דוד אריאל: קודם כל הוא יכול לפנות לשמאי בשוק הפרטי ושמאים בשוק הפרטי הם - - -
<דוד אריאל: שמאים - - -
דוד אמסלם: רק שנייה, אני אתן דוגמא.
<דוד אריאל: סליחה, השמאים מאד איכותיים.
דוד אמסלם: אתה יודע מה, אני אחדד את השאלה.
דוד אמסלם: נניח יש בן אדם שעכשיו רוצה למכור את ביתו.
דוד אמסלם: אדם מבוגר.
דוד אמסלם: לרוב זה קורה לאנשים מבוגרים, שההשבחה לא כל כך מעניינת אותם.
דוד אמסלם: הם לא הולכים לבנות - - -
<תומר רוזנר: הם לא ערים לזה בכלל.
דוד אמסלם: והם בכלל לא ערים לזה.
דוד אמסלם: אני מספר לך, אני מכיר.
דוד אמסלם: אני רואה ורוב התלונות שאני מקבל זה מאנשים מבוגרים, שקמים איזה בוקר, מקבלים מכתב מהעירייה, שהם חייבים לה כך וכך והם לא מבינים מה רוצים מהם.
דוד אמסלם: יש לו דירה של שלושה או ארבעה חדרים והוא לא מתכוון לבנות, הוא בגיל 80, הוא לבד בבית.
דוד אמסלם: נניח שהילדים רוצים להביא אותו לאיזה שהוא בית אבות ורוצים לבדוק כמה עולה הנכס והם מפרסמים.
דוד אמסלם: ואז בא מישהו ואומר להם רבותי, הם מבקשים X שקלים והם אומרים תשמע, בבית הזה יש גם השבחה פוטנציאלית עתידית.
דוד אמסלם: אז הוא יגיד לו תשמע, אתה הבאת שמאי פרטי, אין בעיה.
דוד אמסלם: אני גם אביא שמאי אחר, אני לא מקבל את ההערכה של השמאי שלך ואחרי זה אנחנו מוצאים את עצמנו עם שמאי בורר, במקום שהוא יגיד לו תשמע, העירייה נתנה את השמאות.
דוד אמסלם: ברגע שהיא נתנה את השמאות זו השמאות העתידית.
דוד אמסלם: זה בעצם ההתחייבות מבחינת העירייה.
דוד אמסלם: לכן אין ויכוח.
דוד אמסלם: אין ויכוח בכלל.
דוד אמסלם: הוא אומר לו תשמע, זה מה שהעירייה מבקשת.
דוד אמסלם: אז זה מה שהם משלמים ולכן על המחיר תוסיף גם את זה.
דוד אמסלם: הוא משלם עבור השירות הזה בסופו של עניין, הרי הוא משלם ועכשיו.
דוד אמסלם: הרי במצב רגיל, גם ככה העירייה משלמת, רק מקזזת, לכאורה היא משלמת את זה על חשבונה.
דוד אמסלם: אתה איתי או שאתה קורא?
דוד אמסלם: הרי גם היום מה עושה העירייה?
דוד אמסלם: היא מוציאה את השמאי על חשבונה, אבל היא גובה ממנו את ההשבחה, אז היא מקזזת את זה מההשבחה.
דוד אמסלם: הרי לא העירייה משלמת.
דוד אמסלם: היום העירייה משלמת.
דוד אמסלם: בהצעה כאן העירייה לא אמורה לשלם את זה.
דוד אמסלם: היא אומרת לו תקשיב, יש גובה אגרה, שעוד מעט נגיד איך גובים אותו ומה הגובה.
דוד אמסלם: בוודאי שהאגרה חייבת להיות השמאות – כמה עולה השמאי – פלוס התקורות של העירייה, פחות או יותר.
דוד אמסלם: הרי בין כה וכה זה מתקזז לו בסוף, כשהוא משלם את ההשבחה העתידית.
דוד אמסלם: אז לכן העירייה לא מוציאה שום שקל.
דוד אמסלם: יש לה שמאים שלה, שבדרך כלל בהאוט סורסינג היא כבר עשתה מכרזים.
