GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
זאב בנימין בגין: לגבי סעיף 22 – הצעתי היא שבשבוע שלפי כינוס הכנסת מחדש, אי-שם בסוף ספטמבר, יתכנסו אצל היושב-ראש או בוועדה ונראה איך מתקדמים בהעברת המקל.
זאב בנימין בגין: זה עוד שלושה–ארבעה חודשים.
זאב בנימין בגין: זה אפשרי?
זאב בנימין בגין: זה נראה לך?
דוד אמסלם: כן, אבל זה לא בחוק.
זאב בנימין בגין: לא בחוק.
דוד אמסלם: בסוף נקבע, נשב.
זאב בנימין בגין: לעניין הוראות המעבר, יש לנו חצי שנה, אז שנראה את הגורמים ואם שר הבריאות מצא תקציב.
דוד אמסלם: נקיים דיון בוועדה בעוד ארבעה חודשים נניח, נראה איך זה מתקדם.
זאב בנימין בגין: בשבוע שיותר פנוי לפני כינוס הכנסת או משהו כזה.
<עידו בן יצחק: "23.
<עידו בן יצחק: הגבלות בתקופת המעבר.
<עידו בן יצחק: (א) בתקופת המעבר, הרשות הלאומית לא תתקשר בהתקשרות, לרבות התקשרות למימוש זכות ברירה, אשר תקופתה, ביצועה והזכויות והחיובים שלפיה, הם לאחר יום התחילה, אלא באישור מראש ובכתב מהמנהל הכללי של המשרד לביטחון הפנים והממונה על הנכסים; התקשרות שלא אושרה כאמור – בטלה.
<עידו בן יצחק: (ב) בתקופת המעבר הרשות הלאומית לא תקבל עובדים חדשים אלא מטעמים מיוחדים ובאישור מראש ובכתב מהמנהל הכללי של המשרד לביטחון הפנים; הוראות סעיף קטן זה יחולו גם על קבלת עובדים והעסקתם באמצעות קבלן כוח אדם, כהגדרתו בחוק העסקת עובדים על ידי קבלני כוח אדם, התשנ"ו–1996‏ .
<עידו בן יצחק: 24.
<עידו בן יצחק: פסקת פעילותה של הרשות הלאומית.
<עידו בן יצחק: ביום התחילה תחדל הרשות הלאומית להיות אישיות משפטית ותסתיים העסקתם של עובדי הרשות הלאומית.
עבדאללה אבו מערוף: תסתיים העסקתם, וזהו?
<עידו בן יצחק: אנחנו בדיוק מגיעים לסעיף שאומר מה יקרה.
<עידו בן יצחק: "25.
<עידו בן יצחק: קבלת עובדים מהרשות הלאומית לעבודה ברשות.
<עידו בן יצחק: עובדי הרשות הלאומית ערב תחילתו של חוק זה ייקלטו כעובדי המדינה ברשות בפטור ממכרז, שיינתן בהתאם לחוק שירות המדינה (מינויים), בתנאים שתקבע ועדת שירות המדינה כמשמעותה בחוק האמור; החלטה על מינוי עובדים לפי סעיף זה תינתן עד יום התחילה.
מירב בן ארי: האם מדובר על כל העובדים או רק העובדים הקבועים של הרשות?
מירב בן ארי: כמו שחברת הכנסת זנדברג אמרה בדיון הקודם, יש עוד עובדים שהם לא עובדים של הרשות.
דוד אמסלם: אנחנו מדברים על עובדי הרשות.
מירב בן ארי: וכל השאר?
<קריאה: מה זה כל השאר?
<אתי אגיסון: כל השאר זה אני.
<קריאה: הרכזים והמדריכים.
דוד אמסלם: גם בישיבה הקודמת נשאלה השאלה, וגם ניתנה התשובה.
דוד אמסלם: לטעמי, זה לא אמור להשפיע על הקצה.
דוד אמסלם: הסברתי: את עובדת ככה – תמשיכי לעבוד.
דוד אמסלם: זה לא קשור אלייך.
דוד אמסלם: אנחנו מדברים על העובדים שנמצאים בשרשרת הפיקוד בתוך הרשות.
דוד אמסלם: את ממילא לא חלק אינטגרלי מאותו ארגון, את נותנת להם שירות.
דוד אמסלם: אין שום סיבה שלא תמשיכי לתת להם שירות.
<חגי ברוש: רק השכר שלה יוצא מאתנו.
דוד אמסלם: זה לא משנה מבחינתה איך יקראו לזה.
<חגי ברוש: אבל היא מודאגת.
דוד אמסלם: זה שהיא מודאגת – אני מבין, כבר נתתי נאום בתחילת דבריי.
<אתי אגיסון: אני לא מודאגת.
<אתי אגיסון: אני קמתי מהגיהינום, אני לא מודאגת כל כך מהר.
<אתי אגיסון: אבל אני דואגת לאנשים שאין להם את הכוח לדאוג לעצמם.
דוד אמסלם: אתי, שמעתי אותך.
דוד אמסלם: זה בסדר שאת דואגת לעצמך; בן אדם קרוב אצל עצמו, כולנו כך וזה בסדר.
דוד אמסלם: זה גם מטה לחמך.
<אתי אגיסון: לעצמי אני יודעת לדאוג.
דוד אמסלם: במסגרת העבודה שלך את דואגת לעוד אנשים, זו עבודה שהיא קצת שונה מאשר אחד שסורג כיפות.
