GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אכרם חסון: הם לא העלו את נושא רישוי העסקים שאת העלית.
אכרם חסון: אני יכול להגיד לך מניסיוני כראש עיר לשעבר.
אכרם חסון: הבירוקרטיה הכי גדולה נמצאת בעיריות ובמועצות.
אכרם חסון: אם המצב היה טוב, אנחנו לא היינו באים ומעלים את החוק הזה גם מבחינת אכיפה.
אכרם חסון: אבל אנחנו לא הסתכלנו רק על האכיפה.
אכרם חסון: אנחנו בדקנו את הנושא הזה עם רוב משרדי הממשלה וכולם בירכו מכמה סיבות.
אכרם חסון: קודם כל, אנחנו רצינו לחסוך לעסק קטן, שכפי שאמר האדון כאן, הרבה עסקים נסגרו.
אכרם חסון: כאן נחסכים לפחות 1,500 שקלים במחירי השילוט.
אכרם חסון: כל שלט צריך גרפיקה ועיצוב.
אכרם חסון: אנחנו אמרנו שאם ניקח 5 שלטים ונחסוך 1,500 שקלים לכל עסק, זה מבורך.
אכרם חסון: דבר שני.
אכרם חסון: אני לא מכיר אזרח שנכנס בין חמש לעשר דקות לקיוסק או חנות והוא קורא על קיר באורך 20 מטר, 5 או 6 שלטים.
אכרם חסון: זאת אומרת, אין כאן אפקטיביות.
אכרם חסון: מה המטרה שלנו?
אכרם חסון: אם אנחנו אומרים לצעיר שאתה לא יכול לקנות אלכוהול אחרי השעה 23:00 וגם אם הוא מתחת ל-18, שיקרא את זה בצורה ברורה.
אכרם חסון: שלא יגיד שלא ראה.
אכרם חסון: אני מדליית אל כרמל ואני רואה לפעמים את המשטרה מגיעה לקיוסקים ולחנויות כדי לעשות אכיפה כי השילוט הוא לא אפקטיבי עד היום.
אכרם חסון: היה בלגאן שלם.
אכרם חסון: מצד שני, בעל העסק שהוא איבד קיר שלם, היום הוא יכול לקחת את הקיר הזה ולשים כמה מדפים וגם להגדיל את מעגל ההעסקה שלו.
אכרם חסון: הוא יעסיק אנשים, יגדיל את ההכנסה שלו, זה גם מבורך.
אכרם חסון: קודם כל, לא הכרנו את ההערה שלך.
<רות דיין מדר: אנחנו תומכים בחוק.
אכרם חסון: אני מבין, אבל לא הכרנו את הכלל הזה שאמרת עליו במסגרת רישוי עסקים.
אכרם חסון: אני כראש עיר לא מכיר את זה אז כנראה משהו אצלנו לא בסדר.
<רות דיין מדר: אני גם ממתינה ובאמת עדיין לא קיבלנו.
אכרם חסון: הדבר היחיד שבאמת עיצבן אותנו זה ההתניה של משרד הבריאות, בנושא העישון.
אכרם חסון: לפי דעתי זה לא מוצדק.
אכרם חסון: להיפך, מי שהכי יכול להפיק מזה תועלת זה משרד הבריאות ואנחנו לא יודעים למה הוא מתנגד.
אכרם חסון: זאת התנגדות מוזרה ולא משכנעת.
אכרם חסון: בכל זאת, אני רוצה להודות גם לידידי יושב ראש ועדת הפנים, שמנע כל מיני בירוקרטיות והחוק הזה בא מהר מאוד כדי להעביר אותו בקריאה ראשונה.
אכרם חסון: אנחנו נשמח לכל הערה כי המטרה שלנו, בסופו של דבר, נטו לעזור לעסקים הקטנים.
דוד אמסלם: נסכם כך: אנחנו נביא את זה להצבעה כפי שזה.
דוד אמסלם: לירון תעמוד מולכם בקשר כדי לשפץ ולשפר את מה שרינה ורותי אמרו.
<לירון אדלר: השאלה האם אתם רוצים כבר עכשיו להכניס לתוספת את הנושא של השלטים של מניעת עישון?
דוד אמסלם: אנחנו נוציא את הקעקועים שלא קשורים לעניין.
דוד אמסלם: אין שם שימושים מעורבים.
דוד אמסלם: זה שלט ספציפי.
דוד אמסלם: זה כמו שבבתי החולים יש שלט אזהרה לרנטגן, לא נכניס אותו לפה.
דוד אמסלם: לגבי 7, אנחנו גם מורידים.
דוד אמסלם: בסופו של דבר, כפי שאמר אלי, אנחנו מנסים לעזור לעסקים, במקום 7 שלטים שיעשה אחד.
דוד אמסלם: אגב, בזמנו עשיתי עבודה לא פשוטה בעירייה כדי לרכז את התמרורים.