דוד אמסלם: היא יכולה להגיד לו לך למשה, הוא ייתן לך את השמאות, הוא השמאי שמקובל עלינו, תשלם לו את מה שקבענו באגרה.
דוד אמסלם: אז יש היום דרך.
דוד אמסלם: אני לא הבנתי למה באינסטינקט, חוץ מזה שאתם מתנגדים תמיד לזה שהאזרחים רוצים משהו ואתם לא רוצים - - -
<דוד אריאל: לא, ממש לא.
דוד אמסלם: וזה בתקינה בכל נושא, השלטון המקומי מתנגד.
דוד אמסלם: מירה, אני מבקש לשבת.
<דוד אריאל: אתה מכיר אותי לא מהיום.
<דוד אריאל: אני לא מתנגד לכל דבר.
דוד אמסלם: מירה, לא עומדים ללחוש לו פה.
דוד אמסלם: תשבו בבית ותכינו שיעורי בית לפני שאתם באים לפה, או שתדברי את במקומו.
<דוד אריאל: לא, אני מחכה לה שתסיים, כדי שאני - - -
דוד אמסלם: לכן אני אומר שלא הצלחתי להבין את הרציונל בהתנגדות, מעבר לזה כפי שאמרתי, שאתם מתנגדים תמיד, השלטון המקומי, איפה שאפשר לעזור לאזרחים ולתושבים של אותה עיר.
<דוד אריאל: קודם כל המשפט האחרון, באדיבותך, אני - - -
דוד אמסלם: כמעט כל דיון.
דוד אמסלם: קייטנות אתם מתנגדים, כל דבר, אבל לא חשוב.
<דוד אריאל: זה לא הדיון, בסדר.
<דוד אריאל: אני פשוט לא רוצה להרחיב, אבל אני אתן הרבה דוגמאות שאני תמכתי ב - - -
דוד אמסלם: אל תרחיב.
דוד אמסלם: עדיף.
דוד אמסלם: בסדר, אני אומר לרוב, לא אתה.
דוד אמסלם: אני אומר השלטון המקומי.
דוד אמסלם: אתה גם לא נמצא בכל הדיונים שלהם.
<דוד אריאל: בסדר גמור.
<דוד אריאל: אני רוצה להשיב.
<דוד אריאל: תראה, לנו יש סך כוח אדם מסוים ואני מדבר הרבה מהניסיון שלי כיושב ראש ועדה מקומית.
<דוד אריאל: ברגע שאתה פותח ז'אנר נוסף של פניות לוועדה המקומית, זה יכול להיות משהו שמזמין הרבה מאד פניות ולא משנה כרגע אם אתה לא צריך בודק.
<דוד אריאל: אתה צריך מישהו שיטפל בזה.
<דוד אריאל: אתה צריך שמישהו יקלוט את זה.
<דוד אריאל: אתה צריך שמישהו יעביר את זה לשמאי.
<דוד אריאל: אתה צריך שמישהו יטפל בתשלומים.
<דוד אריאל: שנייה, אתה שואל אותי.
<דוד אריאל: אתה צריך לערב את מחלקת הגבייה.
<דוד אריאל: לפעמים אתה מוציא מפקח לשטח לראות חריגות בנייה.
דוד אמסלם: דוד, דוד, אני בא מהשלטון המקומי.
דוד אמסלם: לא, לא, חבל לי על הזמן.
<דוד אריאל: אם אתה בא מהתחום הזה - - -
דוד אמסלם: לא, אתה מתחיל לספר לי סיפורים, כאילו אני עכשיו באתי היום לארץ ואני לא יודע מה זה השלטון המקומי.
<דוד אריאל: לא, אבל - - -
דוד אמסלם: אני יודע הכל, אתה לא צריך כלום.
דוד אמסלם: דרך אגב, אתה לוקח גם תקורה ואם אתה צריך עוד רבע משרה בשביל זה, אז אתה לוקח מהתקורה, מממן את זה ועוד נשאר לך.
דוד אמסלם: ויש לך שמאים, אמרתי.
דוד אמסלם: אין כמעט שמאי עירוני, זה נדיר.
