GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
זאב בנימין בגין: - - - שלנו הייתה מתי זה ייגמר; מתי העובדים יידעו - - - - -
<גלי גלילי קרן: ארבעה חודשים.
<גלי גלילי קרן: זה במסמך ההסכמות בין הצדדים.
<גלי גלילי קרן: אנחנו נודיע להם תוך ארבעה חודשים, אבל אנחנו רוצים שבחוק יהיה כתוב - - - כדי שיהיה
זאב בנימין בגין: שתאריך התחילה בעוד שישה חודשים.
<גלי גלילי קרן: כן.
דוד אמסלם: אנחנו ביקשנו.
דוד אמסלם: תודיעו להם בדיוק.
<גלי גלילי קרן: בסדר.
דוד אמסלם: אז אנחנו יכולים להביא להצבעה?
<עידו בן יצחק: יש לנו הסתייגות של תמר.
<עידו בן יצחק: על סעיפים 1 ו-2 אין הסתייגויות אז אפשר להצביע.
דוד אמסלם: אנחנו נעשה הצבעה על ההסתייגויות, ואחר כך על כל החוק.
<עידו בן יצחק: לסעיף 3 יש הסתייגות של חברת הכנסת זנדברג.
<איתן גורני: מותר להגיד שתי מילים לפני ההצבעה?
<איתן גורני: אני המזכ"ל בפועל של הרשות למלחמה בסמים.
<איתן גורני: היה לנו קרב קשה, קרב על הגורל המקצועי של הרשות, והיה קרב על תנאי השכר של העובדים.
<איתן גורני: בקרב, במלחמה על תנאי השכר הגענו להסכמה, ואני רוצה להגיד את תודתי ואת תודת הרשות לכל אלה שעוסקים במשא ומתן, כולם ברוח טובה, ברום ואהדה, והגענו לאיזשהו מודוס ויונדי שכולם יכולים לחיות אתו.
<איתן גורני: אשר לחלק המקצועי אני רוצה לומר בצער רב שלדעתי ולדעת אנשי מקצוע ששמענו אותם כאן זאת שגיאה קשה וזאת שגיאה קשה גם לעתיד לפרק את הרשות במתכונתה הנוכחית ולהכניס אותה בתור אגף בתוך המשרד.
<איתן גורני: הרשות הזאת עשתה ועושה דברים נהדרים.
<איתן גורני: חלק גדול מהעבודה שהיא עושה לא יוכל להיעשות בעתיד וחבל.
<איתן גורני: זה כל מה שרציתי להגיד.
דוד אמסלם: תודה רבה, איתן.
דוד אמסלם: אני מתחבר לכל מה שאתה אומר גם אם אני לא מסכים למרות שבמקרה דנן אני אפילו נוטה להסכים במובנים מסוימים.
דוד אמסלם: בישיבה הקודמת דיברת בהרבה התרגשות, וזה השפיע עלי, ואני אמרתי שזה מכיוון שאתם רואים בזה כמפעל חיים.
דוד אמסלם: זאת לא עבודה רגילה שבאים, עובדים, לוקחים משכורת והולכים הביתה.
דוד אמסלם: יש פה משהו מעבר לזה.
דוד אמסלם: בהזדמנות הזאת אני רוצה להודות לך ולצוות על העבודה שעשיתם בכל השנים שהרשות נמצאת והובלתם את זה.
דוד אמסלם: זאת באמת שליחות.
דוד אמסלם: להתעסק בסוגיות מהסוג הזה זה הרבה שליחות ונשמה אחרת זה לא עובד.
דוד אמסלם: זאת החלטת ממשלה, ובסוף אני מצוּוֶה גם להתקדם עם זה גם אם לפעמים דעתי אינה נוחה.
דוד אמסלם: אז אנחנו מתקדמים .
דוד אמסלם: אבל לפחות אני שמח שבסיפור הזה אנחנו דאגנו, חברי ואני, ובסופו של דבר גם כל פקידי הממשלה שגויסו מהממונה על השכר ועד האוצר – ובאמת גם שאפו להם – שלא תהיה פגיעה גם בנושאים האלה שהם פתירים יותר.
דוד אמסלם: אז תודה לך.
דוד אמסלם: אני רוצה להודות לך על כל הפעולות שעשית.
דוד אמסלם: אני רוצה להעלות את זה להצבעה, ברשותכם.
תמר זנדברג: אם אפשר, בבקשה, לנמק את ההסתייגות שלי ולהסביר אותה.
תמר זנדברג: אני רוצה להצטרף לתודות וגם לך, אדוני היושב-ראש, על המקום שנכנסת בו.
תמר זנדברג: אני הגעתי לנושא הזה מתפקידי כיושבת-ראש ועדת הסמים והאלכוהול.
תמר זנדברג: שם ראיתי, וזה לא סוד שהיו לי המון חילוקי דעות עם הרשות וגם עם השר ועם המשרד בנושא מדיניות.
תמר זנדברג: אבל בהקשר הזה אני ראיתי לעצמי תפקיד לדאוג לדבר אחד – הטיפול והשיקום של אנשים בהתמכרויות וטיפול בהתמכרויות.
תמר זנדברג: זה מה שהנחה אותי, ועדיין מנחה אותי.
תמר זנדברג: בהקשר הזה אין לי ספק שהתפקידים והצעד הארגוני שהשר והמשרד עשו פה באיחוד התפקידים שהם עושים בתחום האכיפה, ההסברה, המניעה וכדומה הוא צעד ארגוני נכון גם מבחינת איגום משאבים.