דוד אמסלם: היום אתה הולך ברחוב כל כמה זמן יש תמרור כזה או אחר.
דוד אמסלם: המרחב הציבורי במדינת ישראל נראה כאילו לא מתוכנן.
דוד אמסלם: אתה הולך ברחובות ששדרגת אותם ואתה לא מוצא את עצמך מרוב שלטים.
דוד אמסלם: הם על עמודים, הם מפריעים לציבור ללכת.
דוד אמסלם: שמים עמוד חשמל, אחר-כך עמוד של רמזור, אחר-כך עמוד של תאורה דקורטיבית, אחרי זה שלט להולכי רגל ושלט לפנייה ימינה ושמאלה.
דוד אמסלם: אפשר לשים את כולם יחד.
דוד אמסלם: אכרם, תודה על ההצעה.
דוד אמסלם: אנחנו נביא את זה להצבעה ונוציא את שני הסעיפים שדיברנו עליהם.
דוד אמסלם: תשבו ותראו לגבי הנוסח.
<לירון אדלר: לגבי השלטים של העישון נחליט לקראת קריאה שנייה ושלישית.
דוד אמסלם: תלטשו את המחלוקות.
דוד אמסלם: תבדקו אם מה שרותי אמרה זה נכון.
דוד אמסלם: אם זה נמצא בתכולה של חוק אחר, אז יכול להיות שזה מיותר.
<שחר פרלמוטר: אנחנו מאמינים שאין דברים בגו'.
<שחר פרלמוטר: עדיין לא שמענו את מספר הסעיף.
דוד אמסלם: אני מניח שרותי לא קמה בבוקר והמציאה משהו.
דוד אמסלם: יכול להיות שהיא טעתה, אבל היא הקריאה משהו שמישהו כתב.
<שחר פרלמוטר: העירייה מוסמכת להסדיר את השילוט בתחומה.
<שחר פרלמוטר: היא קובעת חוק עזר לעניין שילוט.
<רות דיין מדר: נבדוק את זה.
דוד אמסלם: יכול להיות שהיא הקריאה את זה מאיזה חוק עזר עירוני.
דוד אמסלם: לבדוק זה תמיד טוב.
דוד אמסלם: מי בעד החוק כולל התיקונים?
דוד אמסלם: הצבעה בעד - רוב נגד – אין נמנעים – אין הצעת חוק להקלת נטל האסדרה בעסקים (איחוד שילוט), התשע"ז–2017, נתקבלה.
דוד אמסלם: אני קובע שהחוק עבר בקריאה ראשונה.
דוד אמסלם: הנושא: הצעת חוק להקלת נטל האסדרה בעסקים (איחוד שילוט), התשע"ז-2017, פ/3902/20 כ/720, הצעת ח"כ אכרם חסון, ועוד מספר חברי כנסת.
אכרם חסון: אדוני היושב ראש, בזמנו, מישהי כאן העירה שיש חוק דומה, ואנחנו הלכנו ובדקנו, ולא מצאנו שום חוק, כך שיכול להיות שזו הייתה תקנה, או החלטת מועצת עיר או יישוב, אבל זה לא היה חוק מחייב, ולכן הדבר הזה ירד מסדר היום.
אכרם חסון: יש לי כמובן הערה בקשר לנושא שזה חייב להיות באישור השרים.
אכרם חסון: אני חושב שזה לא נחוץ, וזה רק יסרבל את העבודה ולא יקדם כלום.
אכרם חסון: אני חושב שהשר הממונה, שר הכלכלה, יעשה את זה בהתייעצות עם השרים.
אכרם חסון: במקום בהסכמת השרים, בהתייעצות עם השרים, כי הסכמה לא תהיה, ואנחנו משוכנעים שהמטרה שלנו היא לקדם.
דוד אמסלם: ששר הכלכלה התייעץ עם השרים?
אכרם חסון: כן, בדיוק.
<תומר רוזנר: ולא - - -
דוד אמסלם: מישהו פה מתנגד לעניין?
<אלינה פיפלקס: כן, בהחלט, אדוני.
<אלינה פיפלקס: אני ממשרד הבריאות.
<אלינה פיפלקס: אנחנו מתנגדים להצעה הזו.
<אלינה פיפלקס: זה לא מה שעבר בוועדת שרים.
<אלינה פיפלקס: הנוסח שעבר בוועדת שרים - - -
דוד אמסלם: אנחנו קוראים את הניסוח, זה בסדר, אנחנו פה כדי לשנות חלק מהניסוח.
<אלינה פיפלקס: אנחנו מתנגדים לשינוי הזה.
<אלינה פיפלקס: הסמכות, לפי כל אחת ואחת מהתקנות לקבוע את העיצוב, הצורה, התוכן, מקום ההצגה של כל אחד מהשלטים הנפרדים, היא בסמכות כל אחד מהשרים הספציפיים, קרי, שר הבריאות והשר לביטחון פנים.