<אייל לוי: אדוני היושב-ראש, אפשר להעיר?
<אייל לוי: אני רוצה להבין איך הסעיף הזה שומר על השכר של העובדים.
<אייל לוי: אמרנו שנדבר על זה.
דוד אמסלם: קודם כול מדובר על הנושא של קליטת העובדים.
דוד אמסלם: סוגיית השכר, הבהרתי גם למדינה – גם לממונה על השכר וגם לאגף התקציבים - שאני מבקש שישבצו את כל העובדים היום.
דוד אמסלם: אנחנו לא מתכוונים רק לשבץ את העובד אלא לשמור על שכרו או להוסיף לו על שכרו.
דוד אמסלם: זאת אומרת, כל אחד עובר as is או מקסימום פלוס.
דוד אמסלם: לא אתנגד אם ייתנו להם תוספת של 10% על זה שהם הסכימו להתארגן.
דוד אמסלם: דרך אגב, זה מה שקורה בארגונים אחרים.
דוד אמסלם: זה מה שעושים בחברת החשמל, למשל – לא 20%, נותנים להם גם 50%.
דוד אמסלם: אני לא מתנגד לזה שיוסיפו, אני מתנגד לזה שיורידו.
דוד אמסלם: אמרתי את זה כבר בישיבה הקודמת, שלא יכול להיות שאלה למעלה מתווכחים ומי שמשלם זה למטה.
זאב בנימין בגין: המשפט האחרון: "החלטה על מינוי עובדים לפי סעיף זה תינתן עד יום התחילה.
זאב בנימין בגין: " אני מבין מהרישא שכולם יעברו, אז מה פירוש שההחלטה תינתן?
זאב בנימין בגין: איזו החלטה?
זאב בנימין בגין: יכול להיות עובד, שלמרות מה שכתוב פה, לא יתקבל?
זאב בנימין בגין: אם זה המצב, צריך לקבל החלטה בעניינו שבועות אחדים קודם, כדי שיידע כי הוא צריך לחפש עבודה.
דוד אמסלם: הסברתי להם העובדים יתקבלו.
דוד אמסלם: זו לשון החוק.
דוד אמסלם: הם אומרים שיש להם שישה חודשים להתחבר בקצה, להתארגן, אז כמובן שעד סוף ששת החודשים חייבים להודיע לכולם.
דוד אמסלם: זה מבחינת החוק.
דוד אמסלם: אבל הודעתי להם שאני לא אביא את החוק להצבעה לפני שכבר עכשיו העובדים ידעו איפה הם נמצאים, יסגרו עם כל אחד ואחד בדיוק.
זאב בנימין בגין: אז לא נזדקק לסיפא במקרה זה.
<עידו בן יצחק: הערתך נשמעת לי נכונה.
<עידו בן יצחק: הסעיף הזה עבר גלגולים - - -
זאב בנימין בגין: יש כאילו סתירה פנימית, אז צריך לדייק שם.
<עידו בן יצחק: אולי זה נכון לגבי קביעת התנאים של ועדת שירות המדינה.
<עידו בן יצחק: זה מה שצריך להשאיר.
<איילת נהר-צדק: אני מהנציבות.
<איילת נהר-צדק: מבחינתנו, התנאים שוועדת השירות מתייחסת אליהם בדרך כלל הם עבר פלילי, זיקה פוליטית, עמידה בתנאי סף.
<איילת נהר-צדק: אנחנו צריכים גם לראות מה היה התפקיד של העובד עד היום ואיך הוא משתלב בתוך המבנה הארגוני החדש.
<איילת נהר-צדק: העבודה הזו כבר נעשית – היא נעשתה אל מול המשרד לביטחון פנים - לקיים את ההתאמה.
<איילת נהר-צדק: יש כאן עוד כל מיני פרטים שאנחנו צריכים לוודא.
<איילת נהר-צדק: למשל, שאין מניעה חוקית לקלוט עובד כעובד מדינה, ולכן נכנסת הסיפא של הסעיף הזה.
זאב בנימין בגין: אבל אם נכנסת הסיפא ואם היא דרושה, אבקש להקדים בחודש ימים - - -
דוד אמסלם: מה שאומר חבר הכנסת בגין, יש בו היגיון.
דוד אמסלם: השאלה שלו היא שאלה טובה, אבל מבחינתי היא תיאורטית, בגלל שאם עד השבוע הבא – כשאקבע את המועד להצבעה - לא יהיה שיבוץ של כל העובדים, לא יהיה החוק.
דוד אמסלם: זו ההחלטה שלי.
זאב בנימין בגין: היא אומרת שזה בלתי אפשרי.
דוד אמסלם: אבל אם לא היתה החלטה שלי, אז מה שאומר חבר הכנסת בגין זה הגיוני.
דוד אמסלם: לא יכול להיות שנודיע לבן אדם עשר דקות לפני שמנתקים לו את החשמל שמנתקים.
דוד אמסלם: הייתם צריכים, גם בחוק, להודיע לפחות 30 או 60 יום.
דוד אמסלם: יכול להיות שהוא רוצה ללכת לבית-המשפט, למשל.
דוד אמסלם: אני חושב שברמה העקרונית זה מה שצריך היה לקרות.
<איילת נהר-צדק: אין ויכוח.
<איילת נהר-צדק: עוד לפני שהחוק נחקק אנחנו כבר עובדים על זה, ואתה יודע את זה, בשיתוף של המשרד - - -
דוד אמסלם: בכל מקרה, אני מקבל את ההערה של חבר הכנסת בגין.