תמר זנדברג: אבל אני חשבתי ועדיין חושבת שהתחום הזה של טיפול ושיקום היה צריך לעבור בעיקר לאחריות משרד הבריאות ואולי אפילו משרד הרווחה.
תמר זנדברג: אני מכבדת את כל מה שאמרתם שהתחום הזה יישאר כאגף בתוך הרשות החדשה.
תמר זנדברג: אני לא אסתיר שאני מודאגת מהיכולת של המשרד לביטחון הפנים לטפל במשהו כמו טיפול ושיקום.
תמר זנדברג: אני אמרתי את זה לאורך כל הדרך, ולפחות הוועדה שלי תמשיך לעקוב אחרי הנושא הזה.
תמר זנדברג: לכן לדעתי, הצעד בהיבט הזה הוא שגוי.
תמר זנדברג: אני ביקשתי לרשום כהסתייגות שהתחום הזה של טיפול ושיקום יישאר כאגף עצמאי בפני עצמו בתוך הרשות החדשה כדי שלפחות תהיה לנו כתובת לנושא הזה שתוכל להימשך ההמשכיות שנעשתה, ולכן ההסתייגות.
דוד אמסלם: מה שביקשת בעצם זה שבמסגרת האיחוד הזה תהיה יחידה שתעסוק - - -
<קריאה: יש יחידה שהראיתי לך בעץ המבנה - -
זאב בנימין בגין: בהיררכיה זה יהיה אגף?
זאב בנימין בגין: הרשות הופכת ל - -
<יואל הדר: הרשות יושבת בתוך המשרד.
<יואל הדר: יש ענפים שונים.
תמר זנדברג: זה כל תחום הסמים והאלכוהול.
תמר זנדברג: אני שואלת ספציפית על טיפול ושיקום.
<גלי גלילי קרן: יש אגף כזה.
דוד אמסלם: אבל בוודאי ובוודאי אנחנו לא מכניסים את המבנה הארגוני לתוך החוק.
תמר זנדברג: כן, בסדר.
תמר זנדברג: זאת סוגיה מהותית יותר.
זאב בנימין בגין: כתוב: "אגף סמים ואלכוהול".
זאב בנימין בגין: לא רשות.
תמר זנדברג: הרשות מתבטלת ונכנסת לתוך - -
דוד אמסלם: זה אחד האגפים ברשות.
<גלי גלילי קרן: הרשות כולה היא למאבק באלימות, בסמים ובאלכוהול - -
תמר זנדברג: הנושא הוא נושא מהותי.
דוד אמסלם: אמרנו – אנחנו לא מכניסים מבנה ארגוני לתוך חוק, אבל אני מניח שזה מה שיקרה בפועל.
<קריאה: אני ממשרד הרווחה.
<קריאה: אם אפשר, בתחום של טיפול - -
דוד אמסלם: מה אתה רוצה להבהיר?
<קריאה: לאור ההסתייגות של עלתה רק להבהיר לפרוטוקול.
<קריאה: אין צורך?
דוד אמסלם: מי בעד ההסתייגות של חברת הכנסת זנדברג?
דוד אמסלם: יש עוד הסתייגות?
<עידו בן יצחק: חברי הכנסת אבו- מערוף וגרמן לא נמצאים פה, ולכן אין צורך להצביע על ההסתייגות.
דוד אמסלם: מי בעד החוק כפי שהקראנו אותו כולל כל התיקונים?
דוד אמסלם: הצעת חוק לקידום הבנייה במתחמים מועדפים לדיור (הוראת שעה) (תיקון מס' 4), התשע"ו-2016 (מ/1057) – הכנה לקריאות שנייה ושלישית.
דוד אמסלם: הגברת מירי כהן?
<מירי כהן: אנחנו במקביל ננסה להעלות את המצגת הזו.
<מירי כהן: בעצם, קצת סקירה מה קבינט הדיור עשה עד היום.
<מירי כהן: אנחנו עד היום הכרזנו על 67 מתחמים שכוללים כ-238 אלף יחידות דיור.
<מירי כהן: מתוכם, 22 מהם, מהמתחמים, כוללים כ-50 אלף יחידות דיור ביישובי מיעוטים.
<מירי כהן: עד כה קיבלו תוקף כ-20 תכניות שכוללות כ-64 אלף יחידות דיור.
<מירי כהן: אנחנו יודעים להגיד היום שבוותמ"ל, ההליכים בעצם מייצרים קיצור.
<מירי כהן: אנחנו, תוך שנה, מצליחים לאשר את התכניות האלה.
<מירי כהן: אני בטוחה שמי שחווה קידום תכניות כאלה במוסדות תכנון חלופיים מבין שמדובר פה על קיצור שהוא מאוד-מאוד מהותי.
<מירי כהן: לאור היתרונות האלה ולאור ההתמודדות הכי גדולה שלנו היום עם משבר הדיור זה הגדלת ההיצע, אנחנו בעצם מציעים היום להרחיב את הסמכויות של הוותמ"ל לשני סוגי תכניות נוספות.
איתן ברושי: מי זה "אנחנו"?
<מירי כהן: הוועדות - - - בעצם, סוג אחד של קרקעות שאנחנו רוצים להוסיף לסמכות הוותמ"ל זו קרקע פרטית מרובת בעלים.
<מירי כהן: מדובר על קרקע שיש בה מעל ל-50 בעלים, כשלאף אחד מהבעלים אין יותר מ-15% מבעלות הקרקע.
דוד אמסלם: אני מבין שבכלל תכנית הוותמ"ל בעצם באה לקדם בנייה במתחמים גדולים - - -
דוד אמסלם: זה בעצם כל הרעיון.
