GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<חזקיה העצני: אני אומר שצריך לבדוק.
<חזקיה העצני: אני בדקתי גם בירושלים וגם בתל אביב.
דוד אמסלם: אתה מעכב אותי ואני אסביר גם למה.
דוד אמסלם: בוא נניח שיש עכשיו פרויקט במרכז תל אביב במקום הכי יקר בארץ, בו יש בניין בן ארבע קומות ואנחנו רוצים עכשיו לחדש את המראה שלו.
דוד אמסלם: אם אני עכשיו מנהל משא ומתן מול יזם, ואני מבין שאם אני אתן לו רק עוד חצי קומה, זה משתלם לו כלכלית, אני אתן לו רק עוד חצי קומה.
<חזקיה העצני: לא אמרתי שלא.
דוד אמסלם: אם הוא ירצה גם שכירות, אני אצטרך לתת לו עוד חצי קומה.
דוד אמסלם: לכן אני לא חושב שבמסגרת הזאת אנחנו אמורים לפתור עוד בעיות.
דוד אמסלם: אם הבניין נראה כמו שצריך, לא צריך כלום.
דוד אמסלם: תשאיר אותו כך וסע למקום אחר.
דוד אמסלם: זאת הגישה שלי.
דוד אמסלם: בזה אני מסיים את העניין.
דוד אמסלם: הערות נוספות.
דוד אמסלם: עדיין לא הקראתי את החוק ואני רוצה להתקדם.
<אמיר הלר: שתי הערות.
<אמיר הלר: לגבי ועדת המשנה.
<אמיר הלר: תומר העלה את זה אבל הוא שכח לציין בסוגיות שבאמת דיברנו על זה בדיונים הקודמים.
<אמיר הלר: תהיה ועדה ספציפית של הוותמ"ל.
<אמיר הלר: אחד החששות שלהם הוא שזה יתקע את התכניות הרגילות.
<אמיר הלר: נכון שתהיה ועדה ספציפית שתתמחה בזה עם נציגי הרשות להתחדשות עירונית.
דוד אמסלם: אני חושב שבוותמ"ל צריכה להיות התמחות בתוך הוועדה של מישהו שעוסק רק בנושא של התחדשות עירונית.
דוד אמסלם: זה לא מדבר אחד עם השני.
דוד אמסלם: אני כבר הערתי את זה.
<מירי כהן: אני מסכימה עם זה אבל אני לא חושבת שזה עניין של חקיקה.
<מירי כהן: בניהול הפנימי שלי, ותאמינו לי שאני עושה את זה וכבר התקנים עומדים ומחכים על השולחן, יש אנשים שזאת תהיה ההתמחות שלהם.
דוד אמסלם: זה מה שיהיה הלכה למעשה.
דוד אמסלם: היא אומרת שזה הליך פנימי ולא בחקיקה.
<אמיר הלר: הלוואי היה גם בחקיקה.
<אמיר הלר: הערה שנייה היא לגבי היקף יחידות הדיור.
<אמיר הלר: זה בקושי יביא תכניות.
דוד אמסלם: אתה אומר שצריך להעלות את ה-500 או להוריד.
<אמיר הלר: להוריד.
<אמיר הלר: בוודאי להוריד.
<אמיר הלר: אני רוצה להסביר בעוד משפט אחד.
<אמיר הלר: כדי להגיע ל-500 יחידות דיור, אתה צריך פחות או יותר לפנות - - -
דוד אמסלם: אני עוצר אותך.
דוד אמסלם: אני לא הייתי מביא לוותמ"ל תכנית מהסוג הזה.
דוד אמסלם: תבין את הזווית שלי.
<אמיר הלר: אני מבין את הזווית שלך אבל רציתי שנייה להתייחס.
דוד אמסלם: באה המדינה ואומרת לך הלוואי שכלום לא יקרה, שיבוא במסלול הרגיל.
דוד אמסלם: אני מאמין שתכנית פינוי בינוי צריכה לעבור מסלול רגיל כי אלה תכניות מסובכות.
דוד אמסלם: אני חוזר על עצמי וזה מפריע לי.
דוד אמסלם: תראה, זה גוזל ממני זמן.
דוד אמסלם: את ההערה הזאת אני לא מקבל.
<אמיר הלר: אם אני אוכל להשלים את המשפט.
דוד אמסלם: לגבי זה, לא.
דוד אמסלם: אני לא אוריד מ-500.
דוד אמסלם: אני הייתי מעלה את זה.
דוד אמסלם: אמרתי להם שאני לא אוהב את זה אבל היות והמדינה הגישה את זה, אני לא בא עכשיו להגיד לשר האוצר שהוא טועה.
דוד אמסלם: אני אומר לו שהוא טועה אבל בכל אופן הוא שר האוצר ואני לא יכול לנהל אותו.
<אמיר הלר: אני לא המדינה ואני רוצה לנסות לשכנע אותך לחשוב אחרת.
דוד אמסלם: עזוב, אין לי זמן לזה עכשיו.
דוד אמסלם: תבוא אחר כך ותשכנע אותי.
דוד אמסלם: אני רוצה להתחיל את ההקראה.
<תומר רוזנר: הנושא הבא, הגדרת מקרקעי ישראל.