דוד אמסלם: אני מניח שיום אחד ירצו להעתיק את החוק הזה למקומות אחרים, אז לפחות נתקן את זה פה - שיודיעו לפחות 60 יום לפני התחילה, שלבן אדם תהיה אופציית בחירה.
<יהודה סויסה: ואולי שיפרסמו את תנאי הסף.
דוד אמסלם: אנחנו מדברים על העובדים החדשים.
<אתי אגיסון: למכורים נקיים יש עבר פלילי.
<איילת נהר-צדק: בסדר, אז יש הסדרה שאנחנו צריכים לעבור.
<איילת נהר-צדק: ברגע שהופכים להיות עובדי מדינה יש את הבדיקה שצריך לעשות כדי לראות שאין מניעה לקלוט אותם.
<איילת נהר-צדק: העובדה שיש להם - - -
דוד אמסלם: רגע, אז - - -
<איילת נהר-צדק: העבר הפלילי לא פוסל, יש דברים נוספים שצריך לבדוק.
דוד אמסלם: אמרתי שאקבע את ההצבעה לשבוע הבא.
דוד אמסלם: עד אז רוצה לראות את השיבוץ של כל העובדים, ולא רק העובדים האלה אלא גם ברמה העקרונית.
דוד אמסלם: לא יכול להיות שהמדינה פתאום תחליט שאותו מדריך שמדריך בקצה, גם אם הוא נותן הדרכה, הוא לא יכול לתת בגלל שפעם היה לו עבר פלילי.
דוד אמסלם: הרי רק הוא יכול תת הדרכה.
<אלעזר רוזנבאום: הוא לא עובד מדינה.
<אלעזר רוזנבאום: עובד הרשות.
<איילת נהר-צדק: המדריך הוא לא עובד מדינה.
<אתי אגיסון: יש אנשים שעובדים, עם עבר פלילי.
<אתי אגיסון: לא יכול להיות, הדבר הזה.
דוד אמסלם: איילת, אני לא מנהל את הדיון הזה, אני רק אומר את השורה התחתונה.
דוד אמסלם: אמרתי לכם כבר מזמן: כל העובדים ייקלטו, גם אלה שיש להם עבר פלילי, אחרת לא יהיה פלילי.
דוד אמסלם: אם הוא לא היה צריך לעבוד ברשות אז בוודאי לא צריך לעבוד במדינה, ואם הוא עובד ברשות – הוא צריך לעבוד במדינה.
דוד אמסלם: דרך אגב, הרשות הזאת היא לא איזשהו משהו בחלל; היא של המדינה.
דוד אמסלם: זו המדינה, רק בכובע אחר.
דוד אמסלם: לכן אני מבקש מכם שתעשו את כל ההתאמות המתבקשות.
<איילת נהר-צדק: קודם כול, נצטרך להיכנס גם כאן לבדיקה פרטנית נוספת.
דוד אמסלם: למה לא עשיתם את זה עד עכשיו?
<איילת נהר-צדק: עשינו לגבי העובדים.
דוד אמסלם: לא הבנתי; מה מסובך פה?
<איילת נהר-צדק: לא נכנסנו לעניין העבירות הפליליות, זו הבדיקה שאנחנו עדיין צריכים לעשות.
<איילת נהר-צדק: אם יש מניעה חוקית לקלוט אדם כעובד מדינה, אז אני לא יכולה להגיד שייקלט.
דוד אמסלם: התבלבלת רק בדבר אחד – את מדברת עכשיו עם הבן אדם שמשנה את החוק.
דוד אמסלם: אכניס את זה בסעיף, ואגיד שלטובת העניין הזה, גם אם יש בן אדם שיש סעיף כזה וכזה שלא מאפשר – אנחנו נאפשר אותו פה.
דוד אמסלם: אנחנו מדברים על החוק, את לא נמצאת באיזה משרד ממשלתי שאת אומרת שזה מה שהחוק.
<איילת נהר-צדק: נשלים את הבדיקה עד השבוע הבא.
דוד אמסלם: אני מבקש, כדי שלא תהיה תקלה.
דוד אמסלם: לייזר, תקשיבו, אני כאן מדויק.
דוד אמסלם: אמרתי לכם את זה, ואני אומר עוד פעם: סוגיית העובדים תהיה פתורה ברמת המאה אחוז, כולל מה שאמרתי עכשיו.
דוד אמסלם: שבו אתם.
<אלעזר רוזנבאום: אין בעיה.
דוד אמסלם: אבל שמעת.
דוד אמסלם: אתה חי באיזה גן עדן.
דוד אמסלם: אני מבין מה היא אומרת.
<אלעזר רוזנבאום: - - - מדברת, כי - - -
דוד אמסלם: אבל מה לעשות, היא קובעת בסוף את העניין הזה.
דוד אמסלם: אז אם צריך להביא שינוי בסעיף – אני לא חייב את ההסכמה שלכם.
דוד אמסלם: אם אני צריך לשנות בסעיף לטובת תחולת חוק זה אז אכניס את זה.
דוד אמסלם: בסדר, זה ברור?
דוד אמסלם: תבינו, מה שאמרה אתי זה נכון.
דוד אמסלם: עברתי בחיי הרבה דברים מהסוג הזה, העסקתי הרבה מאוד אנשים שבאו מבתי-סוהר, בגלל שראיתי את זה כתהליך שיקומי שלהם.