<אלינה פיפלקס: קיימת חשיבות לעניין הזה, ולא בכדי, הנושא שעבר בטרומית, קבע שתקנות שיקבעו את אותו עניין לגבי השלט המאוחד, חייבים להיקבע בהסכמת כל אחד מהשרים.
דוד אמסלם: אני שואל שאלה, אתם מתנגדים לעניין?
<אלינה פיפלקס: כן, אנחנו מתנגדים.
<לימור יקיר: אני מהמשרד לביטחון פנים.
<לימור יקיר: אני גם מתנגדת - - -
דוד אמסלם: למה את מתנגדת?
דוד אמסלם: בגלל שככה, למה לא.
דוד אמסלם: אם אפשר למה לא, זה בחינם.
<לימור יקיר: מלכתחילה כאשר היה מדובר על הצעת החוק, הוא אמר שזה היה בהסכמת השרים, ולכן שמנו את זה גם - - -
דוד אמסלם: אני רוצה להסביר משהו שמפריע לי בעניין.
דוד אמסלם: הרי על מה אנחנו מדברים?
דוד אמסלם: זה דיון שני בקריאה שנייה, אז עשינו את הדיון.
דוד אמסלם: מדובר היום בעסק, כאשר אתה לאיזה פיצוציה, יש לך איזה שבעה שלטים שצריך לעשות לפי החוק – למכור סיגריות רק מעל גיל 18, כנ"ל למכור שתייה חריפה, ולמכור אותה מעל 11 בלילה, כל אחד שלט אחר.
דוד אמסלם: הבנו שבפיצוציות קטנות בכלל חושבים שזה הטפט של העיצוב.
דוד אמסלם: בא בן-אדם, לפני שהוא קונה את הסיגריות הוא צריך לקרוא את כל השלטים, נשמע לנו הזוי.
דוד אמסלם: אמרנו, בא חבר הכנסת אכרם, אני חושב ביוזמה מצוינת גם טריוויאלית.
דוד אמסלם: אני הייתי בטוח שאתם תגידו כן, בסדר גמור.
דוד אמסלם: בא ואמר, חבר'ה, בואו נרכז את כל השלטים בשלט אחד – נחסוך לו גם כמה לירות, גם מקום, וגם אין בזה שום דבר.
דוד אמסלם: זה גם יותר אפקטיבי.
דוד אמסלם: בא בן-אדם, קורא ישר, במקום להזיז את הראש שלו.
דוד אמסלם: נשמע לי משהו אזוטרי, טכני, עושה שכל, עולה יותר זול לבן-אדם, הכול בסדר – למה אתם מתנגדים?
דוד אמסלם: בגלל שכאן לא ישאלו אתכם, מה, לא הבנתי?
דוד אמסלם: בגלל שאתם לא מנסחים את השלט?
<לימור יקיר: כן, זה קשור.
<לימור יקיר: כרגע זה באחריותנו.
<לימור יקיר: אנחנו רוצים לדעת עם איזה שלט זה יאוחד, באיזה צורה זה יבוא לידי ביטוי.
דוד אמסלם: אבל התייעצו אתכם.
דוד אמסלם: בגדול, אני אגיד לך למה זה חשוב מה שהוא אמר.
דוד אמסלם: בסוף, קשה לי להביא שני אנשים להסכמה על נושא הכי פשוט כאן – האם לשתות סודה או תפוזים, אני יכול לעשות פה 20 דיונים.
דוד אמסלם: לכן הוא אומר, שר הכלכלה - - -
<לימור יקיר: - - -
דוד אמסלם: אני מסביר גם מדוע.
דוד אמסלם: לכן, בעצם, הוא בא ואמר, אנחנו ניתן את זה לשר הכלכלה, למה?
דוד אמסלם: בגלל שכל הנושא של העסקים נמצא במשרד הכלכלה, בסדר, גם רישוי עסקים, וכו', הכול שם.
<לימור יקיר: זה בדיוק בגלל התשובה שאמרת - - - אנחנו נתנגד.
דוד אמסלם: אנחנו אמרנו התייעצו אתכם, בסדר, התייעצו.
דוד אמסלם: עכשיו, מה יקרה?
דוד אמסלם: הרי בסוף אם יהיה ויכוח כאן על מלה, את תגידי ככה, והוא יגיד ככה, אז לא יהיה כלום.
דוד אמסלם: אז אני מעדיף שמישהו אחד יחתוך את העניין הזה והתקדם, זה הרציונל למה לא.
<ליאת לב: אני קצינת ייעוץ וחקיקה במחלקת נוער.
<ליאת לב: אנחנו מבקשים שהשילוט שמיועד לקטינים, יהיה מופרד, למשל, מהשילוט שמיועד לבגירים.
