GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<שלום בן משה: אני השתתפתי בדיונים, דבר אחד כחוט השני, הם לא מתייחסים לאנשים.
<שלום בן משה: האנשים הם אוויר.
דוד אמסלם: כשאתה אומר "הם", הכוונה לרשות שדות התעופה.
<שלום בן משה: ורת"א, כן.
<שלום בן משה: תתרגלו לרעש, אין לנו ברירה.
<שלום בן משה: יש לנו שמיים וכו'.
<שלום בן משה: אני אומר לך, בעולם הרחב, אני כבר עשיתי דוקטורט על זה, יש שדות תעופה שנמצאים במרכזי ערים שלא טסים לא בשבתות, לא בחגים ולא בלילה והכל מתקיים וחי ונושם.
<שלום בן משה: אז אני אומר הגישה.
<שלום בן משה: עכשיו אני אומר לך, כי אתה יושב ראש ועדת הפנים ואתה אחראי על הרשויות שמייצגות את התושבים.
<שלום בן משה: אתה עמוד האש לפני המחנה בעניין הזה ולכן אתה חייב לעשות מעשה.
<שלום בן משה: מה יקרה בינתיים?
<שלום בן משה: יש תמ"א.
<שלום בן משה: התמ"א קבעה שהמסלול הזה - - -
יעל כהן-פארן: תמ"א שהיא משנת 1998?
<שלום בן משה: 1997.
<שלום בן משה: קבעה כשטסים על הנתיב החדש הזה, אין מטוסים, רק עד 3 מנועים.
<שלום בן משה: הנתיב הזה הוא נתיב משני ובשבתות ובחגים וכו' וכו'.
<שלום בן משה: לאט לאט, שתדע, הם ביקשו לעשות שימוש חורג.
<שלום בן משה: חורג For Good.
<שלום בן משה: למזלנו לא קיבלו.
<שלום בן משה: עכשיו מה הם עושים?
<שלום בן משה: רוצים לשנות את התמ"א.
<שלום בן משה: לטוס עם ארבעה מטוסים, לטוס בשבתות-.
<שלום בן משה: סליחה, עם ארבעה מנועים.
<שלום בן משה: חגים וכו' וכו'.
<שלום בן משה: לכן מה שבינתיים צריך לעשות, צריך קודם כל לעצור את השינוי של התמ"א.
<שלום בן משה: קודם כל לעצור את - - - בינתיים ולטפל כמובן בשדה התעופה החדש.
<שלום בן משה: עכשיו אני רוצה להגיד משהו לגבי החברים שהוא מדבר עליהם.
<שלום בן משה: אני ראיתי אותם.
<שלום בן משה: אני מכיר אותם.
<שלום בן משה: אני אומר לך, הם הכי אומללים שיש במזרח התיכון.
<שלום בן משה: הם פשוט אומללים.
<שלום בן משה: את בארות יצחק כבר פינו פעם אחת.
<שלום בן משה: אני אומר לך - - -
<שמעון סוסן: נקווה שלא יפנו פעם שנייה.
<שלום בן משה: אני אומר לך שאתה צריך לעמוד על כך שהמדינה תפנה אותם, כי אחרת זה לא חיים בכלל שם.
<שמעון סוסן: אגב, אני אציע ליושב הראש לבוא לעשות סיור, לראות את המטוסים במקום.
<שלום בן משה: כן, תביא אותו.
<שלום בן משה: אני אומר לכם, האנשים האלה הם אומללים.
<שלום בן משה: הילדים שלהם לא ישנים, זה מפריע ללימודים.
<שלום בן משה: זה משפיע דרך אגב על העבודה, על פריון העבודה.
<שלום בן משה: את כל הדברים האלה לא מביאים בחשבון.
<שמעון אליאל: רציתי להוסיף שני דברים על כל מה שנאמר.
דוד אמסלם: רק תגיד את השם כדי שיהיה בפרוטוקול.
<שמעון אליאל: שימי אליאל, כוכב יאיר, צור יגאל.
<שמעון אליאל: מה שנאמר שדה משלים, הכל נכון, צריך לעשות את זה וצריך לטפל בזה.
<שמעון אליאל: זה זמן.
<שמעון אליאל: יש שני דברים שרציתי להוסיף.
<שמעון אליאל: בעולם ובאירופה לא טסים בלילה.
<שמעון אליאל: לא נוחתים בלילה.
<שמעון אליאל: אפשר לפתור את העניין מיידית.
<שמעון אליאל: לא צריך לחכות שנים ולא תמ"א ולא שום דבר.
<שמעון אליאל: זה פתרון אחד.
<שמעון אליאל: הפתרון השני, שבאמת לא נוגע ליישובים הקרובים לשדה, אלא יותר הרחוקים – קו ראש העין צפונה, כי בנקודה מסוימת אתה צריך להגיע מול המסלול.
<שמעון אליאל: בנקודה הצפונית והלאה, עד אלי, בגדול, יש פתרון טכנולוגי.
<שמעון אליאל: זה נקרא נחיתה בג'י אן אן אס.
<שמעון אליאל: פתרון שהטייס עובר למוד אוטומטי.
<שמעון אליאל: הוא מסיט מעל היישובים, הוא זז יותר מערבה, בערך בגדול על כביש 6.
<שמעון אליאל: זה פותר המון וזו הנחיה קיימת.
<שמעון אליאל: המסלול כבר מאושר.
<שלום בן משה: הנתיב.
<שמעון אליאל: הנתיב.
<שלום בן משה: בדקנו מבצעית.