דוד אמסלם: אתה יוצא למכרזים, זה שמאים חיצוניים.
דוד אמסלם: אתה מפעיל אותם.
דוד אמסלם: עכשיו הבן אדם רוצה, אתה אומר לו אין בעיה, משה, לך לשמאי ההוא, בבקשה, תיקח ממנו את זה רק תשלם לי את האגרה.
דוד אמסלם: מה אתה רק צריך לוודא?
דוד אמסלם: שאתה מקבל את העלות של השמאי פלוס תקורה קטנה של הפקידים שלך.
<דוד אריאל: אין טעם שאני אענה, אתה לא מקשיב.
<דוד אריאל: אני מתנצל.
דוד אמסלם: בבקשה, אני מקשיב.
<דוד אריאל: בסדר, אני אנסה לענות.
<דוד אריאל: אני שוב אסביר.
<דוד אריאל: יש לנו ועדה מקומית, יש עשרות ועדות מקומיות.
<דוד אריאל: הן בנויות על ז'אנרים של פניות.
<דוד אריאל: אתה מוליד כרגע משהו שלא היה, שיכול להזמין כמות אדירה של פניות, שרוב הפניות זה פניות סרק מטעמי סקרנות.
<דוד אריאל: אני אבוא ואגיד לך, אני בעברי הייתי עו"ד ועשיתי הרבה מאד עסקאות של דירות ומקרקעין ורוב האנשים מחכים למימוש, רוב האנשים לא מתעניינים סתם כך בעלמא; ואתם מדברים על משהו שכרגע, בקרב הציבור, לא נמצא ברמת עניין מאד מאד משמעותית.
<דוד אריאל: ואז אתה בא ואומר - - -
דוד אמסלם: אז להיפך, אתה סותר את עצמך.
<דוד אריאל: רגע, לא.
דוד אמסלם: אם זה לא ברמת העניין, אז לא יבואו.
<דוד אריאל: אתה פותח משהו לציבור, שירות, שלא מקדם שום דבר.
<דוד אריאל: כל האנשים שלנו בוועדות המקומיות, מבחינתנו, צריכים להיות עסוקים בלהוציא כמה שיותר היתרים ליחידות דיור חדשות - - -
דוד אמסלם: לא הבנת, ממה נפשך?
דוד אמסלם: אתה סותר את עצמך מניה וביה.
דוד אמסלם: הרי אם זה לא מעניין את הציבור, אז הציבור לא יבוא.
דוד אמסלם: אבל מה שמדהים אותי, הרי בן אדם רציונאלי לא אמור לשרוף את ממומנו סתם.
דוד אמסלם: אני לא הולך לקבל שירות שאני לא צריך אותו ונגיד משלם בגינו 5,000-6,000 שקלים.
<דוד אריאל: תראה, אני - - -
דוד אמסלם: אז לכן אני מניח שאם - - -
אכרם חסון: זה האינטרס של הוועדה דווקא.
דוד אמסלם: תראה, אני מתחבר למה שאמר מלכיאלי.
דוד אמסלם: הרי מי ירצה את זה?
דוד אמסלם: אני מסביר עוד הפעם.
דוד אמסלם: כשבא היום בן אדם, בעיקר אנשים מבוגרים, מי שצעיר ויש לו השבחה, אז הוא יממש אותה.
דוד אמסלם: דרך אגב, הוא ימכור את זה גם יותר.
דוד אמסלם: הוא ימכור את הבית אחרי שהוא בנה ויקבל הרבה יותר.
דוד אמסלם: לרוב זה אנשים מבוגרים.
דוד אמסלם: פתאום, כפי שאמרתי ואני מכיר את זה.
דוד אמסלם: מתלוננים אצלי אנשים, זה מפחיד אותם.
דוד אמסלם: הם מקבלים פתאום חשבון מהעירייה שהם חייבים לעירייה 100,000 שקלים.
דוד אמסלם: הבן אדם המבוגר, בגיל 80 לא מבין מה רוצים מחייו.
דוד אמסלם: הוא נבהל, מתקשר לבן שלו - - -