דוד אמסלם: אחרת, נלך במסלולים הרגילים.
דוד אמסלם: אנחנו באים מזווית הבינוי.
דוד אמסלם: אז למה המגבלה של 50 בעלים?
<מירי כהן: הסיטואציה של קרקע פרטית בהגבלה.
<מירי כהן: אנחנו איתרנו בסיטואציה של קרקעות פרטיות ואמרנו: למה לא מקדמים אותן?
<מירי כהן: בעצם, אפשר לייצר שם הרבה יחידות דיור.
<מירי כהן: למה לא מקדמים אותן?
<מירי כהן: ואחת הבעיות היא שאין בעצם מישהו אחד שיכול לקחת אחריות על - - -.
<מירי כהן: ובגלל זה ריבוי בעלים – זה היה הזיהוי של - - -
<מירי כהן: למה 50 מול 40?
<מירי כהן: זאת שאלה מצוינת.
דוד אמסלם: לא, לא זאת השאלה.
דוד אמסלם: השאלה שלי היא עוד בשלב הפרלימינרי.
דוד אמסלם: הרי כל הוותמ"ל, גם של המדינה, בא מזווית הפרויקט, הגודל של הפרויקט.
דוד אמסלם: זאת אומרת, בעצם הוותמ"ל – הגבלתם את זה ל-750 יחידות דיור.
<מירי כהן: על קרקע פרטית זה - - -
דוד אמסלם: לא קרקע פרטית.
דוד אמסלם: הרי אני בא מזווית הבינוי, בכלל לא מהקרקע.
דוד אמסלם: הרי לכאורה גם המדינה זה קרקע של בעלים אחד.
דוד אמסלם: בוא לא ניתן גם לה להגיש.
דוד אמסלם: כל הרעיון היה מזווית הבינוי.
דוד אמסלם: עכשיו, אם אנחנו רוצים לעודד בינוי; אחרת, את לא היית פה ולא היינו מציגים כלום, והכול שייתקע בוועדות הרגילות והכול בסדר.
דוד אמסלם: באה המדינה ואומרת: תקשיבו, גם בקרקעות פרטיות אנחנו רוצים לקדם תכנון מהיר יחסית על מנת לפתוח את הפלונטר הזה ושייבנו.
דוד אמסלם: אז מה הרבותא בכך אם יש שם 20 בעלים או בעלים אחד?
דוד אמסלם: מה שצריך לבוא לשם, לדעתי, זה בדיוק כמו המדינה – מגבלת ה-750 יחידות דיור.
<מירי כהן: אני אתן לעורכת הדין כרמית יוליס לענות על השאלה הזאת.
<מירי כהן: היא ממשרד המשפטים.
<מירי כהן: מאחר וזה בא ממנו, אז אני אתן להם להתייחס.
<כרמית יוליס: בוקר טוב, אדוני.
<כרמית יוליס: אני שמחה להתייחס לזה עוד לפני שאנחנו צוללים לדיון, בגלל שגם בשיחות המקדימות בתוך הממשלה וגם בגלל שצפינו את הדיון שיהיה בכנסת, אז אני מניחה שזו שאלה שנידרש לה.
<כרמית יוליס: אז אני רוצה להסביר כך: בעצם, הסוגיה הזאת עלתה גם בעבר – גם כשדיברנו על חוק הווד"לים וגם בראשית הדרך ביחס לוותמ"ל.
<כרמית יוליס: אני רוצה פשוט להזכיר מה הוותמ"ל עושה: הוותמ"ל מאפשר להביא קרקע שמתוכננת עליה כמות מסוימת של יחידות דיור.
דוד אמסלם: מה זה "מסוימת"?
<כרמית יוליס: זה תלוי באיזו קטגוריה אתה נכנס.
דוד אמסלם: מה המגבלה?
<כרמית יוליס: אם זו קרקע של רשות מקרקעי ישראל, - -
דוד אמסלם: מדינה, מדינה.
דוד אמסלם: בואי נבוא לעיקרון.
<כרמית יוליס: - - זה 750 יחידות דיור.
דוד אמסלם: אז 750 יחידות דיור.
<כרמית יוליס: ועכשיו אני מסבירה ככה: הוותמ"ל מעוניין לתמרץ תכניות למגורים שהן תכניות, מה שאנחנו מכנים מפורטות.
<כרמית יוליס: כלומר שאפשר מיד לממש אותן באמצעות הוצאת היתרים, ויש גם סעיפים שמבטיחים את הביצוע המהיר.
<כרמית יוליס: כדי לעשות את זה, מעבר לזה שיש ועדה ייעודית שדנה בזה, הקונספט של החוק בעצם מאפשר להתגבר על מושכלות הייסוד של ההליך התכנוני.
<כרמית יוליס: מכיוון שאם יש תכנית מתאר והתכנית שרוצים לקדם בוותמ"ל סותרת אותה – זה המוסד האפשרי שניתן - - -
דוד אמסלם: עורכת הדין כרמית יוליס, תעני לי.
<כרמית יוליס: אבל לזה - - - בתשובה.
דוד אמסלם: תעני לי למה יש מגבלת בעלים?
דוד אמסלם: ולמה המגבלה היא לא בדיוק כמו המדינה?
<כרמית יוליס: אוקיי.
<כרמית יוליס: אז אני מסבירה: אתה בעצם שואל למה לא כל אחד יכול להגיש תכנית לוותמ"ל אם התקיים בה התנאי של יחידות הדיור?
<כרמית יוליס: אז אני מסבירה.