<שמעון אליאל: זה מאושר, הוא קיים ברשומות.
<שמעון אליאל: זה מחייב את רת"א להגדיר אותם הטייסים חד חד משמעית רק בנתיב הזה לנחות וזה פותר חלק מהבעיה.
<שמעון אליאל: זה לא פותר את הכל, זה מוריד.
יעל כהן-פארן: אז מה עוצר אותם?
יעל כהן-פארן: למה הם לא עושים את זה?
<שמעון אליאל: יש כל מיני שיקולים.
<שלום בן משה: הטענה שלהם שזה לא בטיחותי.
<שלום בן משה: אנחנו הוכחנו שזה לא נכון.
<שמעון אליאל: זהו.
<שמעון אליאל: יש פיתרון.
<שמעון אליאל: יש כל מיני סיבות שאפשרי להתמודד איתן.
<שמעון סוסן: סמדר את רוצה להגיד משהו?
<שמעון סוסן: דודי, אני מבקש שסמדר שלי, יועצת מקצועית, תאמר איזה משפט אחד נוסף.
דוד אמסלם: בבקשה, אפילו שניים.
<סמדר הכהן: אפילו שניים, כן.
<סמדר הכהן: אני רוצה לשים את התושבים קצת בראש הפירמידה.
דוד אמסלם: הם שם כל הזמן אצלי.
<סמדר הכהן: אז זהו, אני יודעת שאצלכם הם בראש הפירמידה ולכן אני אומרת.
<סמדר הכהן: כי בסופו של דבר ואנחנו את כל מה שנאמר פה על השדה ועל כמות הנוסעים אנחנו יודעים, אבל בסופו של דבר כשמתקבלות תלונות כל הזמן במועצה, על תושבים שפריון העבודה יורד בגלל שהם עייפים, הם עם כאבי ראש, הם לא מצליחים לתפקד.
<סמדר הכהן: על ילדים שאותו דבר, שמתעוררים.
<סמדר הכהן: יש פה אמא שיושבת לידי, יש לה ארבעה ילדים והיא אומרת הילדים מתעוררים בלילה.
<סמדר הכהן: אז מתעוררים בלילה, אין שינה רציפה.
<סמדר הכהן: אנשים יושבים בבתים עם המזגנים, עם המיגון האקוסטי והם לא יכולים לדבר.
<סמדר הכהן: הם צריכים לעשות הפסקות.
<סמדר הכהן: זה נקודה שהרבה מאד פעמים ובהרבה מאד דיונים נעלמת.
<סמדר הכהן: נכון יש תמ"א ונכון שיש רצון שיהיו שמיים פתוחים ואנחנו מכירים את הכל וכולנו טסים וכולנו רוצים לטוס, אבל בסופו של דבר אם התחלואה גדולה ופריון העבודה יורד והלימודים והמחלות ואני לא יודעת מה עוד, אז מה עשינו בזה?
<סמדר הכהן: מה עשינו בזה?
דוד אמסלם: הבנתי, סמדר.
<אשר בן שושן: כן, אם יורשה לי, רק בשביל להכניס את הדברים בקונטקסט הנכון.
<אשר בן שושן: תודה לך אדוני.
<אשר בן שושן: אני אשר בן שושן, מנהל הרשות לתחבורה, תנועה וחנייה של עיריית תל אביב-יפו.
דוד אמסלם: זה גם באוויר, דרך אגב, או רק בקרקע, אתה?
<אשר בן שושן: אני, אתה רואה, גם ביבשה וגם בים.
דוד אמסלם: כולל בעומק?
<קריאה: דרך אגב, גובים על מה שעובר מעליהם.
<קריאה: זה המקום היחיד - - -
דוד אמסלם: אתם גובים ארנונה על הסיפור של המטוסים?
<אשר בן שושן: לא, עוד לא.
<אשר בן שושן: עוד לא.
<חיים ביבס: תל אביב הכל עושה כסף.
<אשר בן שושן: חיים זה לא-.
<אשר בן שושן: עכשיו בתור מה ההערה הזאת הייתה, כראש עירייה - - -
דוד אמסלם: אשר, אשר, תהיה קצת קליל.
דוד אמסלם: אל תהייה - - -
<אשר בן שושן: אני קליל וזה בסדר.
<חיים ביבס: אני מוכן להתחלף איתך.
<חיים ביבס: אני אגבה על חנייה באוויר.
<אשר בן שושן: רק בשביל להכניס את העסק לקונטקסט ואני בוודאי לא מקל ראש בדברים שנאמרו פה על ידי ראשי הערים, חלילה.
<אשר בן שושן: ובסוף יש לנו רק שדה תעופה אחד.
<אשר בן שושן: יש לנו רק מדינה אחת ואין ספק שהפתרון של השדה המשלים הוא פתרון שבטווח הארוך צריך לתת לפחות את המענה.
<אשר בן שושן: בהקשר של שלב הביניים, רק בשביל לסבר את האוזן, כרגע מי שסובל הכי הרבה הם תושבי עיריית תל אביב.
<אשר בן שושן: תושבי העיר תל אביב, בעיקר החלק של דרום תל אביב.
<אשר בן שושן: והכמות הכי גדולה שניזוקה היא תושבי תל אביב.
<אשר בן שושן: היקף הנחיתות בלילה נכון להיום, שמתבצעות מעל המסלול של תל אביב ה-12, 70% מהנחיתות הליליות מתבצעות רק מעל המסלול התל אביבי.