<תומר רוזנר: ביקשה במסגרת הדיונים הקודמים להכניס נושא של קרקע של רשות מקומית בהגדרה של מקרקעי ישראל כך שהיא תיחשב כקרקע ציבורית לצורך העניין.
<תומר רוזנר: ביקשו נציגי הממשלה לסייג את זה למעט קרקע שהופקעה.
<תומר רוזנר: אנחנו חושבים שלא נכון לסייג א הסייג הזה.
דוד אמסלם: קרקע שהופקעה לצורכי מה?
<ארז קמיניץ: ברור שזה לצורכי ציבור כאלה ואחרים.
דוד אמסלם: אז איך יכול להיות שבסוף אנחנו משרשרים אותה לאיזשהו מינוס?
<תומר רוזנר: זאת ההערה שלהם.
<תומר רוזנר: אני אומר שזה לא בדיוק נכון.
<תומר רוזנר: כיוון שגם במסגרת תכניות ותמ"ליות, אני מקווה מאוד, נכללים צורכי ציבור וניתנים מענים.
<ארז קמיניץ: זה לא כך.
דוד אמסלם: הסיפור מאוד פשוט.
דוד אמסלם: בצורכי ציבור, גם בקרקע רגילה, בסוף מאותה הקרקע יש הפרשות עד ארבעים אחוזים צורכי ציבור.
דוד אמסלם: אתה אומר שתבוא רשות שהפקיעה למשל קרקע בתכנית אחרת שלא עשו ועכשיו יש כאן עוד קרקע שהם צריכים להפקיע גם כאן עוד ארבעים אחוזים.
דוד אמסלם: הם ייקחו את הארבעים האחוזים האלה ויאמרו שזה פארק ונשאיר אותו כאן.
<תומר רוזנר: אני אסביר לך מה המענה.
<ארז קמיניץ: אנחנו מסתבכים עם סעיפים 195 ו-196.
<תומר רוזנר: אנחנו לא.
דוד אמסלם: אני אגיד לך למה אני לא רוצה.
דוד אמסלם: לא הסיפור של מסתבכים.
<ארז קמיניץ: סיבוך הוא מהותי.
<תומר רוזנר: אבל יש לך את זה גם היום.
דוד אמסלם: אני אגיד לך מה יקרה.
דוד אמסלם: תבוא עירייה, תפקיע קרקע לצורכי ציבור, ארבעים אחוזים.
דוד אמסלם: תבנה את הבינוי, תפתח נגיד שלושים אחוזים מתוך הארבעים אחוזים.
דוד אמסלם: היא לא צריכה את הכול.
דוד אמסלם: היא תשאיר עשרה אחוזים בצד ויהיה איזשהו מתחם שהוא גובל במתחם הזה וגם שם היא תעשה אותו הדבר.
דוד אמסלם: היא תגיד שאת עשרת האחוזים האלה היא תעביר.
דוד אמסלם: זה כבר שלה.
דוד אמסלם: היות ויש לה עשרה אחוזים, היא גם שותפה בפרויקט.
דוד אמסלם: זה משהו לא הגיוני.
דוד אמסלם: אתה בעצם מכריח את כל הערים לקחת את מקסימום ההפקעה, גם כשלא צריכים, כדי לעשות מזה מסחר עתידי.
<תומר רוזנר: מה שאנחנו אומרים זה בעצם לעשות מה שעושים היום.
<תומר רוזנר: גם היום אפשר במקרקעין ציבוריים.
<תומר רוזנר: ראשית, בעיית ההפקעה קיימת גם בהפקעות שר האוצר ולא ראיתי הגבלה.
<ארז קמיניץ: בהפקעות שר האוצר זה לא אותו הדבר.
<ארז קמיניץ: בהפקעות שר אוצר יש לך אחרי 25 שנים אז הקרקע הופכת להיות של -- -
<תומר רוזנר: אנחנו מקווים.
<ארז קמיניץ: מינהל מקרקעי ישראל בסופו של דבר, בניגוד לרשות מקומית, אמון על שיווקים ועל יצירה של ישובים חדשים ושכונות חדשות?
דוד אמסלם: תומר, עזוב.
<תומר רוזנר: אתה רוצה להחריג את זה?
דוד אמסלם: אני מבין את הראש שלך.
<תומר רוזנר: אני רק אומר שהם עושים את זה היום בוותמ"ל.
<ארז קמיניץ: מי אמר את זה?
<דקלה פרסקו: אמרתי שגם היום העשרים אחוזים יכולים להיות קרקע ואני לא מתווכחת אתכם.
<תומר רוזנר: אנחנו נחריג את זה.
<תומר רוזנר: אני לא מתווכח.
<תומר רוזנר: מחריגים את זה.
<תומר רוזנר: מחריגים את הקרקע שהופקעה.
דוד אמסלם: אפשר להתחיל בהקראה?
<תומר רוזנר: רוני מחליטה.
<רוני טיסר: בעמוד 9 בנוסח שמופיע בפניכם, פסקת משנה (ג) לעניין קביעת ההוראות לעניין יחידות הדיור.
דוד אמסלם: אני מבקש לא להפריע לה ואחר כך נשמע הערות.
<רוני טיסר: רק להבהיר שהשר אליו מתייחסים בסעיף, זה שר האוצר.