<כרמית יוליס: בגלל שהוותמ"ל מאפשר לך כיזם תכנית להתגבר על כל הנורמות התכנוניות, שיש סולם עדיפויות - - -
דוד אמסלם: דרך אגב, זה גם הנורמות של המדינה.
דוד אמסלם: גם בקרקע המדינה אותן הנורמות קיימות.
דוד אמסלם: נו, ו-.
<כרמית יוליס: אבל זה בדיוק ההבדל.
<כרמית יוליס: שכיוון שהמדינה היא הריבון - -
דוד אמסלם: אז מותר לה.
<כרמית יוליס: - - וכיוון שהיא רוצה לפתור את משבר הדיור, ובעצם הסמכות השלטונית - - -
דוד אמסלם: אהה, והם לא חלק מפתרון משבר הדיור?
<כרמית יוליס: אני חושבת שזה הרבה יותר בעייתי לאפשר לגורם פרטי להתגבר על תכנית מתאר ארצית, למשל.
דוד אמסלם: אני לא חושב ככה – מתקדמים.
דוד אמסלם: לא חושב ככה – לא יהיה.
דוד אמסלם: זה יהיה גם על קרקע פרטית.
<כרמית יוליס: אז אנחנו לא מסכימים להצעה הזאת.
דוד אמסלם: אז תמשכו את החוק.
דוד אמסלם: חבל לי על הדיון, תמשכו את החוק.
דוד אמסלם: אני יכול לנעול את הדיון עכשיו?
<כרמית יוליס: אנחנו יכולים לדבר?
<כרמית יוליס: נשמח גם - - -
דוד אמסלם: לא, לא, שאלתי.
דוד אמסלם: אני אומר: אתם רוצים למשוך את החוק או להתקדם?
דוד אמסלם: אם אתם מתקדמים, אז אני מודיע לכם: זה יהיה זהה למדינה, תהיה קרקע פרטית, אפילו בעלים אחד, וזו תהיה מגבלת ה-750 יחידות דיור.
דוד אמסלם: אם אתם לא מסכימים, אנחנו נועלים את הישיבה.
<כרמית יוליס: אדוני, כל זה נולד אחרי המון-המון זמן של - - -
דוד אמסלם: עורכת הדין כרמית יוליס, יש לי קרחת מהדברים האלה.
דוד אמסלם: תאמינו לי שאני מכיר את - - - האלה יותר טוב מכם.
דוד אמסלם: עסקתי בזה עשרות שנים.
דוד אמסלם: אני גם לא מבין את המוסר הכפול.
<כרמית יוליס: זה לא מוסר כפול.
<כרמית יוליס: - - - את השיטה הזאת - - -
דוד אמסלם: אז אמרתי: אני מסתכל.
דוד אמסלם: בעיני רוחי יש לי את נושא הדיור.
דוד אמסלם: אחרת, אנחנו לא היינו הולכים לוותמ"ל ולא היינו מקימים אותו.
<כרמית יוליס: אני מבינה מה אתה אומר.
<כרמית יוליס: אתה אומר: אם מישהו יכול לייצר לי 750 יחידות דיור, לא מעניין אותנו מי הגורם.
עבדאללה אבו מערוף: לא רק - - -
דוד אמסלם: בגלל שאין לזה רבותא.
דוד אמסלם: אין לזה שום משמעות.
דוד אמסלם: אני יכול להגיד לך שהכוח בכלל, גם בנושא התכנוני; הרי כשהוא בא מול יזם פרטי, הוא הרבה יותר חזק מאשר מול המדינה.
דוד אמסלם: גם לבקש ממנו כל מיני התניות בתוך התכנון.
דוד אמסלם: אז אל תספרי לי עכשיו איפה מתכננים יותר טוב.
דוד אמסלם: עכשיו, באה המדינה, החליטה.
דוד אמסלם: אני לא נכנס לוויכוח.
דוד אמסלם: מדינת ישראל החליטה שכרגע משבר הדיור מבחינתה יושב בסדר העדיפויות, ולכן היא עושה ועדה מהירה בפרויקטים מעל 750 יחידות דיור.
דוד אמסלם: את יכולה להתווכח – נכון, לא נכון.
דוד אמסלם: מדיניות ממשלה – בסדר, מקבל.
דוד אמסלם: יש אחד שיגיד: לא צודק ויש אחד שיגיד: צודק, ושניהם צודקים.
דוד אמסלם: אבל לבוא ולעשות - - -?
דוד אמסלם: עכשיו, אם לקחת את העיקרון ואתה אומר: תשמע, אני בא מזוויות יחידות הדיור.
דוד אמסלם: אני רוצה לספר לך סוד קטן: יחידות הדיור ומשבר הדיור זה לא רק בקרקעות מדינה.
דוד אמסלם: פותרים אותן גם באמצעות קרקעות פרטיות.
דוד אמסלם: בגלל שאם אני קונה דירה, לא מעניין אותי מי בנה אותה.
דוד אמסלם: אני רוצה בית.
דוד אמסלם: המדינה בנתה?
דוד אמסלם: קרקע פרטית?
דוד אמסלם: דרך אגב, בסוף זה גם איש פרטי.
דוד אמסלם: המדינה רק משווקת את הקרקע, ובאותו רגע גם יוצאת מהתמונה.
דוד אמסלם: אז לא הצלחתי להבין את כל - - -.
דוד אמסלם: אז הבנתי את העיקרון – 750 יחידות דיור.
דוד אמסלם: הייתם קובעים אז 1,000 – 1,000.