דוד אמסלם: כאן אתה חייב לקחת בן אדם כזה, כדי שיסביר לשני: אתה רואה אותי?
דוד אמסלם: פעם הייתי שם.
דוד אמסלם: הרי אחרת הבן אדם חושב שאתה סתם פרופסור מהאוניברסיטה שלא מבין את החיים.
דוד אמסלם: הוא אומר לו: אחי, הייתי כמוך בדיוק.
דוד אמסלם: זה בדיוק הבן אדם הקלאסי שאמור לתת את התשובה, אין מישהו אחר במקומו.
זאב בנימין בגין: הגברת מהנציבות, האם יש הסדר כלשהו קיים בתקשי"ר?
זאב בנימין בגין: למשל, הנציב שיכול לאשר גם במקרים כאלה, שזה ממין העניין?
<יואל הדר: יש סעיף בתקשי"ר.
זאב בנימין בגין: אם יש סעיף שסתום כזה, אז לא צריך בחקיקה.
<יואל הדר: שיקול דעת של הנציב.
זאב בנימין בגין: אבל צריך לדעת: 1.
זאב בנימין בגין: שקיים; 2.
זאב בנימין בגין: שיש נכונות להשתמש בו במקרים כפי שציין היושב ראש.
<יואל הדר: יש, שיקול דעת של הנציב.
<יואל הדר: יש סעיף כזה, אבל אם יפעילו את שיקול הדעת – זה כבר הנציבות, לא אנחנו.
זאב בנימין בגין: לא, צריך לתאם את זה קודם עם הנציב.
דוד אמסלם: חבר הכנסת בגין, יש לי קרחת רק מהדברים האלה.
דוד אמסלם: אני מבקש להסדיר כאן, אני לא רוצה שיקול דעת של שום פקיד.
דוד אמסלם: אנחנו מדברים בחוק הספציפי הזה.
דוד אמסלם: נטמיע את זה בחוק הזה.
<איילת נהר-צדק: אני לא חושבת - - - אני מציעה - - -
דוד אמסלם: איילת, אני לא פותח את זה לדיון.
דוד אמסלם: עד יום שני או עד יום רביעי תנו לי תשובה בעניין הזה.
דוד אמסלם: אם אני צריך להטמיע את זה בחקיקה, גם אם אתם לא מסכימים אתי – זה מה שאעשה.
דוד אמסלם: זה בסדר, מותר לכם לא להסכים, אבל אמרתי שיש לי קרחת מהסיבובים שעושים אחרי שגומרים את החוק.
עבד אל חכים חאג' יחיא: ייקלטו כעובדי המדינה, עם שמירה על זכויותיהם.
עבד אל חכים חאג' יחיא: לכתוב את זה.
<איילת נהר-צדק: מכיוון שהנושא של עבר פלילי ומשמעתי זה לא תחום האחריות שלי, נצטרך לבדוק את זה אל מול הגופים האחראים.
<איילת נהר-צדק: מה שנעשה כרגע זה נבדוק מה המצב לגבי האנשים הקיימים.
<איילת נהר-צדק: בהיבט החוקי, לא הייתי - - -
<יהודה סויסה: יש ברשות מכורים נקיים שהם עובדים קבועים שנים.
<יהודה סויסה: אם הדבר הזה לא יאפשר לקלוט אותם, אנחנו צריכים לדעת את תנאי הסף.
דוד אמסלם: יהודה, הבהרתי את עצמי.
<בשארה פראן: כדי להבהיר את המטריה: כמו שהצהיר יואל וגם חבר הכנסת בגין, היום כל עובדי המדינה שנקלטים מחויבים לבדיקה פלילית, כמו חבר הוועדה או כל עובד ציבור אחר שנכנס.
<בשארה פראן: זה בחוק שירות המדינה (מינויים), משמעת.
<בשארה פראן: כל הוויכוח הזה קצת מיותר כי העבר הפלילי כשלעצמו לא פוסל אוטומטית, וזה עובר גם אמות מידה ומבחנים שעושים לכל תפקיד בהתאמה אליו.
<בשארה פראן: זה שכולם נכנסים עכשיו למתח – זה לא אומר שכולם נפסלים.
<בשארה פראן: תלוי מתי היתה העבירה, תלוי מה המהות של העבירה.
דוד אמסלם: קודם כול, אמר את זה יואל, הבנו גם מיואל.
<בשארה פראן: כן, אז זה לא סוף העולם.
<בשארה פראן: אלה כללי המשחק.
<בשארה פראן: זה אנשים שכבר נקלטו, זה לא אנשים חדשים.
דוד אמסלם: אתן לך את התשובה ואני רוצה להתקדם, ואז נישאר עם ההערה של עבדאללה.
דוד אמסלם: בגדול, כבר שמענו מיואל שיש שסתום ביטחון.
דוד אמסלם: למה הם מרגישים לא נוח?
דוד אמסלם: זה בסדר, זו הפרנסה שלהם.
דוד אמסלם: אני מניח שאם היינו מדברים על הפרנסה שלך גם אתה היית מרגיש קצת לא נוח.
דוד אמסלם: הרבה פעמים אני אוהב לוודא את זה בעוד סעיף מפורש, גם אם זה כתוב במקום אחר.
דוד אמסלם: אם נכתוב את זה עוד פעם לא יקרה כלום.
<בשארה פראן: אני אתך עד הסוף, אבל בוא ניקח עוד מקרים.
<בשארה פראן: אם יש לי עובד או שניים שהם בהשעיה או בחקירות, צריך לקחת את זה בשיקול הדעת.