<אשר בן שושן: כל הנחיתות, 100% מהנחיתות מהשעה אחת בלילה, אפרופו שינה, שאני מסכים שיש פה לא מעט בעייתיות, מהשעה אחת עד שעה שש בבוקר, מאה אחוז מהנחיתות הן רק מעל המסלול התל אביבי.
<חיים ביבס: אפשר להסביר לו גם למה.
<חיים ביבס: צריך להבין.
<חיים ביבס: זה בגלל הרוח.
<חיים ביבס: עד שעה מסוימת חייבים לעבור - - -
<קריאה: אולי בגלל שזה הכי גבוה.
<אשר בן שושן: חיים, ממש לא.
<אשר בן שושן: ממש לא.
דוד אמסלם: אבל אשר, זה לא חשוב מה הסיבה.
דוד אמסלם: זה בפועל מה שקורה.
<אשר בן שושן: אלף.
<אשר בן שושן: והגורם היחידי ולמיטב הבנתי, אפרופו מה שאתה הגדרת, נכון להיום, עד עצם היום הזה קיימת חריגה שלמיטב הבנתי היא רק בתל אביב לצורך העניין.
<אשר בן שושן: מתשריט 3, שאני מוצא בחלק מהתמ"א, שנמצא בחריגה מאד מאד משמעותית.
<אשר בן שושן: נכון, היא קטנה, אבל היא עדיין חריגה מאד משמעותית ולטעמנו - - -
דוד אמסלם: מה הכוונה שלך חריגה?
<אשר בן שושן: על בסיס תשריט 3 - - -
<אהרון גל: תסביר מה זה תשריט 3, שהוא יבין.
<אשר בן שושן: תשריט 3 הוא חלק מהתמ"א המדוברת - - - בין היתר - - -
<אשר בן שושן: ויש פה את מינהל התכנון, ש - - - שאת עוצמת הרעש, אצבעות הרעש - - -
דוד אמסלם: אתה מדבר איתי כרגע על מדידות הרעש?
<אשר בן שושן: בין היתר.
<אשר בן שושן: ואני אומר שאנחנו נמצאים במצב שעל פי תשריט 3, מעל העיר תל אביב-יפו, קיימת חריגה שמתמשכת פרק זמן לא מבוטל ומתקיימים לא מעט הליכים, בין אם הליכים משפטיים, בין אם הליכים תכנוניים, בשביל בסופו של יום לנסות, לראות איך מחלקים את הצדק החלוקתי הזה, לצורך העניין - - -
דוד אמסלם: נושא הסבל.
<אשר בן שושן: נכון.
<אשר בן שושן: והדברים צריכים להיות בסך הכל בראייה, בפרספקטיבה וגם באחריות לאומית לכל דבר ועניין.
דוד אמסלם: אני רוצה ברשותכם לשמוע את רת"א.
דוד אמסלם: לא צריך, אני כבר הבנתי את התושבים.
דוד אמסלם: נחזור פה, נחזור שם, נוסיף עוד איזה כאב פה, כאב שם.
דוד אמסלם: קודם כל רשות תעופה אזרחית, תגדיר לי את התפקיד של הרשות.
<מוטי שמואלי: מוט שמואלי מרשות התעופה האזרחית.
<מוטי שמואלי: רשות התעופה האזרחית יש לה חלק פה במנגנון השלם של כל הנושא הזה של נחיתות בנתב"ג.
<מוטי שמואלי: יש פה את התמ"א שהוזכרה, שהיא - - -
דוד אמסלם: לא, לא, מוטי, תסביר לי קודם כל – אני לא מכיר את הרשות.
דוד אמסלם: תסביר לי מה תחומי האחריות של רשות התעופה האזרחית.
<מוטי שמואלי: רשות התעופה האזרחית היא רשות, יחידת סמך במשרד התחבורה.
דוד אמסלם: את זה עד עכשיו הבנו.
<מוטי שמואלי: שאחראית על הרגולציה בתחום התעופה האזרחית.
דוד אמסלם: זאת אומרת היא קובעת את הכללים בנושא התעופה בארץ?
<מוטי שמואלי: באופן כללי כן.
דוד אמסלם: מי מוביל את התמ"אות?
דוד אמסלם: היא מובילה את התמ"אות?
<מוטי שמואלי: זהו, שאת התמ"א, או בכלל את הנושאים התכנוניים, הם חלק מתהליכי התכנון במסגרת חוק התכנון והבנייה.
דוד אמסלם: כן, אני מכיר את זה.
<מוטי שמואלי: אז אני אומר - - -
דוד אמסלם: אז אולי אני אשאל את השאלה קצת אחרת.
דוד אמסלם: תראה, אנחנו מדברים על חוק התכנון והבנייה, אבל מי שאחראי למשל להוביל בניית בתי ספר זה משרד החינוך.
דוד אמסלם: מי שאחראי לבנות בסיסי צה"ל זה צה"ל וכו'.
דוד אמסלם: לכן שדה התעופה נשמע לי הגיוני שזה אתה.
דוד אמסלם: אני לא אמרתי שאתה תתכנן, אבל אתה צריך לדאוג שמישהו אחר יעשה את התכנון.
דוד אמסלם: או שאתה - - -
דוד אמסלם: אתה מפעיל את המערכות.
דוד אמסלם: את הכללים, את כללי התעופה אתם קובעים?
דוד אמסלם: זאת אומרת אני יכול לומר בגדול שאתם בעצם אחראים על כל מה שנקרא נושא התעופה במדינת ישראל בכל הרבדים שלו?
<מוטי שמואלי: כן.