דוד אמסלם: הייתם קובעים 2,000 – 2,000.
דוד אמסלם: לא נכנס למספר.
דוד אמסלם: אבל אז קבעתם את העיקרון – מושכים אותו.
דוד אמסלם: לא אומרים: זה כן, זה לא.
דוד אמסלם: ואין לכם גם תשובה למה לא.
<כרמית יוליס: אני יכולה להסביר עוד פעם.
<כרמית יוליס: אבל תראה, אנחנו לא המצאנו את הקונספט הזה.
<כרמית יוליס: גם בווד"לים הוא היה קיים וכל החוקים המיוחדים האלה נועדו לקרקע שהיא - - - מרשות מקרקעי ישראל - - -
דוד אמסלם: עורכת הדין כרמית יוליס, אני מסביר: כרגע אין לך הסבר ואת מתישה אותי בדברים שהם לא קשורים לעניין, ולכן אני ישר, מאוד תכליתי ובא לנושא.
דוד אמסלם: אני חושב שאני הסברתי את עצמי מספיק טוב.
דוד אמסלם: אתם רוצים התייעצות של חמש דקות?
דוד אמסלם: תיקחו, ותגידו לי אם להמשיך את הדיון או שאני הולך.
<מירי כהן: היושב-ראש, אני רק אבקש להגיד שני דברים, גם ברמה הניהולית של מוסדות התכנון, שזה כן נקודה שהיא חשובה שתהיה פה: גם מבחינת הוותמ"ל – צריך בכל זאת להגן עליו, שהוא באמת יוכל עדיין להיות אפקטיבי ויעיל.
<מירי כהן: כי בסוף, אם אנחנו נגיד: כמעט כל סוגי הקרקעות יכולים להיכנס לשם, אנחנו נגיע למצב שהוא יהיה בסוף בדיוק כמו המחוזיות מבחינת העומס שלו ומבחינת היכולת.
דוד אמסלם: אז תעשו לו ועדות משנה.
דוד אמסלם: תקימו עוד ותמ"ל.
דוד אמסלם: חבר'ה, חבל על הזמן.
דוד אמסלם: אם אתם רוצים שאני אעצור - - -
<מירי כהן: טוב.
<מירי כהן: אנחנו יכולים לסיים את ההצגה ואז לבקש התייעצות?
דוד אמסלם: זה, מבחינתי, כרגע נקודה שחבל לי על הזמן.
דוד אמסלם: אם אתם רוצים למשוך פה, תמשכו את החוק עכשיו.
דוד אמסלם: אתם רוצים שלוש דקות הפסקה?
דוד אמסלם: בואו תמשיכו בשאר הנקודות העקרוניות.
<ערן ניצן: היושב-ראש, מה שאנחנו מבקשים להציע זה להרחיב את - - - לטובת קרקע מרובת בעלים.
<ערן ניצן: אני מבין ששוחחו על זה.
<ערן ניצן: 1,500 יחידות דיור.
<ערן ניצן: אני יודע שאתה חולק על העניין, אבל ההצעה קובעת שלפחות 50 בעלים עד 15 לבעלים מסוימים.
דוד אמסלם: את זה ראיתי, ראיתי.
<ערן ניצן: אבל אני מדגיש גם שהדיון בוותמ"ל יקרה אחרי אישור קבינט הדיור ובהמשך לצוות מיוחד ומורחב שייבחן את סדרי העדיפויות.
דוד אמסלם: דרך אגב, זה כמו כל תכנית ממשלתית רגילה.
דוד אמסלם: כמו קרקע ציבורית.
<ערן ניצן: - - - משרד המשפטים, לדעתי - - -
דוד אמסלם: אני מבקש שתהיה התאמה בדיוק.
דוד אמסלם: אני לא רואה דיפרנציאציה בין הקרקעות.
דוד אמסלם: אז לכן סעיפים 1, 2 ו-3 לא רלבנטיים.
<ערן ניצן: גם סעיף 4 שונה בקרקע פרטית, שבו הקבינט מוגבל לפעמיים בשנה לדון על קרקע פרטית בלבד.
<ערן ניצן: כל זה מתוך ניסיון לבוא ולהימנע מנקודות לחץ נקודתיות.
דוד אמסלם: שאלתי: למה?
<ערן ניצן: אני מסביר: בשנה הקרובה נבין - - -.
<ערן ניצן: זה צבר הקרקעות הפרטיות שרוצים לדון בהן.
<ערן ניצן: הן עומדות בסדרי העדיפויות, כמו שהחוק - - -
דוד אמסלם: אבל למה לך להגביל?
דוד אמסלם: אתה בכל מקרה יכול לתזמן את עצמך לפי הזמן שיש לך.
<ערן ניצן: תראה, היושב-ראש, אני לא - - - קטן.
דוד אמסלם: היום כשאתה בא לוועדה המחוזית, יש הגבלת זמן?
דוד אמסלם: לפעמים היא יכולה לדון בתכנית שלך שנה.
<ערן ניצן: לא, לא, לא הסברתי כראוי.
עבדאללה אבו מערוף: הוא מתכוון על ההכרזה.
עבדאללה אבו מערוף: על ההכרזה הוא מתכוון.
<ערן ניצן: כשמתקיים דיון בוותמ"ל - - - קבינט הדיור הכריז עליו.
<ערן ניצן: קבינט הדיור יוכל לעשות שתי הכרזות בשנה על מקבצי קרקעות פרטיות.
דוד אמסלם: ואם תעשה את זה ארבע פעמים בשנה?
<ערן ניצן: אז אני מסביר.