<רוני טיסר: "השר יקבע הוראות לעניין יחידות הדיור לעניין יחידות דיור להשכרה לטווח ארך במחיר מופחת שיכללו בקרקע שהיא בבעלות רשות מקומית.
<רוני טיסר: ורשאי הוא להחיל הוראות הקבועות בתוספת השישית לחוק התכנון בשינויים המחויבים ובהתאמות שיקבע".
<רוני טיסר: מי שיקבע את ההוראות לעניין יחידות הדיור בהישג יד, יהיה שר האוצר.
<רוני טיסר: אנחנו בעמוד 9, סעיף 3, פסקה (ג).
<רוני טיסר: (ג) בפסקה (2), במקום "במקרים חריגים" יבוא "במקרים שבהם הקרקע היא במחוז הצפון או במחוז הדרום וכן במקרים חריגים" ואחרי "בפסקה (1)" יבוא "או בפסקה (1א)".
<רוני טיסר: בהמשך לסיכום שנאמר קודם לכן, אנחנו נבהיר בנוסח שהאפשרות לסטייה מהשיעורים תהיה גם לגבי קרקע מרובת בעלים.
<תומר רוזנר: הסעיף הזה בעצם עוסק בדיור בהישג יד, בתכניות של המדינה היום יש שיעורים של שלושים אחוזים לפחות לדיור יד ויש אפשרות לחרוג מזה במקרים חריגים שמפורטים בחוק הקיים.
<תומר רוזנר: מבקשת הממשלה לתת את האפשרות לחריגה מהשיעורים הללו במחוז הצפון והדרום באופן לאו דווקא חריג.
<רוני טיסר: (ד) בפסקה (3), אחרי פסקת משנה (ג) יבוא: "(ד) נקבע בהחלטת ממשלה או בהחלטת מועצת מקרקעי ישראל, כי לפחות שמונים אחוזים מיחידות הדיור במתחם מועדף לדיור יימכרו או יוחכרו לציבור זכאים במחיר מופחת ממחיר השוק שלהן, רשאית הממשלה להפחית מהשיעורים שנקבעו בפסקה (1), עד לשיעור של 15 אחוזים מיחידות הדיור שנקבעו בתכנית, כך שבמחצית מהשיעור שייקבע כאמור יהיו יחידות דיור להשכרה לטווח ארוך ובמחצית השנייה יחידות דיור להשכרה לטווח ארוך במחיר מופחת.
<רוני טיסר: אין באמור בפסקת משנה זו כדי לגרוע משיקולים אחרים לפי פסקה זו".
<שרון שלמה: יש לנו כאן הערה.
<שרון שלמה: אני מדירה להשכיר.
<שרון שלמה: יש לנו התייחסות לסעיף הזה.
<ארז קמיניץ: זה כבר סוכם בממשלה.
דוד אמסלם: מירי, זה מפוצץ אותי.
דוד אמסלם: אני לא רגיל לזה.
דוד אמסלם: לא הגיוני שאתם משרד האוצר מביאים את החוק, אתם מביאים אותו ולא אני, ואתם עדיין מתווכחים ביניכם כשאתם נמצאים כאן.
<שרון שלמה: לא.
<שרון שלמה: אנחנו לא מתווכחות.
<שרון שלמה: אנחנו מסכימות.
<מירי כהן: אנחנו מסכימים על זה.
<מירי כהן: דירה להשכיר מבקשים שהסעיף הזה יחול רק על ההכרזות מעתה והלאה ואנחנו מסכימים לזה.
<מירי כהן: אין לנו בעיה שיהיה רשום בסעיף הספציפי הזה שזה חל על הכרזות רק מעתה ואילך.
<מירי כהן: הם לא רוצים שזה יחול על הכרזות שכבר הממשלה הכריזה שיש בהן שלושים אחוזים.
<מירי כהן: הם לא רוצים שנחזיר את זה שוב.
<תומר רוזנר: זה יקרה.
<תומר רוזנר: מה שאת אמרת, לא יעזור כי מה שיעשו, מי שרוצה להחזיר את זה, הוא יחזיר את זה להכרזה חדשה.
<מירי כהן: זה בדיוק מה שאני מנסה למנוע.
<תומר רוזנר: מה שאת אמרת, לא מונע את זה.
<קריאה: הכרזה חדשה היא עדיין לפי הכללים הישנים.
<תומר רוזנר: אמרתי לכם לפני הדיון שאם אתם רוצים לומר מה שאתם רוצים לומר, צריך להגיד את זה שההסדר הקבוע כאן לא יחול על מתחמים שכבר הוכרזו.
<תומר רוזנר: זה מה שאתם רוצים להגיד?
<תומר רוזנר: לי אין בעיה.
<תומר רוזנר: כל ההסדר.
<מירי כהן: ההסדר החדש.
דוד אמסלם: אתה נגד.
<גיל גן-מור: אני אסביר למה אני נגד הסעיף.
דוד אמסלם: כי אתה רוצה הרבה דירות להשכרה.
<מירי כהן: תומר, אבל רק לעניין השמונים אחוזים.
<גיל גן-מור: אני חושב שהסעיף הזה הוא הרבה יותר דרמטי בגלל שבעצם המשמעות האמיתית שלו היא שהממשלה מתעדפת מחיר למשתכן על דיור להשכרה.