<מוטי שמואלי: שוב, לא במקרה שיש תמ"א.
דוד אמסלם: הרגולטורים, לא התפעוליים.
דוד אמסלם: אתם לא מתפעלים מטוסים ולא מתפעלים שדות תעופה, בסדר?
דוד אמסלם: מי בעצם אחראי למימוש התמ"א?
<מוטי שמואלי: אז קודם כל על מימוש התמ"א אחראי על כל מי שכפוף למה שכתוב בה.
דוד אמסלם: כן, ומי אמור לאכוף את התמ"א?
<מוטי שמואלי: מי שאמור לאכוף זה מי שאמור לאכוף בכלל את דיני התכנון והבנייה.
<מוטי שמואלי: זה עניין של - - -
דוד אמסלם: אה, זאת אומרת אתה בעצם אומר שמינהל התכנון אמור לבדוק מדוע לא מתקיימת-.
דוד אמסלם: נגיד מדוע רשות שדות התעופה לא עומדים בהנחיות התמ"איות שהם צריכים לעמוד בהן?
<מוטי שמואלי: אז התשובה פה היא הרבה יותר - - -
דוד אמסלם: שזה אתם.
<מוטי שמואלי: לא, רגע.
<מוטי שמואלי: במסגרת התמ"א יש גופים ומנגנונים שאמורים לנטר, לבדוק באופן רציף כל שנה את העמידה בתמ"א וזה מנגנונים שמתקיימים.
<מוטי שמואלי: נמצאת פה גם נציגת מינהל התכנון אילנה שפרן, שהיא גם יושבת ראש הוועדה הזאת וזאת ועדה שמתכנסת בצורה איטית ולפחות פעם בשנה בודקת את העמידה בתמ"א וכל מה שקשור לרעש.
דוד אמסלם: בוא אני אתן לך דוגמא.
דוד אמסלם: מוטי, בוא נעשה משהו אחר.
<מוטי שמואלי: רגע, אני מיד מגיע למה שאתה רוצה.
דוד אמסלם: לא, אני אתן דוגמא.
דוד אמסלם: אני הבנתי מהחברה, שבמסגרת תמ"א שאושר בשנת 1997, - - - הישנה.
דוד אמסלם: דרך אגב, חלק גדול מאד מהתמ"אות של מדינת ישראל הם תמ"אות הרבה יותר ותיקות.
דוד אמסלם: אז בעצם צריך להיות שדה משלים.
<מוטי שמואלי: נכון.
דוד אמסלם: אני מניח שזה לא שאלה תכנונית, זו הנחיה תמ"אית שאתם צריכים לדאוג לה ברמת התעופה.
דוד אמסלם: הרי זה לא בא – ברגע שיש שדה, אז אולי הם מתחילים לתת את ההנחיות התכנוניות לשדה – איך לעשות, מה לעשות, איזה כבישים בגישה.
דוד אמסלם: כמו כל תכנון של כל פרויקט.
דוד אמסלם: אבל אני מניח ש - - -
<אילנה שפרן: רק זה לא הוראה בתמ"א, זה החלטה של מועצה, אבל זה לא הוראה בתמ"א.
דוד אמסלם: איזה מועצה?
<אילנה שפרן: המועצה הארצית לתכנון ובנייה.
דוד אמסלם: ומה המשמעות של אותה החלטה?
דוד אמסלם: הרי אם זה בחלק מתנאי ההיתר, אז זה חלק - - -
<אילנה שפרן: לא, לא, לא.
<אילנה שפרן: אז בוא נפריד.
<אילנה שפרן: אז אולי אחרי שמוטי יסיים אני אנסה לעשות סדר.
דוד אמסלם: תראה, דרך אגב, פחות חשוב לי ללכת לרזולוציה הזו.
דוד אמסלם: אני מזהה כרגע אותך ככתובת אחראית לכל הנושא של התפעול.
דוד אמסלם: זאת אומרת לכל הנושא של הרגולציה במדינת ישראל בנושא התעופה.
דוד אמסלם: אז אם המדינה החליטה – ואני לא יודע מי זה המדינה כרגע ומי הכניס את העניין הזה, וכרגע היא אמרה לי שזו החלטה רק של הוועדה הארצית.
דוד אמסלם: זה היה הוועדה הארצית?
דוד אמסלם: המועצה הארצית ואני לא יודע כרגע מה המשמעות החוקית להחלטות של המועצה הארצית.
דוד אמסלם: יכול להיות שנתפלפל פה שעתיים ובסוף יסתבר לנו שסתם קיבלו החלטה ואין לה שום משמעות.
דוד אמסלם: אז אולי נתקשר אליהם, נגיד להם אל תקבלו יותר החלטות בגלל שאין לזה שום משמעות.
דוד אמסלם: אבל אתה מבין שאם הייתה החלטה בשנת 1997 לשדה משלים, אז ברור שצריך.
דוד אמסלם: היום אנחנו נמצאים כמעט 20 שנה אחרי ועוד לא מצאנו שדה משלים.
דוד אמסלם: דבר שני, הבנתי שגם הפול קפאסיטי של השדה נקבע על 16 מיליון נוסעים.
דוד אמסלם: אני לא נכנס למה, אבל זה נקבע ודרך אגב אני בטוח שכשזה נקבע זה היה נראה איזה יעד רחוק שלא נגיע אליו.
דוד אמסלם: והיום אנחנו כבר גולשים ל-20 מיליון.
דוד אמסלם: זה גם הנחיה תמ"אית או לא?
דוד אמסלם: זה גם בתמ"א או שזה גם סתם?