<ליאת לב: ולכן, אם אנחנו לא נשב בשולחן, וזה יהיה בהסכמת השר, אז זה יכול להיות שייקבע אחרת.
תמר זנדברג: איזה שילוט על אלכוהול?
תמר זנדברג: אבל השילוט - וזו גם הערה כללית, ודיברנו על זה רגע לפני הוועדה.
תמר זנדברג: יש מבין הדברים האלה שילוט שמיועד לציבור, כמו למשל, אזהרה מעישון, זה הדבר הכי ברור, ויש דברים שהם ליידוע על הציבור, ובעצם החובה חלה על המוכר – קטינים זה אחד מהם.
תמר זנדברג: זאת אומרת, מה ההיגיון שאנחנו רוצים שהקטין יידע?
תמר זנדברג: הרי מי שצריך לדעת, בגדול, מי שחלה עליו החובה זה המוכר שאסור לו למכור לקטינים.
<ליאת לב: או למישהו שקונה בשביל הקטין.
<תומר רוזנר: יש כזה איסור.
<תומר רוזנר: יש איסור בחוק העונשין שאסור לקנות עבור הקטין.
תמר זנדברג: בחיים לא ראיתי שלט כזה.
תמר זנדברג: בשלט כתוב מכירה או הגשה למי שטרם מלאו לו 18 שנה אסורה.
תמר זנדברג: אם בן אדם מבוגר קונה לקטין, האזהרה הזאת לא חלה עליו, אגב, יכול להיות שיש מקום לנסח במסגרת השלט הזה.
תמר זנדברג: זה מתחיל להיות כמו שבאים לבריכה, יש סעיפים - קרם הגנה, לא להביא כלבים, אסור פיקניק, יכול להיות ששווה להוסיף את זה.
תמר זנדברג: אבל נכון לעכשיו זה לא.
<ליאת לב: ברגע שיש כל כך הרבה מלל בשלט אחד, זה קצת הולך לאיבוד.
<ליאת לב: אז לפחות לעשות סדר, ושהאיסורים שמיועדים לקטינים יהיו בנפרד.
תמר זנדברג: אין פה שום איסור שמיועד לקטין.
<ליאת לב: איסור מכירה לקטין.
תמר זנדברג: איסור מכירה לקטין לא מיועד לקטין, זו חובה שחלה על המוכר, זה מה שאני אומרת.
תמר זנדברג: אין כאן שום דבר שמיועד לעיניו של קטין.
אכרם חסון: הוא זה שנענש מבחינת החוק, המוכר, לא הקטין.
תמר זנדברג: אני אומרת, אין פה משהו לקטינים.
תמר זנדברג: קטינים הם לא צד פה בעניין.
תמר זנדברג: אגב, זו הסוגיה השנייה שבטח תיכף תעלה כאן בניגוד לעישון, שזה אולי האזהרה היחידה הרלבנטית והחשובה שמיועדת לציבור, שמיועדת ליידע את הציבור שאסור לעשן.
תמר זנדברג: מה הקטין שנכנס למקום, מה הרבותא שלו?
תמר זנדברג: הוא רוצה שינסה לקנות, למוכר אסור למכור לו, זו חובה פלילית והיא חלה עליו?
<ליאת לב: בעצם אם זה למוכר והוא יודע, אז למה לשים את השלט?
<תומר רוזנר: כדי שהוא יגיד לו, הנה, אני לא יכול למכור לך.
תמר זנדברג: שאלה מצוינת, זה ליידע את הציבור הכללי שזה קיים.
<ליאת לב: זה בדיוק העניין, ואנחנו רוצים את זה בולט - - -
<תומר רוזנר: הוא לא רוצה לשים הכול בולט - - -
עבדאללה אבו מערוף: הוא השתכנע הקטין - - -
<ליאת לב: אבל זה בדיוק ההתנגדות.
<ליאת לב: אנחנו מבקשים שזה יהיה בהסכמה, בשביל שאנחנו נשב בשולחן עגול, ובשביל שייקבעו הדברים, אז גם לשר לביטחון פנים, או לשר הבריאות הוא יוכל לתת את ההסכמה.
תמר זנדברג: אתם הצעתם שזו תהיה התייעצות במקום הסכמה?
<תומר רוזנר: זה מה שחבר הכנסת חסון מציע, אבל אני חושב שאם זה יהיה בהסכמה לא יהיה שום דבר.
אכרם חסון: אני אומר שיהיה בהתייעצות לא בהסכמה, יש לנו ניסיון.
אכרם חסון: כל דבר שצריך לדבר עם מספר שרים בהסכמה, לעולם לא יבוצע, חבל על הזמן, אנחנו קוברים את החוק.
<אלינה פיפלקס: לא, זה לא נכון.
<אלינה פיפלקס: יש מקומות שהם בהסכמה שכן מבוצעות.
<אלינה פיפלקס: יש תקנות שהן בהסכמה שהן כן מבוצעות.