דוד אמסלם: אין לי זמן להרצאות.
דוד אמסלם: ברגע שאתה מתנגד, הבנתי ואני מתקדם.
דוד אמסלם: אני מקבל את עמדת הממשלה.
דוד אמסלם: גם אם אתה צודק בעניין, אני מתקדם.
<גיל גן-מור: אני יכול לנמק.
דוד אמסלם: אני מבין לבד.
דוד אמסלם: אתה חושב שיש בעיה בדיור להשכרה וצריך פשוט למצות את כל הפוטנציאל.
דוד אמסלם: זה בכל התכניות.
דוד אמסלם: ובמקסימום.
<גיל גן-מור: זה בעצם יביא לכך שאחוז הדיור להשכרה יהיה 15 אחוזים במקום שלושים אחוזים.
<גיל גן-מור: זה לא נותן פתרון לאוכלוסיות עם הכנסה נמוכה ובינונית.
<גיל גן-מור: זאת הטיה מאוד משמעותית של רוח החוק ושל האיזונים הפנימיים שבו.
דוד אמסלם: כשהיא העירה את ההערה, אני ישר הבנתי במה מדובר.
<גיל גן-מור: מעכשיו והלאה, זאת הערה מאוד חשובה מה שהיא אמרה.
דוד אמסלם: לכן אני אומר שכרגע בתכניות האלה, בחוק הזה, הממשלה מחליטה.
דוד אמסלם: הממשלה, כמו שהיא החליטה על שלושים אחוזים, כאן היא רוצה להחליט על 15 אחוזים.
דוד אמסלם: היא יכלה גם להחליט על אפס אחוז.
דוד אמסלם: זאת מדיניות הממשלה וזה בסדר.
דוד אמסלם: אמרתי שאני משנה היכן שאני חושב שזה נכון מבחינתי וזה קריטי.
דוד אמסלם: כרגע אני לא בא להחליף את שר האוצר במדיניות.
<מירי כהן: חשוב לציין שזה לא גנרי, כל מקום שיהיה בו מחיר למשתכן לא יהיה שלושים אחוזים.
<מירי כהן: זה לא.
<מירי כהן: זה מאפשר לבקש מהממשלה להפחית.
<גיל גן-מור: זה מה שיקרה בפועל.
<מירי כהן: אני כבר אומרת לך שזה לא נכון.
<תומר רוזנר: זה חשוב לשמוע מה היא אומרת.
דוד אמסלם: היא אומרת שזה לא חייב להיות כך.
דוד אמסלם: רק אם המדינה תרצה, זה יהיה.
<רוני טיסר: (3) אחרי סעיף קטן (ב) יבוא: "(ב1) (1) תכנית מועדפת לדיור לגבי מתחם שהוכרז לפי סעיף 3(א)(4) תכלול גם הוראות כמפורט להלן: הוראה שלפיה הוראות התוספת השישית לחוק התכנון יחולו על 15 אחוזים מכלל יחידות הדיור שנקבעו בתכנית או על שיעור גבוה יותר שקבעה הממשלה לעניין זה בצו ההכרזה לפי סעיף 3(א).
<קריאה: כאן אמרתם שיהיה אפשר גם להפחית.
<תומר רוזנר: זה בסעיף אחר.
<רוני טיסר: אמרתי.
<תומר רוזנר: אנחנו נוסיף את זה בסעיף אחר.
<רוני טיסר: הוראה שלפיה מחצית מיחידות הדיור שנקבעה לגביהן בתכנית הוראה כאמור בפסקת משנה (א) או על שיעור גבוה ממחצית מיחידות הדיור כאמור ככל שנקבע בצו ההכרזה לפי סעיף 3(א), יהיו יחידות דיור להשכרה במחיר מופחת.
<רוני טיסר: על יחידות דיור כאמור יחולו עם גם הוראות שנקבעו לפי פסקת משנה (2).
<רוני טיסר: לעניין זה, מחיר מופחת – דמי שכירות בשיעור נמוך בעשרים אחוזים מדמי השכירות הנהוגים ממשכיר מרצון לשוכר מרצון של יחידת דיור דומה במיקומה ובמאפייניה האחרים לאותה יחידת שכירות.
<רוני טיסר: כאן אנחנו חושבים שנכון היה לקבל את הערת הממשלה שמי שיקבע את ההפחתה, זה השמאי הממשלתי הראשי.
<תומר רוזנר: או מי מטעמו.
<תומר רוזנר: או שמאי מטעמו.
דוד אמסלם: אתה מתנגד.
<אמיר הלר: לא מתנגד.
<אמיר הלר: אני מנסה להבין את הסעיף.
<אמיר הלר: זאת קרקע פרטית בה יש תכנית של 750 יחידות דיור, 15 אחוזים או עד 15 אחוזים או בסביבות 15 אחוזים יהיו דירות בהישג יד כשיש שם ריבוי בעלים וחלק יהיה דיור להשכרה וחלק יהיה דיור להשכרה במחיר מופחת?
<אמיר הלר: בקרקע פרטית שיש שם הרבה מאוד בעלים?
<אמיר הלר: מי בדיוק ינהל את כל המנגנון הזה?