<אילנה שפרן: לא.
דוד אמסלם: זה גם סתם.
<אילנה שפרן: זה לא סתם.
<אילנה שפרן: זה הכיוון שלפיו בנו.
<אילנה שפרן: כשאתה מקבל החלטה אתה אומר אני רוצה להגיע כזה.
דוד אמסלם: כן, כן, הבנתי.
<אילנה שפרן: אבל זה לא איזו החלטה שאומרת - - -
דוד אמסלם: זה מין איזה רצון טוב של המדינה.
<אילנה שפרן: זה לא רצון טוב, זה כיוון יעד.
<אילנה שפרן: כשאתה מתכנן - - -
דוד אמסלם: כיוון, כן.
דוד אמסלם: יש הרבה כיווני יעדים.
<אילנה שפרן: אז זה היעד שאליו - - -
דוד אמסלם: תראי, אני עושה הבנה בין הנחיות לבין מה אני רוצה.
דוד אמסלם: מה אני רוצה?
דוד אמסלם: את יודעת, המדינה קמה כל בוקר - - -
<אילנה שפרן: זאת המטרה של ה- - -
דוד אמסלם: כל בוקר קמים אנשים במדינה ויש להם כל מיני פנטזיות.
דוד אמסלם: אבל אנחנו לא עוסקים בזה.
דוד אמסלם: אני שואל כרגע אם זה הנחיות לגבי התפעול של שדה התעופה, זה מקבל תפנית.
דוד אמסלם: אם זה סתם יעד של מישהו שבא לו, בגלל שהוא חושש ש-16 מיליון נוסעים סותמים את הדיו פרי והוא רוצה עוד אחד, אז זו שאלה אחרת.
<אילנה שפרן: זה לא יעד סתם של מישהו.
<אילנה שפרן: ככה עושים תכנית.
<אילנה שפרן: אתה יודע למה אתה מכוון ו - - -
דוד אמסלם: מה המשקל של מה שכתוב בדברים האלה?
<אילנה שפרן: בתוך הוראות התמ"א אין הגבלה על מספר המשתמשים.
דוד אמסלם: הרי זה בילד אין בתמ"א.
דוד אמסלם: הרי זה חייב להיות חלק מהתכנון המהותי.
<אילנה שפרן: זה חלק - - -
דוד אמסלם: אז למה זה נראה לך משהו זניח?
<אילנה שפרן: אני - - -
דוד אמסלם: הרי אם הייתי אומר לך שבשדה התעופה הזה יש בו 200 מיליון איש, היית אומרת זה לא יכול להיות, לא מתפקדים.
דוד אמסלם: המערכות לא מתפקדות, יש שם בעיית תחבורה, יהיה בעיות זה, יהיה בעיות זה.
דוד אמסלם: אנחנו לא היינו מקדמים את התמ"א.
דוד אמסלם: אז איך את אומרת לי שזה לא חלק אינטגראלי מהתכנון?
<אילנה שפרן: אין פה הוראה שאמרה במשתמש ה-16 מיליון ואחד לא יוכל להיכנס לשדה התעופה.
<אילנה שפרן: אין נוראה.
דוד אמסלם: ושניים, ושלושה?
דוד אמסלם: ועוד ארבעה מיליון יותר?
<אילנה שפרן: לא, אין הוראה.
<אילנה שפרן: אתה שואל מה כתוב?
<אילנה שפרן: אין הוראה שאוסרת - - -
דוד אמסלם: למה אין הוראה כזו?
<אילנה שפרן: כי הוראות בדרך כלל לא מתייחסות למספר מאד ספציפי.
<אילנה שפרן: כי איך תמנע את הכניסה של ה-16 מיליון ושלושה?
דוד אמסלם: אני אגיד לך, זה בדיוק מה שאני חושש שהטעות והכשל שלכם.
דוד אמסלם: כשאתה מתכנן תכנון, אתה נותן הנחיות שהתכנון יתפקד.
דוד אמסלם: אתה לא מנותק.
דוד אמסלם: אתה לא מנותק מהמציאות.
דוד אמסלם: אז אם אנחנו מחליטים לבנות שדה תעופה ל-16 מיליון, אז אנחנו כבר ב-15 מיליון נתחיל לתכנן את הגידול שלו ולא נחכה שיהיה 500 מיליון ואז ניזכר, למה הכל נסתם והכל התפרק לנו.
<אילנה שפרן: אתה צודק במאה אחוז והיום - - -
<קריאה: אבל יש הגדרה של עומס, לא?
<אילנה שפרן: רק שנייה.
<אילנה שפרן: אתה צודק במאה אחוז.
<אילנה שפרן: ביום שאישרו את התכנית הזאת, שזה היה לפני 20 שנה, בדיוק 20 שנה - - -
<אילנה שפרן: 20 שנה, המועצה הארצית, כמו שאמרתי, נתנה הוראה כבר להכין תכנית לשדה נוסף.
<אילנה שפרן: באמת הוכנה תכנית לשדה נוסף.
<אילנה שפרן: זה הגיע לממשלה בשנת 2005, לשדה בנבטים ומערכת הביטחון הטילה וטו על הדבר הזה והתכנית לשדה הנוסף לא אושרה.
<אילנה שפרן: אז אי אפשר להגיד שנזכרנו ברגע שהגיע ה-16 מיליון - - -
דוד אמסלם: מה השם שלך בבקשה?
<אילנה שפרן: אילנה שפרן.
דוד אמסלם: מה התפקיד שלך, אילנה?