<אלינה פיפלקס: כאן יש חשיבות להסכמה, ואנחנו עומדים על זה.
<גיל ברגפוינד: בפגישה הקודמת שאנחנו דיברנו בנושא שילוט מדיניות החזרת מוצרים, הבנו שחייבים להפריד אותם ממילא, וזה גם הופרד מראש, למה הוא מופרד?
<גיל ברגפוינד: שתי סיבות.
תמר זנדברג: זה לא מופיע.
<גיל ברגפוינד: הוא לא מופיע, כי מראש אמרנו שאנחנו מפרידים אותו כי חשוב לנו שהוא יופיע בנפרד.
אכרם חסון: הוא לא מופיע בחוק.
<גיל ברגפוינד: הוא לא מופיע, כי הייעוץ המשפטי בדיון הזה - - -
דוד אמסלם: הוצאנו את זה.
דוד אמסלם: אני לא מכריז בשלט שתו מים.
<גיל ברגפוינד: לכן עכשיו אני אומר, בנוסף לדבר הזה, צריך לזכור שגם כמו שהדבר הזה הוא נמצא בנפרד, כי אנחנו יודעים את החשיבות שלו, ואנחנו רוצים שתהיה אכיפה מאסיבית לגביו, כנ"ל גם לגבי הנושאים של שילוט העישון, שהוא מאוד מזיק עכשיו לנוער שנמצא עכשיו בחופשה.
<גיל ברגפוינד: צריך לחשוב גם על הדבר הזה.
<גיל ברגפוינד: מבחינת הדגשה ברורה ובשלט ברור ונפרד.
דוד אמסלם: אני מבין את זה אחרת לגמרי, זה לא שהשלט הייחודי מדגיש את הסיפור הזה באופן מיוחד.
דוד אמסלם: אני חושב ששלט מסודר לא מדגיש פחות את הנושא, רק הוא עושה סדר.
דוד אמסלם: להיפף, הוא מרכז את תשומת הלב.
דוד אמסלם: כשאתה מגיע וקורא, סעיף 1, סעיף 2, סעיף 3, בדרך כלל, אני קורא את זה כאשר מדובר בנושאים של ממכר, בפיצוציות, סיגריות, שתייה, לכן אני רואה את זה הפוך.
דוד אמסלם: אם זה מפוזר, לא בהכרח שיראו את זה, למה שיראה את זה?
דוד אמסלם: אני מניח שהם יקבעו את גודל הפונטים, את הצבעים אולי, אז הם יעשו את זה בצורה אסטטית ויותר קריא.
<אלינה פיפלקס: כבוד היושב ראש, הכול תלוי איך יעוצב השלט.
<אביטל פאטו בן-ארי: אני מהאגודה למלחמה בסרטן.
<אביטל פאטו בן-ארי: אני אומרת שלא בכדי יש נושאים שצריכים להיות תחת אחריות שר הבריאות.
<אביטל פאטו בן-ארי: גם הנושא של עישון, כמו שאתם אמרתם בפיצוציות שזה למוכר ולא לקטין, אבל זה חלק ממה שהקטין רואה כשהוא נכנס לפיצוציה.
<אביטל פאטו בן-ארי: יש כאן התייחסות מיוחדת לנושא של העישון.
<אביטל פאטו בן-ארי: יש כאן התייחסות, ואם זה לא יהיה באחריות שר הבריאות, אחריות שר הבריאות צריך לקבוע את הגודל של השלט, את הפונטים של השלט וכו'.
דוד אמסלם: דרך אגב, אני תמיד חשבתי עכשיו תוך כדי דיבור, מזל שעשרת הדיברות, הם בעשרת הדיברות, אחרת הייתי מציע שכל דיברה תינתן לבד, כדי שנקרא את זה, בהסכמה גם, אז אני מבין.
דוד אמסלם: חבר'ה, רק הערות שיכולות להחכים אותנו.
דוד אמסלם: בגדול, הבנתי את הרעיון.
דוד אמסלם: כל אחד רוצה את הוטו שלו בעניין, הבנתי.
דוד אמסלם: אבל אם יש למישהו משהו יותר חשוב שיגיד לי.
<חיים גבע: אני רוצה להסביר עוד משהו אחד קטן.
<חיים גבע: אתה מדבר על פיצוציה, ואני יכול להבין לגבי פיצוציה, לצורך העניין באמת מקום מאוד קטן, באים, קונים והולכים, אין שם בדרך כלל ישיבה במקום.
<חיים גבע: יש פה בחוק הזה גם אולמות שמחה שזה מקום מאוד בעייתי, והגודל שלו לא מספיק לשים שלט קטן בכניסה, יש מרחב ענק, אז זה יהיה מקום אחר שונה לגמרי, כנ"ל מסעדה, זה לא מטר על מטר של פיצוציה, לכן שם זה שונה.