<תומר רוזנר: מה זאת אומרת מי ינהל?
<אמיר הלר: מי בדיוק יצליח לגרום להרבה בעלים לקבוע איזה דירות יהיו במחיר מופחת ואיזה לא?
<אמיר הלר: תומר, אפשר לבנות חוק מצוין אבל הוא בכלל לא ישים.
<אמיר הלר: אדוני היושב ראש, אני מאוד מכבד את העבודה.
<אמיר הלר: החוק לא ישים.
דוד אמסלם: גם במכרזים שהמדינה מוציאה על קרקעות, הרי היא לא בונה.
<אמיר הלר: אבל היא מפקחת.
דוד אמסלם: היא תפקח גם כאן.
<אמיר הלר: איך היא תפקח כאן?
<אמיר הלר: הקרקע היא פרטית עם ריבוי בעלים.
דוד אמסלם: אתה עכשיו מכניס אותי לאירוע אחר לגמרי.
דוד אמסלם: כל הסיפור הזה של דירה להשכרה, מבחינתי דורש עיון.
דוד אמסלם: זה לא רלוונטי כרגע מה הקרקע הייתה במקור של מי.
דוד אמסלם: הרי בסופו של דבר ברגע שהמדינה משווקת את הקרקע - - -
<אמיר הלר: היא לא משווקת.
דוד אמסלם: נניח אני המדינה משווק קרקע ואני מבקש שחלק מהבינוי יהיה.
דוד אמסלם: אני הרי שיווקתי אותו.
דוד אמסלם: אתה קנית וזה כבר שלך.
דוד אמסלם: עכשיו מישהו צריך לנהל את האירוע הזה.
דוד אמסלם: אחרי כן, בעוד שלושים שנים, בעוד עשרים שנים קדימה.
דוד אמסלם: אני לא מאמין בזה אבל המדינה החליטה.
דוד אמסלם: היא הקימה מחלקה, שמה מנהל, הכול.
<אמיר הלר: גם אני לא שם.
דוד אמסלם: באותה קטגוריה, זה ייכנס לאותה מחלקה.
דוד אמסלם: במקור הקרקע של המדינה והיא מכרה אותה לך.
דוד אמסלם: זאת אופציה ראשונה שקורית.
דוד אמסלם: האופציה השנייה שקורית היא שאתה ירשת אותה מסבא שלך שהוא בכלל בא לפני קום המדינה והיא שלו.
<אמיר הלר: אבל זה סרט אחר לגמרי.
<אמיר הלר: תן לי בבקשה עוד משפט.
דוד אמסלם: אתה סתם מעכב אותי.
<אמיר הלר: אני לא מעכב אותך סתם אדוני.
<אמיר הלר: אני רוצה עוד משפט אחד, ברשותך.
<אמיר הלר: זה סרט אחר לגמרי.
<אמיר הלר: בדירה להשכיר הם משווקים 200, 300, 400 יחידות דיור ליזם אחד ומפקחים עליו וקובעים לו את הכללים לעשרים שנים ולוקחים לו ערבויות ולוקחים לו הכול.
<אמיר הלר: בקרקע פרטית, כשאתה מתכנן 750 יחידות, כשיש לך ריבוי בעלים שם, איך תתחיל לנהל את זה?
<אמיר הלר: לכל אחד שם יש חלק קטן בכמה יחידות דיור, אם בכלל.
<אמיר הלר: איך תנהל את הסרט הזה של דיור מופחת או דיור לא מופחת?
דוד אמסלם: אני לא רוצה כרגע לנהל.
דוד אמסלם: מירי, זה לא יכול להיות מה שאתם עושים כאן.
דוד אמסלם: זאת חוצפה.
דוד אמסלם: אני לא עובד מדינה.
דוד אמסלם: אתם משגעים לי את השכל כבר חודשים.
דוד אמסלם: אני בא לכאן בבוקר כדי לנהל את הדיון ואתם מדברים ביניכם.
דוד אמסלם: עכשיו הוא שאל שאלה, את דיברת אתו, את לא יודעת מה להשיב לו, לא שמעת מה הוא אמר.
דוד אמסלם: אמיר, כל האירוע הזה הוא אירוע בקטע אחר לגמרי.
דוד אמסלם: איך השוק הפרטי יסתנכרן, זה סיפור אחר.
דוד אמסלם: אני יכול לתת לך הרבה מודלים.
דוד אמסלם: אתה עושה את האופציה ואתה לא חייב לבוא לוותמ"ל.
דוד אמסלם: יש לך מסלולים אחרים.
דוד אמסלם: אם קשה פה, הולכים לפה.
דוד אמסלם: אני אומר לך שיכול להיות שכל ה-15 או העשרים בעלים יקימו חברת ניהול אחת.
דוד אמסלם: אני לא נכנס לחייך אבל זה יקרה.
דוד אמסלם: אם זה לא יקרה וקשה להם, הם לא ילכו לוותמ"ל אלא ילכו למקום אחר.
דוד אמסלם: אתה שואל אותי אם זה מוצדק – לא.
דוד אמסלם: אתה שואל אותי אם אני הייתי הולך לדיור להשכרה – לא.
דוד אמסלם: אתה שואל אותי אם הייתי הולך למחיר למשתכן – לא.