דוד אמסלם: אתה שואל אותי שאלה קצת מתחכמת.
<בשארה פראן: לא, אני אומר שאלה מקרי קיצון שצריך להתמודד אתם.
דוד אמסלם: כשעובד מן המניין נקלט, גם אם הוא היה פעם עם עבר פלילי וקלטו אותו, ומאז הוא עובד מן המניין - אחלה.
דוד אמסלם: אם מחר אותו עובד מן המניין עשה עבירה פלילית - - -
<בשארה פראן: או היום בחקירה.
דוד אמסלם: או היום.
דוד אמסלם: אנחנו לא מדברים על זה, אנחנו מדברים על מקור הקליטה שלו.
דוד אמסלם: כשהוא הגיע עם איזה קיטבג – אנחנו יודעים את הקיטבג שלו, קלטנו אותו על בסיס אותו קיטבג, ומחר הוא עובר למסגרת אחרת.
דוד אמסלם: קם איזה מישהו ואומר: הוא היה מכור לפני 30 שנה – לא מתאים לנו.
דוד אמסלם: יש כאלה צדיקים, אני מכיר אותם.
<בשארה פראן: זה לא המקרים שאנחנו מדברים עליהם.
דוד אמסלם: את הצדיקים האלה אני מכיר, הם קיימים גם בכנסת בחוקים שאני מחוקק – מה קרה לפני 20 שנה, 15 שנה, מדוע ולמה.
דוד אמסלם: לכן לפעמים אני אוהב שיהיה סעיף מפורש, כדי שלא יהיו ויכוחים.
דוד אמסלם: לגבי מה שאמר חבר הכנסת אבו מערוף – אני מבקש להכניס את זה, שבחוק יהיה כתוב שהם עוברים עם התנאים שלהם בדיוק, במינימום.
זאב בנימין בגין: טוב מאוד.
דוד אמסלם: נציג האוצר, בוא שב אתנו.
דוד אמסלם: נכניס בחוק שהעובדים – תקרא לו את הסעיף.
<עידו בן יצחק: שייקלטו כעובדי המדינה והרשות ותנאי העסקתם יישמרו.
<אסף שירמן: אנחנו לא יכולים להתחייב על כזה דבר.
דוד אמסלם: אז לא יהיה חוק.
<אסף שירמן: אז לא יהיה.
<אסף שירמן: אנחנו לא יכולים להתחייב.
דוד אמסלם: אני מודיע לך שזו ההצבעה שאנחנו מצביעים עליה.
דוד אמסלם: תודיע לשר האוצר.
<אסף שירמן: יש פה - - - יש הרבה התאמות שצריך לעשות, מבנה השכר במדינה שונה ממה שיש להם.
דוד אמסלם: תודיע לשר האוצר שזה התנאי שלנו.
דוד אמסלם: זה נוסח החוק שאני הולך להצביע עליו, והממשלה תגיב עליו איך שתגיב עליו.
דוד אמסלם: זה בסדר מבחינתי.
דוד אמסלם: תודה רבה על ההערה, עבדאללה.
זאב בנימין בגין: הייתי מעורב שנים אחדות במשא ומתן כזה, על כניסת עובדים מחברות ממשלתיות לשירות המדינה.
זאב בנימין בגין: הבטחנו את כל תנאיהם של דור א' בשירות המדינה על פי שכרם הקודם.
זאב בנימין בגין: זה ניתן לעשות, עם ההתאמות הנדרשות – כמה שעות עבודה דרוש לצוללן בכינרת - - -
<אסף שירמן: חבר הכנסת בגין, במקרה אני זה שהובלתי את המשא ומתן הזה.
זאב בנימין בגין: יש לי עדות בעל הדבר - עשינו את זה.
דוד אמסלם: אני לא צריך את ההסבר הזה, כבר הודעתי להם את זה.
דוד אמסלם: עשיתי שינויים ארגוניים בחיי קצת יותר מהם.
דוד אמסלם: אז עזוב, אנחנו מכירים את זה.
דוד אמסלם: זה מה שיהיה בחוק, נקודה.
תמר זנדברג: יש לי שאלה לגבי הנושא של טיפול ושיקום.
תמר זנדברג: אני מכבדת את כל מה שנמסר פה, אבל אני רוצה לוודא שהתחום של טיפול ושיקום נשאר, יחד עם התקציב שהיה לו ויחד עם הסמכויות שהיו לו.
דוד אמסלם: על איזה סעיף את מדברת?
דוד אמסלם: מדברים על סעיפים עכשיו.
דוד אמסלם: אז בואו נגמור את ההקראה.
תמר זנדברג: לדעתי זה מתאים פה – או בתוך סעיף 25 או בין 25 ל-26.
תמר זנדברג: כמו שאנחנו מבטיחים את העובדים, האם אפשר לתת התייחסות - - - ?
דוד אמסלם: אבל זה דיון שכבר היה.
תמר זנדברג: למה היה?
דוד אמסלם: שאלת שאלה, הם ענו לך, וזהו.
תמר זנדברג: אני רוצה לשאול האם אפשר לעגן את מה שהם ענו.
דוד אמסלם: רשום מה תפקידי הרשות.
דוד אמסלם: עברנו על הסעיפים האלה כשהיית בחוץ.
תמר זנדברג: קראתי את הסעיפים.
דוד אמסלם: אז תגידי לי על איזה סעיף את מדברת.
תמר זנדברג: אני שואלת האם אפשר לתוך סעיף 25 - - - ?