<ערן ניצן: ארבע הנקודות הללו: מגבלות יחידות הדיור והבעלים והאחוזים ומתן אחוזים – כולן נועדו כדי לטייב את שיקול הדעת.
<ערן ניצן: במקרה הזה הוא קריטי ביחס לקרקעות פרטיות וביחס לקרקעות ציבוריות.
דוד אמסלם: לא הבנתי את הטענה, אבל תתקדם.
דוד אמסלם: לא חייבים לענות לי.
דוד אמסלם: דרך אגב, כשאין תשובה אינטליגנטית, לא עונים.
<ערן ניצן: אני מרגיש מאוד נוח עם התשובה הזאת, היושב-ראש.
דוד אמסלם: אז אני מציע לך לא להרגיש איתה נוח כל כך.
דוד אמסלם: אם אני נתתי לך הערה בנושא, כנראה שהיא לא מספיק חכמה.
<ערן ניצן: עוד נקודה שצריך להעיר פה, היושב-ראש, זה ש-15% מהיחידות יהיו להשכרה, ונחייב את היזם לעניין הזה.
<ערן ניצן: כלומר, אם אתה רוצה ליהנות מהמהירות, אתה תהיה מחויב ברמה הציבורית - - -
דוד אמסלם: את זה אמרתי.
דוד אמסלם: זה במסגרת אישור התכנית.
דוד אמסלם: זה לא נכנס בחקיקה.
דוד אמסלם: אתה תרצה גם 20%?
דוד אמסלם: אני לא אומר לך כלום.
<ערן ניצן: אני רק מציג מה אנחנו מציעים.
דוד אמסלם: אני אומר: זה לא רלוונטי.
דוד אמסלם: אני אמרתי קודם: את המדינה זה היה חשוב להדגיש בקרקעות הציבוריות – 15%.
דוד אמסלם: בגלל שהמדינה היא דורסנית.
דוד אמסלם: היא לא הייתה עושה 15%.
דוד אמסלם: היא רואה את הכסף והכול בסדר.
<ערן ניצן: הבנתי - - -
<קריאה: הורדנו מ-30 - - -
<כרמית יוליס: והפרטי מה?
<כרמית יוליס: יתנדבו - - -
דוד אמסלם: אני אסביר: הבעלים הפרטיים באים אליך לתכנית לאשר.
דוד אמסלם: אתה יכול להגיד להם: רבותיי, אני במתחם הזה גם מבקש 30%.
דוד אמסלם: מותר לך הכול.
<ערן ניצן: אנחנו הצענו שהחוק - - -
דוד אמסלם: לא בחוק.
דוד אמסלם: לא, לא בחוק.
דוד אמסלם: אני יכול להגיד שבחוק עד 15%.
דוד אמסלם: אתה יכול להחליט שגם כלום.
<ערן ניצן: טוב.
<קריאה: למה לא 30%?
דוד אמסלם: ההתניות התכנוניות הן התניות תכנוניות.
דוד אמסלם: יש מקומות שזה יהיה נכון להכניס 30% ויש מקומות שלא נכניס.
דוד אמסלם: נכניס אפילו 0%.
דוד אמסלם: תלוי איפה הבעיה נמצאת.
<גיל גן-מור: - - - שאם אין לך הסמכה מפורשת בחוק - - -
דוד אמסלם: אני מדבר איתם.
<ערן ניצן: היושב-ראש, הפרק השני עוסק בהתחדשות עירונית.
<ערן ניצן: אני חושב שכולם שותפים לעמדה שצריך לקדם התחדשות עירונית.
<ערן ניצן: אנחנו מציעים שב-500 יחידות ומעלה, במתחמים שהרשות להתחדשות עירונית הכריזה אותם ככאלה, הוותמ"ל יוכל לקדם את התכניות.
דוד אמסלם: דווקא בהתחדשות עירונית יש לי יותר בעיה עם הנושא של הוותמ"ל.
דוד אמסלם: נספר לך, אם אתה שואל.
דוד אמסלם: ואם כבר, סגן היועץ המשפטי ארז קמיניץ קצת מכיר את התהליכים.
<ערן ניצן: יש החלטה ממשלתית, שאנחנו ממקדים מאמצים לקידום התחדשות עירונית בישראל.
<ערן ניצן: מסלולי הוותמ"ל המהירים - - - בתוליות - - - – אנחנו רוצים להפנות אותם גם למתחמים גדולים להתחדשות עירונית.
<ערן ניצן: קשה מאוד לקדם שם תכנון.
<ערן ניצן: התהליכים לוקחים תקופה ארוכה ביותר בוועדות המחוזיות.
<ערן ניצן: נדמה לי, שבתיאום עם הרשויות המקומיות כמובן, אפשר לתת פה מזור - - -
דוד אמסלם: בכמה מתחמים יש לך 500 יחידות דיור?
דוד אמסלם: הרי בסופו של דבר מדובר בעיקר בקרקעות פרטיות.
<ערן ניצן: כן, אבל יש הרבה מאוד מתחמים.
<עינת גנון: יש הרבה פרויקטים בתוך תמהיל - - -
דוד אמסלם: בהיקפים של 500.
דוד אמסלם: זאת אומרת, אם המכפיל הוא שלוש, אז אנחנו מדברים על בערך - - -
<עינת גנון: 150 יחידות.
<עינת גנון: קיימות.
<עינת גנון: 150 יחידות דיור קיימות, שהופכות ל-500 לצורך העניין.
דוד אמסלם: בדרך כלל כמה בניינים קיימים אלה?
<עינת גנון: כן, כן, הבנתי.