<אילנה שפרן: אני ראש אגף תחבורה במינהל התכנון.
דוד אמסלם: תשמעי אילנה, אני כרגע לא שואל אם עשיתם מאמצים.
<אילנה שפרן: לא, אני מסבירה.
דוד אמסלם: אתם צריכים לתת פתרונות לתושבי מדינת ישראל אם אתם יודעים.
דוד אמסלם: אם אתם לא יודעים, תביאו אנשים שיודעים לתת את התכנית.
<אילנה שפרן: אז אני אסביר לך תיכף מה אנחנו - - -
דוד אמסלם: את התשובות.
דוד אמסלם: את לא צריכה לספר לי כאן כמה עבדתם קשה ולא הצלחתם.
דוד אמסלם: זה פשוט חשוב לי.
<אילנה שפרן: זה לא מה שאני באה להגיד.
דוד אמסלם: אני חושב שאם זה התפקיד שלך, אז את צריכה לייצר כרגע פתרונות.
דוד אמסלם: אני לא בקטע של הבעיות, אני בקטע של הפתרונות.
<אילנה שפרן: אדוני, אני אשמח להגיד לך מה הפתרונות.
<אילנה שפרן: בסדר, ברגע שתיתן לי לדבר, בשמחה.
<אילנה שפרן: אני גם רוצה להסביר קצת את הפרטים שקיבלו קצת תפנית מהמציאות, כי נאמרו פה דברים לא - - -
דוד אמסלם: טוב, בסדר, אני אחזור אלייך, בגלל שאת נכנסת כבר.
דוד אמסלם: זאת אומרת אנחנו זגזגנו בין שניכם.
דוד אמסלם: אני אחזור חזרה למוטי ואחרי זה אני אחזור אלייך, אילנה.
<אילנה שפרן: כן, בשמחה.
דוד אמסלם: מוטי תגיד לי, מה התפקיד שלכם בכל הסיפור הזה?
דוד אמסלם: אתם קמים בבוקר, מה אתה עושה בכל זה?
דוד אמסלם: אתה שומע מה קורה כאן.
דוד אמסלם: יש כאן כמה יישובים שאין להם חיים.
דוד אמסלם: כמעט כל היישובים בסביבה.
דוד אמסלם: זה התחיל בתל אביב, דרך אגב, אני מניח.
דוד אמסלם: אני מקבל את מה שאמר אשר ואני גם מדי פעם טס, אז אני רואה.
דוד אמסלם: אז באמת רוב הנחיתות עולות על תל אביב.
דוד אמסלם: יש את כל היישובים בסביבה ואתם רואים את העניין, אתם רואים את פונקציית הגידול.
דוד אמסלם: הרי אתם לא אטומים.
דוד אמסלם: ואתה קם בבוקר, מה אתה עושה?
<מוטי שמואלי: אז ככה, מה שאנחנו עושים גם מעוגן בחוק שמגדיר את הסמכויות שלנו והתפקיד של מנהל רת"א הוא במסגרת התמ"א כי הוא לא מעל התמ"א, להגדיר לרשות שדות התעופה את אופן ההפעלה המבצעית בצורה כזאת שתאזן – וזה המשחק פה – לאזן בין הצורך להיענות לביקושים והביקושים עולים ואני חושב שאף אחד לא יגיד שזה דבר שלילי, ובין הצורך לאזן את הצורך לתת מענה לביקושים, לבין באמת הסבל של התושבים והרצון לחלק אותו - - -
דוד אמסלם: איך אתה מאזן את זה.
<מוטי שמואלי: אז חלק מהדברים הוזכרו פה.
<מוטי שמואלי: כבר בתחילת שנת 2014 פרסמנו הנחיות לתבנית טיפול מבצעי, הנחיות לרשות שדות התעופה איך להפנות את התנועה ולחלק אותה, ככה שקודם כל יעמדו בהוראות התמ"א ומעבר לזה באמת יעשו את החלוקה בצורה כזאת שיאזנו את הסבל ואת ה - - -
דוד אמסלם: זאת אומרת אתה אומר במקום שאחד יסבול 100%, שיסבלו נגיד 33%.
<מוטי שמואלי: חלק מהעניין זה באמת ליצור איזו שהיא חלוקה ש - - -
דוד אמסלם: דרך אגב, זה הדבר הכי פשוט.
יעל כהן-פארן: שוויון בנטל.
דוד אמסלם: במקום שתוציאו כסף ותסדרו שדה תעופה הכי טוב, בואו עכשיו בואו נפזר את הסבל.
<שלום בן משה: זה נקרא שוויון בסבל.
<מוטי שמואלי: זה לא במקום.
<מוטי שמואלי: אני מניח שאילנה תיכנס לזה, אבל היום אנחנו נמצאים בשלב מאד מתקדם בכמה מישורים של קידום שדה תעופה משלים לנתב"ג.
<מוטי שמואלי: זה לא סוד אגב, שיש הרבה מאד התנגדויות לתהליך בכלל ולמיקומים בפרט, ויש גם לא מעט דיונים בכנסת בעניין הזה של יהיה במקום כזה או לא יהיה במקום אחר.
<מוטי שמואלי: אבל יש כן תהליך מאד משמעותי של קידום שדה תעופה משלים לנתב"ג בינלאומי - - -
<מוטי שמואלי: התהליך עצמו, יש החלטת ממשלה - - -
<אילנה שפרן: אנחנו מוכנים - - -
דוד אמסלם: לא, לא, אני לא אוהב.
דוד אמסלם: מה זה תהליכים?