דוד אמסלם: זו זכות.
דוד אמסלם: בן אדם עדיין יכול לשים לעצמו את השבעה שלטים.
דוד אמסלם: אני מניח שלא יהיה כתוב באולם, אסור למכור סיגריות.
דוד אמסלם: הוא ישים אסור לעשן כמו היום.
<חיים גבע: אבל הוא ישים אחד בכניסה, לא בשטח של - - -
דוד אמסלם: אני לא נכנס כרגע כמה שלטים הוא צריך לשים.
<חיים גבע: שר הכלכלה מבין בכלכלה, מבין בעסקים, הוא לא מבין באלכוהול של קטינים.
<חיים גבע: - - - יש סמכות ותקנון.
דוד אמסלם: חיים, לא צריך להיות גאון הדור כדי להבין בשלטים האלה, רבותיי, רק שלא תתבלבל לשנייה.
דוד אמסלם: עוד מעט נביא את המדענים הגרעיניים לטפל בשלט הזה.
דוד אמסלם: לגופו של עניין, התייעצו אתכם גם בנושא.
דוד אמסלם: הרי אין עניין שהוא התנסח את הסיפור של הסיגריות, אם אתה בעצם מנסח את המשפט של הסיגריות.
דוד אמסלם: אבל שר הכלכלה אחראי על כל סוגית רישוי עסקים - העסקים.
דוד אמסלם: לכן אני בא מזווית העיסוק של העסקים, מי מתעסק עם העסקים.
דוד אמסלם: אם זה היה רק בבתי מרקחת, אז אני מבטיח לך ששר הבריאות היה עושה את זה.
דוד אמסלם: אבל היות ומדובר בכל העסקים - - -
<חיים גבע: רישוי עסקים - כל משרד אחראי על התחום שלו, כי זה בתחום ידע מקצועי.
<חיים גבע: אתה לא מציע לאחד שם רק שמשרד הכלכלה יחתום.
דוד אמסלם: דרך אגב, כשיש לך את כל התחנות האלה, בגלל זה קורה מה שקורה.
דוד אמסלם: בגלל זה אין רישיונות לבתי עסק, בגלל זה להוציא היתר בנייה לפעמים זה סיפור, אנחנו מנסים לצמצם איפה שזה לא מהותי.
דוד אמסלם: אני לפחות רואה את זה לא ברמה המהותית, להיפך, אני רואה את זה יותר מועיל, יותר חסכוני ולדעתי גם יותר אסטטי.
דוד אמסלם: ירצה הבן-אדם לשים 20 שלטים, תשים.
תמר זנדברג: אני רוצה להגיד משהו בנושא הזה.
תמר זנדברג: החוק הזה בא מהזווית של העסקים.
תמר זנדברג: השם שלו, הקלת נטל האסדרה בעסקים כדי להקל על העסק.
תמר זנדברג: אנחנו באים מהזווית של הציבור.
תמר זנדברג: השלטים האלה, יש להם מטרה, אגב, חלק מהשלטים, כמו הנושא של מכירת אלכוהול, כן בא להקל באיזשהו מקום להקל על העסק, שכמו שאתה אומר, המוכר יוכל להגיד לקטין, מסכן, תראה חביבי, כתוב פה, אני מצטער, זה לא אני, אסור לי.
תמר זנדברג: המקרה של עישון, הוא בעיניי כן שונה, ועובדה שזה גם חוזר כאן גם ממשרד הבריאות וגם מהחברה האזרחית, מהאגודה למלחמה בסרטן, מעמותות אוויר נקי וכו', ואני אסביר למה.
תמר זנדברג: כמו שאמרתי קודם, בניגוד לזה שזה רק בא ליידע את הציבור על החובות של בעל העסק, פה זה בא ממש בפועל להסביר ולחנך את הציבור עצמו.
תמר זנדברג: להגיד לציבור, עליך חל איסור לעשן, זה אחד.
תמר זנדברג: שתיים, אי אפשר להתעלם.
תמר זנדברג: מדינת ישראל נמצאת עכשיו ברגע מאוד קריטי מבחינת מניעת עישון.
תמר זנדברג: באמת, היה קשה לפספס את מה שקורה במדינת ישראל בחודשים האחרונים מבחינת הצעדים למניעת עישון.
תמר זנדברג: רק לסבר את אוזניכם.
תמר זנדברג: לפני בערך 30 שנה, מדינת ישראל פחות או יותר הייתה מובילה במניעת עישון, ומאז, כל העולם התקדם, ומדינת ישראל נרדמה בשמירה.
תמר זנדברג: עכשיו גם משרד הבריאות, וגם שורה ארוכה של עמותות וגופים אזרחיים, ההסתדרות הרפואית וכו', חלקם יושבים כאן, לוקחים מחדש את הנושא של מניעת עישון.