דוד אמסלם: אבל אני לא שר האוצר.
דוד אמסלם: התפקיד שלי הוא לעזור לממשלה להוציא את המדיניות שלה לפועל גם אם היא טועה במדיניות.
דוד אמסלם: זה התפקיד שלי.
דוד אמסלם: אני מתערב בקטעים קריטיים.
<רוני טיסר: (2) שר האוצר יקבע הוראות בדבר שכירות לטווח ארוך במחיר מופחת כאמור בפסקה 1(ב), ובכלל זה שיעור ההפחתה שיכול ויהיה גבוה יותר משיעור ההפחתה שנקבע כאמור בפסקה 1(ב).
<רוני טיסר: תנאי ההשכרה של יחידות הדיור, הגבלות על העברת הזכויות ביחידות הדיור והזכאים לשכור את יחידות הדיור.
<רוני טיסר: השר רשאי להחיל הוראות הקבועות בתוספת השישית לחוק התכנון בשינויים המחויבים ובהתאמות שיקבע.
<רוני טיסר: (3) לא תאושר תכנית מועדפת לדיור לגבי מתחם שהוכרז לפי סעיף 3(א)(4) כל עוד לא נקבעו תקנות כאמור בפסקה (2)".
<רוני טיסר: תיקון סעיף 9 בסעיף 9 לחוק העיקרי – בסעיף קטן (א), אחרי פסקה (3) יבוא: "(3א) רשות מקומית – לגבי תכניות בתחומה.
<רוני טיסר: (3ב) ועדה מקומית – לגבי תכניות בתחום מרחב התכנון שלה".
<רוני טיסר: אחרי סעיף קטן (א) יבוא: "(א1) תכנית מועדפת לדיור לגבי מתחם שהוכרז לפי סעיף 3(א)(3) או (4) רשאי להכין ולהגיש לוועדה, נוסף על הגורמים המנויים בסעיף קטן (א), גם מי שרשאי להגישה לפי סעיף 61 לחוק התכנון".
<רוני טיסר: בסעיף קטן (ב), פסקאות (3) ו-(4) – יימחקו.
<רוני טיסר: אחרי סעיף קטן (ב) יבוא: "(ב1) על אף האמור בסעיפים קטנים (א) עד (ב), לא תוגש תכנית מועדפת לדיור לגבי מתחם שהוכרז לפי סעיף 3(א)(3), אלא אם כן הרשות המקומית שהתכנית כלולה בתחומה נתנה את הסכמתה להגשת התכנית".
<תומר רוזנר: זאת ההערה של גברת דנה.
<רוני טיסר: בסעיף קטן (ה), במקום "כללה תכנית מועדפת לדיור" יבוא "הייתה בתחום תכנית מועדפת לדיור לגבי מתחם שהוכרז לפי סעיף 3(א)(1)".
<תומר רוזנר: מדובר כאן על מי רשאי להגיש את התכנית.
<תומר רוזנר: כפי שסיכמנו, קודם כל הורחבה האפשרות בתכניות ציבוריות שיוגשו על ידי הרשות המקומית והוועדה המקומית.
<תומר רוזנר: בתכניות שעל קרקע פרטית או בפינוי בינוי, יוגשו התכניות על ידי מי שרשאי להגיש תכנית לפי החוק הרגיל.
<תומר רוזנר: גם בעל עניין.
<תומר רוזנר: בתכניות של פינוי בינוי, רק בהסכמת הרשות המקומית.
<רוני טיסר: 5.
<רוני טיסר: תיקון סעיף 13 בסעיף 13 לחוק העיקרי – בסעיף קטן (ב), אחרי "בנסיבות מיוחדות שיירשמו" יבוא "ולעניין תכנית מועדפת לדיור לגבי מתחם שהוכרז לפי סעיף 3(א)(3) רשאית הוועדה להחליט להמשיך את הדיון בתכנית כאמור במספר ישיבות נוספות, והכול" ובמקום "בתכנית מועדפת לדיור" יבוא "באותה תכנית מועדפת לדיור".
<רוני טיסר: בסעיף קטן (ג), אחרי "ממועד הדיון הראשון בה" יבוא "ולעניין תכנית מועדפת לדיור לגבי מתחם שהוכרז לפי סעיף 3(א)(3) – תקיים בה דיון במועד או במועדים שתקבע".
<תומר רוזנר: לפי החוק הקיים, הוועדה מוגבלת בקיום שני דיונים בתכנית ולפי ההערה של הוועדה שכבר התקבלה, בתכניות של פינוי בינוי אין הגבלה כזאת.
<תומר רוזנר: הוועדה תוכל לקיים את מספר הדיונים ככל שתרצה.
<רוני טיסר: תיקון סעיף 25 בסעיף 25 לחוק העיקרי, אחרי סעיף קטן (ה) יבוא: "(ו) הוראות סעיף זה לא יחולו לגבי חלק מתחום תכנית מועדפת לדיור שהוצאת היתרי בנייה לגביו טעונה אישור של תכנית נוספת".
<רוני טיסר: 7.
<רוני טיסר: תיקון סעיף 26 בסעיף 26 לחוק העיקרי – בכותרת השוליים, במקום "תכנית לדיור לאומי" יבוא "תכנית מועדפת לדיור".