דוד אמסלם: אני יודע מה זה בסוף איפה, לא תהליכים.
דוד אמסלם: זה שאתה מוסר להוא, אתה יודע, כשאתה מתכדרר לרוחב, אין משמעות למשחק.
דוד אמסלם: אז יש החלטת ממשלה ששדה משלים יוקם בעמק יזרעאל, בכפוף לבדיקה לפי חוק התכנון והבנייה ושני הדברים האלה מבוצעים.
דוד אמסלם: יש גם בדיקה - - -
דוד אמסלם: מתי הייתה ההחלטה?
<מוטי שמואלי: באוקטובר 2014.
דוד אמסלם: נו, ומה עשיתם מאז עד היום?
דוד אמסלם: עברו שנתיים.
דוד אמסלם: אחרי שיצאתם לחופש והכל, מה עשיתם?
<מוטי שמואלי: לא יצאנו לחופש.
<מוטי שמואלי: מה שיש בינתיים - - -
<קריאה: זה בניגוד לנבטים, כן.
דוד אמסלם: שלוש שנים, סליחה.
<מוטי שמואלי: יש החלטת ממשלה, אני לא אבוא ואגיד אם היא טובה או לא טובה.
<קריאה: בשביל זה יושבים פה בוועדה.
<מוטי שמואלי: אז אחד יש בדיקת ייתכנות מאד משמעותית שרצה כבר שנה וחצי לגבי רמת דוד בעמק יזרעאל, להתאמה שלו התעופתית ואנחנו נמצאים היום כבר עם דו"חות מאד מקצועיים ומפורטים ביחד עם משרד הביטחון, ואילנה שפרן הזכירה פה את המעורבות של משרד הביטחון וחיל האוויר.
<מוטי שמואלי: אנחנו עושים את הבדיקה הזאת יחד עם משרד הביטחון וחיל האוויר בשיתוף פעולה ויש ייתכנות מאד משמעותית להקים שם שדה משותף – צבאי ואזרחי.
<מוטי שמואלי: זה לא סופי.
<מוטי שמואלי: יש עוד לא מעט דברים שצריך לבדוק ולתכנן.
דוד אמסלם: כמה שנים ייקח - - -
<קריאה: באיזה גודל?
דוד אמסלם: חברה, מספיק.
דוד אמסלם: דרך אגב, גם שנה שעברה – אומרת לי מנהלת הוועדה שדיברתם על זה.
דוד אמסלם: לפני שלוש שנים, סליחה.
דוד אמסלם: כמה שנים לדעתכם עד שתקבלו החלטה?
דוד אמסלם: 20 שנה תהיה החלטה לדעתך?
<מוטי שמואלי: אז החלטה, צריך להפריד את ההחלטות.
דוד אמסלם: או שאני אביא את הבן שלי עכשיו מהצבא שיישמע את הדיון כדי שיעקוב אחרי שאני לא אהיה פה.
<מוטי שמואלי: ההחלטה לגבי המיקום שלו זה במסגרת בדיקה שגם היא מקודמת על ידי מינהל התכנון ואילנה תפרט על זה בהמשך.
<מוטי שמואלי: זה לגבי ההחלטה הסופית.
<מוטי שמואלי: לגבי הייתכנות של רמת דוד כשדה, אם וכאשר באמת יוחלט שזה האתר לפי החלטת הממשלה, אז בהחלט יש ייתכנות ונעשים פה מאמצים כל הזמן במקביל יחד עם חיל האוויר, לתכנן מחדש את המחנה הצבאי, לתכנן את השדה - - -
דוד אמסלם: הבנתי מוטי.
דוד אמסלם: בוא אני אשאל אותך עוד שתי שאלות.
דוד אמסלם: נתקדם, בגלל שאני כרגע איתך בפריילוף.
דוד אמסלם: לא קיבלתי שום תשובה מעשית.
דוד אמסלם: אני שואל שאלה אחרת, בוא תתייחס למה שאמר שימי.
דוד אמסלם: הוא אומר שבגלל קטע, יש טכנולוגיה ואם משתמשים בה אז זה מקל עליהם קצת את הסבל ולא מכביד על אחרים.
דוד אמסלם: זאת אומרת אני לא בקטע של לדלג את הבעיה מאלה לאלה.
<שלום בן משה: הנתיב מעל כביש מספר 6.
<שלום בן משה: אתה יודע.
<מוטי שמואלי: קודם כל יש כזה - - -
<רזיאל אחרק: אגב, הוא הוציא מכתב ב-31 באוקטובר 2012 ובו הוא כותב, הוא בעצמו, שבתחילת שנת 2014 הולך להשתדרג מסלול 21 והוא כותב ככה, בסעיף ד': "תכנון הליכי נחיתת מכשירים מדויקים באמצעות שימוש בכלי ניווט מבוסס ביצועים מתקדמים PBN למסלול 21, כך שיתאפשר לבצע תהליך נחיתה במסלול 21 במינימום מעבר מעל יישובים בתנאי מזג אוויר מתאימים".
<רזיאל אחרק: וזו הייתה הבקשה בעצם של ראש העיר שלנו.
<רזיאל אחרק: הוא אמר לך.
<רזיאל אחרק: רזיאל אחרק.
<רזיאל אחרק: אני חבר מועצת עיריית ראש העין.
דוד אמסלם: עכשיו בזבזת לי עוד דקה וחצי ואין לי זמן.
דוד אמסלם: אני שואל, תיאר שימי איזו שהיא טכנולוגיה שיכולה להסיט את המסלול ולהקל עליהם במעט.