תמר זנדברג: בעצם, מה שקורה פה כרגע, שני הדברים היחידים שקורים במדינת ישראל מבחינת מניעת עישון, שביד אחת משרד הבריאות מרחיב את המקומות שאסור לעשן בהם, למשל, אולמי שמחות, גם במקומות הפתוחים וכו', וביד השנייה, מצמצמים את השלט שאסור לעשן.
תמר זנדברג: לשלט כזה שיהיה כתוב פה כמו 12 כללי התנהגות בבריכה, אז יהיה עכשיו 12 כללי התנהגות בתוך מסעדה, אולם אירועים או משהו כזה.
תמר זנדברג: אני יודעת שכל אחד פה בא עם שלו, והמשטרה באו עם הקצינים, לא יודעת עם מה.
תמר זנדברג: אני בעד להקל על העסקים.
תמר זנדברג: אגב, זה לא מן הנמנע שבן-אדם נכנס וכתוב כל האיסורים שחלים על העסק, ושהציבור יידע.
תמר זנדברג: אסור לו למכור לקטינים, ואסור לו תקנות רעש, ואני לא יודעת מה.
תמר זנדברג: בנושא של העישון, אני מציעה את הנושא הספציפי הזה כן לשקול אותו מחדש, כי הוא קריטי.
תמר זנדברג: כי מדינת ישראל נמצאת ברגע רגיש מבחינת הצעדים של הנגד עישון, וכי זו חובה שמוטלת על הציבור, וזה אינטרס שלנו, ויכול להיות לא אינטרס של בעל העסק, שימו לב.
תמר זנדברג: יכול להיות שבעל העסק, כן נוח שיעשנו, כי ישתו גם יותר, ואולי ייצאו עם סיגריה החוצה, וזה יהיה נוח, ואני לא יודעת מה.
תמר זנדברג: לנו, כמדינת ישראל, יש אינטרס לשים את השלטון האלה מהבהבים וזוהרים כמה שיותר ובכל מקום.
אכרם חסון: אני חייב להבהיר מספר דברים כאן, כי אני רואה שחלק מהחברים באו בדעה קדומה שזה מה שהם רוצים, זה החוק, או ככה צריך במשרד שר הבריאות או ביטחון פנים, או לא יודע מה.
אכרם חסון: אני שמעתי את האדון הנכבד חיים.
אכרם חסון: מה שאתה אמרת, זה ברור לנו שזה סרבול.
אכרם חסון: היה עד עכשיו סרבול, הייתה ביורוקרטיה מיותרת.
אכרם חסון: אנחנו לא קמנו בבוקר וחלמנו שאנחנו רוצים לעשות חוק כדי להקל רק על העסקים.
אכרם חסון: אנחנו שלחנו צוות שנכנס במספר ערים, למספר מקומות.
אכרם חסון: בסך הכול 13% מאזרחי ישראל קראו את השלטים, או חלק מהשלטים שקיימים.
אכרם חסון: 87% הודיעו לנו שלא נכנסו ולא הסתכלו בבחירות האחרות, ולא היה להם זמן.
אכרם חסון: נכנסו בין חמש לעשר דקות, קנו מה שרוצים – אז כך החוקים שלכם שאתם עמדתם עליהם עד עצם היום הזה, לא היו אפקטיביים לא תרמו לכלום.
אכרם חסון: מה אנחנו רוצים לעשות?
אכרם חסון: - אנחנו רוצים להיות אפקטיביים.
אכרם חסון: אנחנו רוצים למנוע ביורוקרטיה, אנחנו רוצים לחסוך לעסק בין 2,000 ל-2,500 שקלים.
אכרם חסון: אנחנו רוצים שכל אזרח שנכנס רואה את השלט מול העיניים, ואז ישר יש לו חצי דקה לקרוא או דקה לקרוא את כל הסעיפים שם, ולא להתחיל להסתובב.
אכרם חסון: גם אנחנו רוצים לחסוך קיר שלם, במקום שישים בו 20 שלטים, שישים מדפים וימכור יותר, והמחזור יהיה יותר גדול.
אכרם חסון: תאמינו לי, אני ראש עיר לשעבר, ואני גם הייתי חבר כנסת לשעבר.
אכרם חסון: אני מכיר את המטרייה, מכיר את הדברים.
אכרם חסון: אני אומר, חבל על הדברים האלה.
אכרם חסון: אנחנו בדקנו, ישבנו עם היועץ המשפטי, ישבנו עם חלק מהחברים שלכם, במשרדים שלכם, ראינו שכמעט אין התנגדות.
אכרם חסון: בנושא השרים – אנחנו לא רוצים לקחת מכבודו של כל שר שום דבר.
אכרם חסון: אבל אנחנו ראינו בעבר מהניסיון שלנו, שהסכמת השרים היא רק סרבול.
אכרם חסון: אין להם זמן לזה.
אכרם חסון: זה תוקע את הדברים, וזה לא מקדם שום דבר.