<רוני טיסר: בסעיף קטן (א) בסופו יבוא "לעניין תכנית מועדפת לדיור לגבי מתחם שהוכרז לפי סעיף 3(א)(3) יראו ביצוע בפועל של תכנית כאמור אם מתקיימים כל אלה: (1ׂ) רוב מיוחס מבין בעלי הדירות התקשר בעסקת פינוי ובינוי.
<רוני טיסר: בפסקה זו "רוב מיוחס מבין בעלי הדירות" ו"עסקת פינוי ובינוי" – כהגדרתם בחוק פינוי ובינוי (פיצויים).
<רוני טיסר: (2) קבלת היתר לבניית בניין אחד חדש לפחות בתחום התכנית.
<תומר רוזנר: כאן אני אוסיף - בניין אחד למגורים.
דוד אמסלם: הכוונה למגורים.
<תומר רוזנר: סעיף 25 מחייב הכנת תסריט לצורכי רישום וקובע לוח זמנים לאישורו ולרישומו של תסריט לצורכי רישום.
<תומר רוזנר: כאן מובהר שזה לא יחול על החלק שאיננו מפורט בתכנית.
<תומר רוזנר: בסעיף 26 שמגדיר מתי התכנית הזאת בעצם חוזרת לדיון מחודש, אם היא לא מתבצעת, כי המטרה שלנו היא שהתכנית תתבצע, מוגדרים כאן התנאים לתכניות של פינוי בינוי שיחולו עליהם תנאים מיוחדים.
<תומר רוזנר: הרוב המיוחס.
<תומר רוזנר: בניין אחד למגורים אחד חדש לפחות שנבנה.
<תומר רוזנר: יש לנו תיקון נוסף שצריך להכניס בסעיף 29 שמכיל את הוראות חוק התכנון.
<תומר רוזנר: אנחנו נוסיף כאן הוראה שעלתה והיא כדי להסיר ספק.
<תומר רוזנר: "לעניין התוספת השלישית לחוק התכנון, יראו בתכנית לפי חוק זה כתכנית שהחוק האמור חל עליה".
<תומר רוזנר: כלומר, בתכניות האלה יהיה היטל השבחה, על החלק המפורט כמובן.
<רוני טיסר: 8.
<רוני טיסר: תחולה הוראות חוק זה יחולו על תכניות מועדפות לדיור לגבי מתחמים אשר ניתנה לגביהם הכרזה לפי סעיף 3(א) לחוק העיקרי כנוסחו בסעיף 2 לחוק זה, מיום תחילתו של חוק זה.
<רוני טיסר: תיקון חוק התכנון והבנייה בחוק התכנון והבנייה, התשכ"ה-1965 – בסעיף 61א, אחרי סעיף קטן (ב)(2) יבוא: "(ב)(3) ועדה מחוזית רשאית להכין תכנית מיתאר מקומית או תכנית מפורטת בסמכות ועדה מחוזית, בהתקיים אחד מאלה: התכנית חלה על כל שטח היישוב שהתכנית חלה בתחומו או על רוב שטחו של היישוב כאמור, או שהיא תכנית כוללנית.
<רוני טיסר: התכנית חלה על יותר ממרחב תכנון מקומי אחד.
<רוני טיסר: התכנית חלה על חלק משטח תכנון מקומי אחד ומתקיים לגביה אחד מאלה: הוועדה המקומית של אותו מרחב תכנון נתנה את הסכמתה להכנת התכנית על ידי הוועדה המחוזית.
<רוני טיסר: הוועדה המחוזית הודיעה לוועדה המקומית על כוונתה להגיש תכנית ככל שלא תוגש על ידה תכנית בשטח האמור בתוך פרק הזמן שנקבע לכך בהחלטת הוועדה המחוזית והוועדה המקומית לא הגישה תכנית כאמור באותלו פרק זמן.
<רוני טיסר: (2) בתוספת השישית, בסעיף 16, במקום "יחולו על" יבוא "יחולו רק על", ובמקום "בלבד" יבוא "וכן בכפוף להוראות חוק קידום בנייה במתחמים מועדפים לדיור, הוראת שעה, התשע"ד-2014 – על תכניות מועדפות לדיור לגבי מתחמים שהוכרזו לפי סעיף 3(א)(4) - וכאן צריך גם להוסיף את התכניות שכוללות שטח של רשות מקומית שגם לגביהן הכנסנו הוראות לעניין דיור בהישג יד – לחוק האמור ועל היתרים לפיהן".
<תומר רוזנר: הוראת התחולה מדברת בעד עצמה.
<תומר רוזנר: היא אומרת שיחול מכאן ואילך ואנחנו נוסיף את ההבהרה שביקשו נציגי הממשלה שבעצם תבהיר שהמתחמים שכבר הוכרזו, יחול ההסדר הקודם לפחות בכל הנוגע לדיור בהישג יד.
<עמית שטאובר: זה כמובן לא גורע מהשיקולים הקיימים היום בחוק.
<עמית שטאובר: רק לפרוטוקול.
<תומר רוזנר: מה שהיום, היום.
<תומר רוזנר: יש כאן הסדר שהוא בכלל לא קשור לחוק הזה והממשלה מצאה לנכון לכלול אותו במסגרת התיקון המוצע וזה תיקון עדיף לחוק התכנון והבנייה בעניין של סמכות ועדה מחוזית להגיש תכניות.