<עינת גנון: זה יכול לנוע בין עשרה ל-15 בניינים ומעלה.
דוד אמסלם: וואחד תיאום.
דוד אמסלם: את מבינה.
דוד אמסלם: ואין הרבה כאלה.
דוד אמסלם: אין הרבה פרויקטים בסדרי הגודל של פינוי בינוי 500 יחידות דיור.
<עינת גנון: אין הרבה.
<עינת גנון: זה נכון שאין הרבה כאלה.
<עינת גנון: ולכן דווקא - - -
דוד אמסלם: אז אתם עושים חוק עכשיו של אין הרבה?
<ערן ניצן: למה - - -?
<ערן ניצן: אתה יודע שגם במתחמי הוותמ"ל – כמה מתחמים יש למדינה מעל 500 יחידות דיור?
דוד אמסלם: אבל תעשה לבד את החישוב.
דוד אמסלם: אם המכפיל הוא שלוש, שלוש פלוס, אז תעשה את החשבון לבד.
דוד אמסלם: הרי מדובר בבניינים נמוכים – שתיים-שלוש-ארבע קומות, ברכבות האלה.
דוד אמסלם: אז תחשוב כמה.
דוד אמסלם: אז אתה צריך לפנות 150 משפחות, ובדרך כלל, כפי שאמרה הגברת עינת גנון, מדובר על כמה בניינים טובים.
דוד אמסלם: לך תתאם אותם, לך תפנה.
דוד אמסלם: אין הרבה בהיקפים האלה.
<ערן ניצן: אתה צודק, היושב ראש.
דוד אמסלם: אז לכן, מה אני רוצה להמליץ לך: אל תכניס את המספר.
דוד אמסלם: תשאיר את זה לשיקול דעתך.
<ערן ניצן: אני יכול להגיד משהו?
<ערן ניצן: מה שאנחנו מציגים לך פה כהצעת חוק, זה נושא שעבדו עליו בחודשים האחרונים, בתיאום עם גופים רבים.
<ערן ניצן: ביניהם השלטון המקומי.
<ערן ניצן: הדוגמה שאני מציג לך פה, ואנחנו כולנו בעולם של פשרות, הייתה פשרה, שמקובלת עלינו עם השלטון המקומי, שאמר: חבר'ה, אתם אל תתעסקו לי בכל איזה בניין וחצי - - -.
<ערן ניצן: הגענו למספר הזה.
<ערן ניצן: להגיד לך שהוא ירד מהר סיני?
<ערן ניצן: הוא לא ירד מהר סיני.
<ערן ניצן: הוא משקף הבנה עם השלטון המקומי.
<ערן ניצן: נושאים נוספים, היושב ראש, ובזה אנחנו נסיים: יש איזשהו ניואנס של הגדרה של קרקע, שהיא בעיקרה קרקע של רשות מקרקעי ישראל, שאנחנו רוצים לחדד אותו.
<ערן ניצן: אנחנו רוצים להרחיב - - -
דוד אמסלם: תסביר לי, הגדרת קרקע בבעלות רשות מקומית כקרקע שעיקרה רשות מקרקעי ישראל.
דוד אמסלם: זה בחוק.
<ערן ניצן: היום יש בחוק הגדרה מדויקת מהי קרקע של רשות מקרקעי ישראל, בסדר?
<ערן ניצן: כדי שאפשר יהיה להכריז בוותמ"ל היום.
<ערן ניצן: דהיום.
<ערן ניצן: ויש שם איזה ניואנס שמחדדים ביחס לעניין הזה - - -
דוד אמסלם: זאת אומרת, זו גם קרקע שהיא בבעלות של העירייה.
<ערן ניצן: כבר היום, למשל, ב-20:80 – כמה זה היום צריך להיות?
<ערן ניצן: - - - מדינה זה - - -
<דניאל מלצר: לעניין תנאי הסף של 20:80 – גם קרקע בבעלות עירייה - - -
דוד אמסלם: היא תיחשב כקרקע המדינה.
<דניאל מלצר: כן.
<דניאל מלצר: בהסכמת הרשות.
דוד אמסלם: כדי להביא את זה ל-80%.
<דניאל מלצר: נכון.
<רבקה לויפר: כן - - -
דוד אמסלם: בראבו.
<ערן ניצן: בצד השני יש לנו הכרזות ותמל"יות בקווים כחולים, אבל בקבינט, היושב ראש.
<ערן ניצן: - - - כחול.
<ערן ניצן: ואז אתה נכנס לתכנית, והרבה פעמים יש שינויים של הקו הכחול.
<ערן ניצן: אדוני היושב ראש, הקבינט קובע את הקו הכחול.
דוד אמסלם: הקו הכחול של התכנית.
<ערן ניצן: ואז הוותמ"ל יושב.
<ערן ניצן: לפעמים נדרשים שינויי בקו הכחול.
<ערן ניצן: היום, למעט שינויים מזעריים, צריך עכשיו להחזיר במידה - - -
<ערן ניצן: מה שאנחנו מבקשים זה להסמיך את הוותמ"ל לנושא תשתית בלבד.
<ערן ניצן: כלומר, אני צריך כביש, אני צריך מעבר, - - - ל-20%, להימנע מלחזור לקבינט.
<ערן ניצן: בנושא השכירות – התאמת נושא השכירות: עוסקת במתחמים, אנחנו מוצאים את עצמנו לפעמים במתחמים בוותמ"לים שמרביתם הגדול הולך למחיר למשתכן.