דוד אמסלם: קליטת עובדים לעבודה ברשות – איך זה קשור לתפקוד הרשות?
תמר זנדברג: זה לא תפקוד הרשות.
דוד אמסלם: תחומי האחריות של הרשות.
דוד אמסלם: לדעתי, את טועה.
דוד אמסלם: בסעיפים הקודמים הקראנו את זה.
תמר זנדברג: קראתי, אני יודעת לקרוא.
דוד אמסלם: מה הנוסח שאת מבקשת?
תמר זנדברג: אני שואלת האם אפשר לעגן את האגף של טיפול ושיקום, מפאת חשיבותו, בתוך הרשות החדשה.
דוד אמסלם: איך את מציעה שזה ישב בסעיף?
תמר זנדברג: אני לא משפטנית, אני חברת כנסת.
תמר זנדברג: חשובה לי המהות.
תמר זנדברג: יש פה ייעוץ משפטי, יש פה אנשי מקצוע, זה לא התפקיד שלי.
דוד אמסלם: זה לא בסעיף 25.
תמר זנדברג: אז לא בסעיף 25.
תמר זנדברג: הסעיף פחות חשוב, המהות חשובה.
תמר זנדברג: קראתי את סעיף התפקידים וקראתי את סעיף 25.
תמר זנדברג: כמו שאתה יודע לדעת שאם אותה רמת שכר לא תישמר אז כאילו לא נקלטו העובדים, אז אני מעלה פה דגל ושואלת: זה שכתוב שאלה התפקידים באופן כללי, זה לא מבטיח שהאגף הזה יישאר כפי שהוא, על סמכויותיו ועל עובדיו.
תמר זנדברג: אני רוצה לעגן את מה שהובטח כאן, זה הכול.
תמר זנדברג: תראו אם אפשר, לקראת הדיון הבא, לדאוג לזה שזה יישאר כמו שהוא, כדי לדאוג שהתפקיד הזה יישמר.
דוד אמסלם: תבדקו אם אתם יכולים לשזור את ההערה.
דוד אמסלם: בגדול הרי אין מחלוקת.
תמר זנדברג: שנהיה רגועים, שלא למחרת יהיה שינוי ארגוני והדבר הזה יילך.
דוד אמסלם: בסך הכול אנחנו הולכים להשאיר את אותם נושאים, רק להעמיק אותם.
דוד אמסלם: אני רואה את זה יותר בנושא של סמכויות הרשות, ולא בסעיף הזה.
דוד אמסלם: תמצאו את הסעיף הנכון ותשתלו את זה, כדי להרגיע את האנשים.
דוד אמסלם: אני רואה את זה ברמת המהות, שזו התכלית, אבל אין בעיה.
<עידו בן יצחק: "26.
<עידו בן יצחק: הקניית נכסי הרשות הלאומית למדינה.
<עידו בן יצחק: על אף האמור בכל דין ובכל חוזה, כל הנכסים שהיו של הרשות הלאומית ערב יום התחילה, יהיו החל ביום התחילה לקניין המדינה וממועד זה היא תהיה רשאית לתפוס חזקה בהם בכפוף לזכותו של אדם אחר להחזיק בהם.
<עידו בן יצחק: 27.
<עידו בן יצחק: פטור מתשלומי חובה.
<עידו בן יצחק: העברת נכסים לפי פרק זה למדינה, לרבות רישומם, תהיה פטורה מתשלום כל מס, אגרה, היטל או תשלום חובה אחר שיש לשלמו לפי דין או הסכם, ואולם אין באמור כדי לפטור אדם מכל חבות של מס, אגרה, היטל או תשלום חובה שחלה על הבעלים או על המחזיק בנכס ערב העברתו לקניין המדינה.
<עידו בן יצחק: 28.
<עידו בן יצחק: הליכים משפטיים.
<עידו בן יצחק: כל הליך משפטי של הרשות הלאומית או נגדה שהיה תלוי ועומד ערב יום התחילה, וכל עילה להליך משפטי כאמור שהיתה קיימת באותו מועד, יוסיפו לעמוד בתוקפם ויראו אותם כאילו הם של המדינה או נגדה, לפי העניין, ביום התחילה.
<עידו בן יצחק: 29.
<עידו בן יצחק: חובת מסירת מידע וסמכות הממונה על הנכסים לדרוש מידע.
<עידו בן יצחק: (א) הרשות הלאומית תמסור לממונה על הנכסים, בתוך 30 ימים מיום פרסומו של חוק זה, רשימה מפורטת של נכסי הרשות.
<עידו בן יצחק: (ב) הממונה על הנכסים יהיה רשאי לדרוש מהרשות הלאומית כל מידע או מסמך הדרושים לשם קיום הוראות פרק זה לרבות בעניין עובדים, נכסים, והליכים משפטיים.
<עידו בן יצחק: (ג) דרש הממונה על הנכסים מידע או מסמכים כאמור בסעיף קטן (ב), הרשות הלאומית תעביר לו אותם, לפי דרישתו ובתוך זמן סביר.
<עידו בן יצחק: 30.
<עידו בן יצחק: הוראות מעבר לעניין תכניות שהופעלו ערב יום התחילה.