<תומר רוזנר: היום ועדה מחוזית איננה מוסמכת להגיש תכניות.
<תומר רוזנר: מבקשים להכניס כאן הוראה שמתייחסת לאפשרות של ועדה מחוזית להגיש תכניות ובתנאים מסוימים, כפי שמפורטים כאן ומדברים בעד עצמם.
דוד אמסלם: אמיר, רצית להעיר.
<אמיר הלר: הערה קצרה שאני יודע שתידחה אבל בכל זאת חשוב שתדעו.
<אמיר הלר: בווד"ל היה את אותו הדבר.
<אמיר הלר: ההערה הקטנה של הסכמה של רשות מקומית להגשת תכנית, הייתה גם בווד"ל, בתכניות פינוי בינוי.
<אמיר הלר: אתה יכול לשאול את הממשלה כמה תכניות וד"ליות הגיעו ואני אומר לך שזה פחות מאחת.
<אמיר הלר: אם לא רוצים, חבל להכניס את זה.
<אמיר הלר: זה מיותר.
דוד אמסלם: שאלת, אני אתן תשובה ובזה נסיים את העניין.
דוד אמסלם: אני חוזר על עצמו ואני מודיע לך שזאת אפילו חוצפה להכניס את זה לחוק הזה.
דוד אמסלם: אנשים רצים בנושא של פינוי בינוי כאילו אנחנו ב-לגו.
דוד אמסלם: אני אומר לך שזה דבר שדורש כל כך הרבה תשומות, תכנון, פרטים, הכרת השטח.
דוד אמסלם: עזוב אנשים, אני מדבר רק על תכנון.
דוד אמסלם: זה פרויקט מורכב ביותר כמעט על גבול הבלתי ניתן ליישום.
דוד אמסלם: לכן חשבתי שזה לא צריך להיות כאן.
דוד אמסלם: בכלל לא צריך לעלות לוותמ"ל אלא צריך לבוא קודם כל לעירייה והעירייה צריכה ליזום את זה.
דוד אמסלם: יש לה את האחריות מול התושבים.
דוד אמסלם: הרי יש עוד תושבים שמשיקים לתכנית חוץ מאלה שהחלפת להם את הבית בבית החדש.
דוד אמסלם: מה קורה עם זה שלידו והוא ממשיך לגור שם?
דוד אמסלם: עד היום יצא עם בקושי מאה מכוניות והיום יש לו אלפיים מכוניות ואף אחד לא יכול לעזור לו.
דוד אמסלם: אני אראה לך איזה פניות יש אלי כמעט בכל תכנית של פינוי בינוי, אפילו קטנה, כאשר מבקשים ממני שאני אתערב לעצור את זה.
דוד אמסלם: לכן אני חושב שזאת אחריות העירייה שהיא בפרונט מול התושבים.
דוד אמסלם: העסק מורכב.
דוד אמסלם: לפעמים זה לוקח שנים.
דוד אמסלם: שוב אני חוזר ואומר שאם הייתי שר האוצר וזה התחום שלי, הייתי פועל באופן שונה לגמרי, לדעתי כמעט בכל תחום.
דוד אמסלם: כמעט בכל מישור שהם פעלו.
דוד אמסלם: אבל מה לעשות, זה שר האוצר, אני מכבד אותו.
דוד אמסלם: הממשלה מתווה את המדיניות ולא יושב ראש ועדת הפנים.
דוד אמסלם: התפקיד שלי הוא תומך אותה ולא הפוך.
דוד אמסלם: אתה התבלבלת.
דוד אמסלם: אני כולה בורג באוטו והבורג לא משתלט על האוטו.
<אמיר הלר: בכמה דיונים שאני הייתי, הבורג לפעמים משתלט על האוטו.
דוד אמסלם: רבותיי, הערות אחרונות לפני שאני מתחיל להתכנס.
<כרמית יולס: יש כאן סעיף בעמוד 5 שאומר ששר האוצר יקבע בתקנות הוראות לעניין סעיף קטן זה.
דוד אמסלם: זאת עכשיו פצצת אטום.
דוד אמסלם: יבוא שר אחר וישאל מה אתו.
<כרמית יולס: אותו צוות ממיין, אותו צוות מסדר, לכאורה הוא לא יכול להתחיל להתכנס עד ששר האוצר לא יקבע תקנות לגבי השאלה איך מגישים אליו בקשה, איך הוא בדיוק פועל, מה הכללים לפעילות שלו.
<מירי כהן: אנחנו מוטרדים מכך שייקח זמן לתקנות ולא נוכל להתחיל לעבוד.
<מירי כהן: בהסכמה עם משרד המשפטים אנחנו מוכנים - משרד המשפטים הסכים – לכך שאם תוך חודשיים אנחנו לא מצליחים להתכנס לתקנות, נעבוד בהתאם לנוהל עד שהן יהיו.
דוד אמסלם: לא הבנתי למה לא תעשו תקנות.
<תומר רוזנר: תעשו תקנות בחודשיים.
<מירי כהן: זה לא יקרה.
<כרמית יולס: נשתדל מאוד לעשות אותן בחודשיים.