<ערן ניצן: אני יודע שהדבר הזה היכה גלים, אבל אנחנו מבקשים להציע שבמקום שממילא היה צריך לבוא מחיר למשתכן, כולו או 80% ממנו, אז אפשר יהיה להפחית משיעורי ההשכרה בו, כי ממילא השמדת כבר כמעט את כל הקרקע שלו.
דוד אמסלם: זה לגבי קרקעות מדינה.
<ערן ניצן: רק מדינה.
דוד אמסלם: זאת אומרת, מה שאתה אומר זה כזה דבר.
דוד אמסלם: אתה אומר: תשמע, איפה שיש כבר מחר למשתכן והפרויקט כבר הצליח, אז אנחנו בעצם לא צריכים כל כך השכרה במקום.
דוד אמסלם: אין לי מושג למה, אבל בוא נגיד.
<כרמית יוליס: לא - - -
דוד אמסלם: אתה יצאת מהנחת עבודה שכל מי שקנה במחיר למשתכן הוא גם מתגורר שם.
דוד אמסלם: במקום, ביישוב.
דוד אמסלם: אני אגיד לך: לרוב, הרי מי שוכר במקום?
דוד אמסלם: אנשים שרוצים לגור במקום.
<ערן ניצן: בני המקום.
דוד אמסלם: בני המקום.
<ערן ניצן: נו, אז 50%.
<ערן ניצן: צריך 50% - - -
דוד אמסלם: אז עכשיו מה הקשר?
דוד אמסלם: לא, לא הבנתי.
דוד אמסלם: הרי יש פה שני דברים שהם חשובים.
דוד אמסלם: כשאתה בא לשכירות אתה לא בא למי קנה.
דוד אמסלם: אתה אומר: תשמע, יש אנשים שלא יכולים לרכוש.
דוד אמסלם: גם במחיר למשתכן לא יכולים.
דוד אמסלם: אז אני מאפשר להם לשכור דירה.
דוד אמסלם: עכשיו, היות ובעצם השכירויות הן גבוהות, בגלל שאין מספיק דירות להשכרה, אז לכן אני בונה פוטנציאל.
דוד אמסלם: עכשיו, תענה לי מה הקשר בין מה שאמרת עכשיו למה שאמרתי.
<ערן ניצן: אני אסביר: האקט של שיווק מתחמים מהסוג הזה, גם להשכרה וגם מחיר למשתכן, כרוך גם בשיח עם השלטון המקומי.
<ערן ניצן: עם הרשות המקומית.
<ערן ניצן: תמיד.
<ערן ניצן: בסדר?
דוד אמסלם: והם בעד?
<ערן ניצן: אני אומר: תן לנו את הגמישות, שברגע שאתה נכנס למתחם ש-80% ומעלה ממנו יוצא למחיר למשתכן, על כל המשמעויות לרשות המקומית – לשאת ולתת באופן חופשי יותר על שיעורי ההשכרה שם.
<ערן ניצן: זה הכול.
דוד אמסלם: אני לא הבנתי את התשובה שלך.
דוד אמסלם: לא חייבים לענות, אמרתי לך.
דוד אמסלם: לפעמים לא חייבים.
דוד אמסלם: אתה יכול גם להגיד לי: תשמע, אדוני היושב ראש, נוחה לי גמישות.
דוד אמסלם: אבל אל תענה לי תשובה שאין לה היגיון.
<ערן ניצן: אבל אני אומר לך איך נראים החיים.
<כרמית יוליס: אפשר גם להגיד על זה משהו?
<כרמית יוליס: אני אומרת ככה: כשהחוק הזה הגיע לראשונה לכנסת, לא היה בו את הסעיף של יחידות הדיור שהן רק להשכרה.
<כרמית יוליס: אני מזכירה: חצי מהן השכרה רגילה לטווח ארוך וחצי השכרה במחיר מופחת.
<כרמית יוליס: זו הייתה בקשה של הכנסת, ובמגעים עם הממשלה זה נוסף.
<כרמית יוליס: כשבעצם מה הייתה האמירה שם?
<כרמית יוליס: האמירה הייתה: הממשלה רוצה להוסיף-להוסיף-להוסיף יחידות דיור על קרקע שהיא שלה, בואי תתני את מה שמכונה במירכאות סוג של תמורה חברתית, גם לאנשים שלא יוכלו לקנות את יחידות הדיור האלה.
<כרמית יוליס: אז עכשיו, מה אנחנו אומרים: הנתונים מראים שאם הפרויקט הוא ממילא מחיר למשתכן, שממילא המחיר שבו אנשים ייקנו את הדירות הוא נמוך ממחיר השוק – זה כל הרעיון של הפרויקט - - -
דוד אמסלם: אז אנשים אחרים.
דוד אמסלם: זה אנשים אחרים.
<כרמית יוליס: זה אנשים אחרים, אבל אנחנו רואים: המגרש הספציפי הזה, המתחם הספציפי – הוא כבר השיא את התרומה החברתית שלו.
<כרמית יוליס: לא בדרך של שכירות, בדרך של מחיר מופחת.
<כרמית יוליס: אז אי אפשר גם וגם.
<כרמית יוליס: זה גם מראה שהתכנית בסוף לא תהיה ישימה כלכלית.
<כרמית יוליס: כי גם וגם זה אומר שהוא לא יצליח.
דוד אמסלם: גם לזה אני אתן לך תשובה, עורכת הדין כרמית יוליס.
דוד אמסלם: מדינת ישראל זה לא מוסד של גמילות חסדים.
דוד אמסלם: זו מדינה שצריכה לנהל את האזרחים שלה ולאפשר להם את השירות המתאים.