<עידו בן יצחק: תכנית שהפעילה הרשות הלאומית ערב יום התחילה מכוח התקשרות עם רשויות מקומיות או עם גופים אחרים תמשיך הרשות למאבק באלימות, בסמים ובאלכוהול להפעילה בהתאם לתנאי ההתקשרות, כל עוד היא בתוקף ועד תום תקופת ההתקשרות שנקבעה, אלא אם כן החליט מנהל הרשות למאבק באלימות, בסמים ובאלכוהול אחרת, באישור השר; לא יחליט המנהל על הפסקת תכנית כאמור בסעיף זה אלא לאחר שנתן לרשות המקומית או לגוף האחר שהם צד להתקשרות הזדמנות להשמיע את טענותיהם ומטעמים שיירשמו; אין בהוראות סעיף זה כדי לגרוע מהתרופות העומדות לצדדים להתקשרות לפי כל דין.
מירב בן ארי: מי זה מנהל הרשות?
<גלי גלילי קרן: מנהל הרשות שמוקמת.
מירב בן ארי: מנהל הרשות החדשה שתוקם הוא אותו דבר כמו מנהל הרשות היום?
מירב בן ארי: מה הוספת?
<יואל הדר: יש תוספת אלימות.
מירב בן ארי: אז זה מנהל הרשות החדש.
מירב בן ארי: אבל מי שעשה את ההתקשרות זה המנהל הישן.
<גלי גלילי קרן: נכון.
<גלי גלילי קרן: אנחנו אומרים שנשמר את ההתקשרות הזאת, אלא אם כן יש איזה סיבות.
<גלי גלילי קרן: זה השארת פתח למקרים חריגים, מכיוון שאין ברשותנו את כל המידע בדבר ההתקשרויות הקיימות, והכוונה היא להתקשרויות שהן ארוכות טווח מאוד ויש בעיה לשמר אותן.
<גלי גלילי קרן: אבל זה לא יגרע מהתרופות העומדות לצדדים לפי כל דין.
<יערה למברגר: יש פה הבנייה.
<יערה למברגר: לשמוע את הטענות מטעמים שיירשמו – זה אומר שזה הליך חריג.
<יערה למברגר: זה נותן פתח ולא פוגע בזכויות של הצדדים, אם יש להם זכות תביעה.
מירב בן ארי: שיוכל לתבוע אם יפסיקו לו את ההתקשרות.
מירב בן ארי: אדוני היושב-ראש, השר ממנה את השר החדש, נכון?
דוד אמסלם: תקראי.
מירב בן ארי: אנחנו יודעות לקרוא.
מירב בן ארי: אני רק שואלת, יושב- ראש הרשות עכשיו, שעוזב לפנסיה, הוא ממשיך?
דוד אמסלם: כרגע דיברנו על הסיפור של העובדים.
מירב בן ארי: אמרת ביום הראשון שעשינו את הדיון שהדבר הראשון זה העובדים.
דוד אמסלם: אם הוא יוצא לפנסיה – זה משהו אחר.
דוד אמסלם: אני לא דואג לילד שלומד עכשיו בבית הספר שאמרו לו להיקלט ברשות עוד 20 שנה.
דוד אמסלם: אני דואג לאלה שכבר נמצאים שם.
דוד אמסלם: בעתיד ירצו לעשות רה-ארגון אם מישהו פרש או לאחד משרות – אהלן וסהלן, זו כל המטרה פה לדעתי.
דוד אמסלם: אבל אלה שעובדים, הם בוודאי לא צריכים להיות חלק מהעניין.
דוד אמסלם: אקבע הצבעה ביום שני, בהנחת עבודה שסוגיית העובדים פתורה.
דוד אמסלם: אם זה לא יהיה פתור – נדחה את זה עד אחרי הפגרה.
<רויטל לירז מלמוד: אני מהשירות לטיפול בהתמכרויות.
<רויטל לירז מלמוד: בתוך מועצת הרשות יש מספר משרדי ממשלה ובעלי תפקידים.
<רויטל לירז מלמוד: אנחנו לא נמצאים בה ואנחנו מבקשים - - -
<קריאה: בוועדה המייעצת.
<גלי גלילי קרן: את מסתכלת על החוק הקיים או על הצעת החוק?
<גלי גלילי קרן: אוקיי.
דוד אמסלם: זה בסדר מבחינתך?
דוד אמסלם: התשובה שקיבלת מספקת אותך?
<רויטל לירז מלמוד: עוד לא קיבלתי תשובה, אבל אני מקווה - - -
<גלי גלילי קרן: היא שואלת על מועצת הרשות.
<גלי גלילי קרן: מועצת הרשות קיימת רק ברשות הקיימת, אין מועצה ברשות החדשה ולכן אני לא יודעת למה להתייחס.
דוד אמסלם: רבותי, אקבע מועד טנטטיבי ביום שני רק להצבעה, בלי דיון.
דוד אמסלם: עד יום ראשון בערב תנו לי תשובה על סוגיית העובדים – שם פרטי ושם משפחה.
דוד אמסלם: במידה שכן – נתקדם, במידה שלא – אני מבטל את הישיבה.
דוד אמסלם: על סדר היום הצעת חוק לקידום הבנייה במתחמים מועדפים לדיור (הוראת שעה) (תיקון מס' 4), התשע"ו-2016, הכנה לקריאה שנייה ושלישית.
<תומר רוזנר: הוועדה קיימה מספר דיונים בהצעת החוק.
<תומר רוזנר: בדיון האחרון למעשה הנושא המרכזי שעלה הוא הרחבת הסמכות של הוועדה הזו לטפל במתחמים שהבעלים שלהם הם בעלים פרטיים.