<מוטי שמואלי: יש נתיב כזה.
<מוטי שמואלי: הוא אכן פורסם, הוא תוכנן, הוא פורסם, הוא קיים ואכן גם משתמשים בו.
<מוטי שמואלי: הבעיה היא שבגלל הרצון לעקוף לא רק את כוכב יאיר אלא גם את ראש העין, כי אחרת מה עשינו בזה.
<מוטי שמואלי: אם אנחנו עוקפים את כוכב יאיר, אבל הפנייה לנחיתה – בסוף צריך להתיישר לכיוון של המסלול.
<מוטי שמואלי: אם הפנייה תהיה מעל העיר ראש העין, ייגרם סבל יותר גרוע ממה שהיום.
<מוטי שמואלי: בגלל הרצון לעקוף את ראש העין מדרום ולהתיישר ממש ברגע האחרון אל הכיוון של המסלול, הוא תוכנן ככה שבאמת הקטע האחרון בכיוון המסלול הוא קצר מדי וכשזה הופעל, וזה הופעל בנובמבר שנה שעברה, הופעל יום וחצי או יומיים וקיבלנו פניות גם מחברות תעופה וגם מטייסים, שזה - - -
דוד אמסלם: זאת אומרת אתה אומר שהפתרון עדיין לא אופטימאלי, לכן אתם לא יכולים להפעיל אותו.
<שלום בן משה: לא, זה מטעמים של - - -
<אשר בן שושן: הם קיבלו פניות מטעמי נוחות.
<שלום בן משה: זה טעמי נוחות.
<אשר בן שושן: נוחות של הטייסים.
<רזיאל אחרק: נוחות, לא בטיחות.
<רזיאל אחרק: (היו"ר – יעל כהן-פארן)
יעל כהן-פארן: לא בטיחות?
<אשר בן שושן: לא, זה נוחות של הטייסים, לא בטיחות.
<רזיאל אחרק: רק נוחות.
<רזיאל אחרק: הוא צריך 4 מייל ויש לו אותם.
יעל כהן-פארן: טוב, השאלה היא האם זה מטעמי נוחות, שקיבלתם את הפניות או בטיחות?
יעל כהן-פארן: כי באמת יש פה פער בין שתי תלונות כאלה.
<מוטי שמואלי: הסיבה שאנחנו לא מנחים על שימוש קבוע בנתיב העוקף את ראש העין, היא אך ורק מטעמי בטיחות, בטיחות טיס, שזאת האחריות שלנו.
<מוטי שמואלי: אנחנו רגולטור בתחום הבטיחות.
<מוטי שמואלי: נכון, זה גם קשור לנוחות ההפעלה של כלי הטיס.
<מוטי שמואלי: הקשר בין נוחות ההפעלה לבין בטיחות הוא מאד ברור.
<מוטי שמואלי: זה לא איזה פינוק.
<מוטי שמואלי: זה לא איזה משהו ש - - -
<אשר בן שושן: מה מסכן פה?
<שלום בן משה: שמואלי - - -
יעל כהן-פארן: רגע, איפה הסכנה?
<מוטי שמואלי: הסכנה היא בכך שבגלל שהפנייה היא מאד מאוחרת והיא מאד ברגע האחרון, נוצר מצב שכלי הטיס לא מיוצב מספיק זמן לפני הנחיתה.
<מוטי שמואלי: זה לא קיים באף נחיתה על שום מסלול אחר.
<מוטי שמואלי: למרות שהטכנולוגיה קיימת, אנחנו עושים בה שימוש במסלול אחר, זה שבא מכיוון מודיעין, אבל לא עובר מעל מודיעין.
<מוטי שמואלי: שם אורכי הקטעים ואורך הקטע האחרון לנחיתה הוא יותר ארוך.
<מוטי שמואלי: אפשר לעשות את אותו דבר גם מצפון על מסלול 21, לא יפתור אגב את הבעיה לאלה שסובלים הכי הרבה – למזור ובארות יצחק.
<אשר בן שושן: אמרנו, אמרנו.
<מוטי שמואלי: לא יפתור, אבל כדי למנוע את הרעש מראש העין, אז באמת הפנייה נעשתה מאד מאוחר והתברר שזה יוצר - - - שבהם כלי הטיס לא מיוצבים מספיק מוקדם.
<מוטי שמואלי: בטיחות נטו.
<מוטי שמואלי: ברגע שנצליח להתגבר על זה, אם נצליח - - -
יעל כהן-פארן: איך אפשר יהיה להתגבר על זה?
<מוטי שמואלי: אז אנחנו מנסים לעשות כל מיני בדיקות איך לשנות את הפנייה וכו'.
<מוטי שמואלי: אני לא אישר בשורות בעניין הזה, בגלל שזה קטע קצר מדי.
יעל כהן-פארן: יש אפשרות להסתובב במקום אחר?
יעל כהן-פארן: צפונה בכלל משם?
<מוטי שמואלי: מעל ראש העין כן.
יעל כהן-פארן: לא, יותר צפונה משם.
יעל כהן-פארן: אפילו לא מעל ראש העין.
<מוטי שמואלי: יותר צפונה זה לא פותר - - -
יעל כהן-פארן: זה לא קיים?
<מוטי שמואלי: יותר צפונה, קיים.
<מוטי שמואלי: יש היום.
<מוטי שמואלי: זה הנתיב שעובר מעל ראש העין.
<מוטי שמואלי: חשוב להגיד וזה לא - - -
<שלום בן משה: מר שמואלי - - -