<תומר רוזנר: הצעת החוק המקורית מדברת על שלושה תנאים מצטברים או אפשר לומר ארבעה.
<תומר רוזנר: התנאי הראשון הוא חמישים בעלים לפחות, התנאי השני שלבעל מסוים לא יהיה יותר מ-15 אחוזים מהמתחם, התנאי השלישי הוא שהמתחם צריך להיות ל-1,500 יחידות דיור והתנאי הרביעי הוא שצריך לעבור איזו ועדה מסננת שתייעץ לממשלה לפני שהיא מכריזה על אותם מתחמים שראויים להיכלל בהצעה.
<תומר רוזנר: הוועדה בישיבה הקודמת ביקשה לשנות את התנאים הללו ואני מבין שיש איזשהו סיכום בעניין.
דוד אמסלם: כבר בישיבה הקודמת אנחנו דיברנו על כך שבפרמטרים זה יהיה די דומה למה שקורה בשאר התכניות שמובאות לוותמ"ל.
דוד אמסלם: זה אומר גם הנושא של יחידות הדיור, גם הנושא של אחוזי הבעלות.
דוד אמסלם: מה שנשאר לנו פתוח, אני אז חשבתי שלא צריך להיות הבדל בין בעלים אחד או מאה בעלים ומבחינתנו זה היינו הך וזה מפני שאני באתי מזווית של יחידות הדיור.
דוד אמסלם: מה שמעניין אותי אלה יחידות הדיור.
דוד אמסלם: על זה נסוב הוויכוח.
דוד אמסלם: משרד המשפטים מתנגד לעניין מסיבותיו שלו שכרגע לא חשובות.
דוד אמסלם: היו לו נימוקים אחרים שלא קיבלתי אותם אבל בוודאי שיש להם משקל.
דוד אמסלם: אנחנו דיברנו עם משרד המשפטים ובסופו של דבר סיכמנו שלגבי הנושא של הבעלים, ורק על זה דיברנו וזה היה הוויכוח היחיד, מספר הבעלים, סיכמנו שאם המדינה היא חלק מהבעלים - - -
<תומר רוזנר: מקרקעי ישראל.
<תומר רוזנר: אם יש מקרקעי ישראל.
דוד אמסלם: אם יש מקרקעי ישראל, אנחנו מדברים על מינימום של חמישה בעלים.
דוד אמסלם: אם המדינה או המינהל אין לו חלק במתחם, אנחנו נגיע למינימום של עשרה בעלים.
דוד אמסלם: זאת הפשרה שעשינו עם המדינה.
דוד אמסלם: אני בדרך כלל לא עושה פשרות מהסוג הזה כי אם אני מאמין ברמה המקצועית שזה צריך ללכת לכיוון מסוים, אני הולך.
דוד אמסלם: אני אמרתי גם לארז שבדרך כלל אני לא מנהל דיונים כאלה.
דוד אמסלם: מי שמכיר אותי, יודע.
דוד אמסלם: אני לוקח את העסק, אני מתקדם אתו.
דוד אמסלם: המדינה תמיד, בכל שלב, יכולה לעשות את מה שהיא מבינה.
דוד אמסלם: יש לה אופציות בחקיקה לעצור ולשנות.
דוד אמסלם: אני לא הממשלה.
דוד אמסלם: היות ואני מעריך מאוד גם את ארז ואת הצוות שלו, גם ברמה האישית וגם ברמה המקצועית, לכן הלכנו לכיוון הזה.
דוד אמסלם: אני מקווה שבזה אנחנו פותרים את העניין הזה.
<תומר רוזנר: לגבי שאר התנאים.
דוד אמסלם: לגבי שאר התנאים, כמו שדיברנו אז.
<תומר רוזנר: נשאר 15 אחוזים?
דוד אמסלם: לא דיברנו על 15 אחוזים.
דוד אמסלם: אנחנו הורדנו את העניין הזה.
דוד אמסלם: לא עניינו אותנו האחוזים.
<ארז קמיניץ: אבל אם מורידים את האחוזים, יוצא שיכול להיות גם אחוז אחד למישהו מהם וזה אומר 99 אחוזים לאחרים.
<ארז קמיניץ: את זה אני לא מכיר.
<מירי כהן: לא דיברנו על זה.
דוד אמסלם: לא דיברנו על זה.
דוד אמסלם: בוא נגיד שאם יש חמישה בעלים - - -
<ארז קמיניץ: חמישה בעלים, בסדר, אפשר להעלות את האחוזים קצת.
דוד אמסלם: צמצמנו את האחוזים.
דוד אמסלם: בעלים, לא יימנה אחד שהוא פחות מחמישה אחוזים כבעלים.
דוד אמסלם: אפשר להגיע לזה.
דוד אמסלם: זאת אומרת, לא יהיה מישהו שיבוא ויחלק אחוז פה ואחוז שם.
<ארז קמיניץ: אני לא רוצה בעל שליטה במקום.
<ארז קמיניץ: זה מה שאני לא רוצה.
<ארז קמיניץ: אני רוצה באמת תכניות.
<ארז קמיניץ: אם אתה עושה חמישה אחוזים, יוצא שיש נגיד ארבעה עם חמישה, זה עשרים, ויש שם מישהו עם שמונים אחוזים.
דוד אמסלם: אני חשבתי שלא יקרה מצב שנניח מישהו רוצה לקדם משהו בוותמ"ל והוא הבעלים, אז הוא ילך וימכור אחוז פה ואחוז שם.
<ארז קמיניץ: גם זה יכול לקרות.