אכרם חסון: אני חושב ששר הכלכלה במשרד הכלכלה, הוא בוודאי התייעץ עם כל משרד, זה חשוב משרד הבריאות, חשוב ביטחון פנים, חשוב כל משרד אחר.
אכרם חסון: לכן אני אומר לכם, מניסיוננו, מה שעשינו בשטח, אנחנו בדקנו, אנחנו אנשים אחראים, לכן הדברים איך שאנחנו ניסחנו אותם, הם הדברים הכי טובים, גם למוסדות במדינת ישראל וגם לעם ישראל.
<תומר רוזנר: הנושא של התקנות שמתייחסות לעישון.
<תומר רוזנר: יש בהחלט חלק לא מבוטל מהמקרים שבהם יש חובת הצבת שילוט שלא מתאימה לאיחוד שלטים.
<תומר רוזנר: למשל, בבית קולנוע צריך להציב שלט בכל צד של האולם, ובכל מיני מקומות, בכל צד, שם לא מתאים לעשות איחוד שלטים, גם אין שם שלטים אחרים, אגב, למיטב ידיעתי.
<רועי כהן: זה גם לא עסק קטן.
<תומר רוזנר: החוק לא מתייחס לעסקים קטנים.
<רועי כהן: אז אני כן רוצה שתתייחס לעסקים קטנים, זו המטרה בסופו של דבר.
<רועי כהן: לא באת לתקן - - -
<אלינה פיפלקס: אנחנו בעד שהחוק אכן התייחס אך ורק לאותם עסקים קטנים כפי שהיה בהצעה המקורית שעברה בקריאה ראשונה.
<רועי כהן: החוק זה לעסקים קטנים, זה לא לעסקים גדולים.
דוד אמסלם: גברתי, קיבלת זכות דיבור?
<תומר רוזנר: אז כפי שאמרתי, למשל בבריכות שחייה שצריך להציב שלטים בכל מיני מקומות בבריכה, בקיצור, יש סוגי עסקים שאיחוד שלטים בהם הוא לא יכול להתאים לנושא של איסור העישון, בוודאי שיש עסקים שכן יכול להתאים לחלק מהעסקים, ולדעתי, אפילו יחסית חלק קטן מהעסקים שהתקנות חלות עליהן עשויים להתאים לאיחוד שילוט, ולדעתי בהצעה מוגדרים אותם עסקים שלגביהם אפשר לעשות איחוד שילוט בנושא של העישון.
<תומר רוזנר: בניגוד למידע לא מדויק שהופץ על ידי גורמים מסוימים שהזעיק לכאן עמותות וגורמים שונים, החוק לא מבקש לבטל את השילוט, לא מבקש להקטין את האפקטיביות שלו, אלא הוא מבקש לעשות דבר אחד, זה בעצם לייעל את השלט ולהפוך אותו ליותר אפקטיבי מאשר הוא היום כפי שאמר חבר הכנסת חסון.
<תומר רוזנר: לכן הצמצום, לדעתי, שהצעת החוק נוקטת בו לגבי סוגי עסקים מסוימים ספציפיים שהופיעו בתוספת לגבי הנושא של תקנות העישון, נותן מענה מאוזן לחששות שהועלו כאן.
<תומר רוזנר: כמובן שחזקה גם על שר הכלכלה לאחר שהתייעץ עם שר הבריאות שהוא יביא בחשבון את האינטרס הציבורי בצמצום ומניעת העישון ככל הניתן.
<תומר רוזנר: אני מניח שהוא לא אויב הציבור שר הכלכלה.
עבדאללה אבו מערוף: אני לא אכנס לחוק, ולעובי הקורה של החוק כמה זה יחסוך, לא יחסוך.
עבדאללה אבו מערוף: אני לא רק מסתייג, ומבקש ורוצה שאכן העניין של איסור העישון יישאר.
דוד אמסלם: להחריג את זה?
עבדאללה אבו מערוף: שלט נפרד - איסור עישון בכל מקום.
עבדאללה אבו מערוף: זה עניין עקרוני ביותר בריאות הציבור.
עבדאללה אבו מערוף: אני חושב שחברי אכרם יסכים לזה.
דוד אמסלם: אני מכבד את שניכם.
דוד אמסלם: לכן אני מציע שתצאו החוצה ותסכמו ביניכם.
<רועי כהן: אני מלשכת ארגוני עצמאיים ועסקים בישראל.
<רועי כהן: אני רוצה לברך על זה שכאן מתקיים בוועדת הפנים דיון איך להקל ברגולציה עבור עסקים קטנים, אני חושב שזה קו שמוביל אותו גם חבר הכנסת דוד אמסלם.
דוד אמסלם: רועי, הקרדיט - חבר הכנסת אכרם יזם את החוק.
<רועי כהן: הנושא שהעברת בנושא של כיבוי אש של תצהירים והכול, זה בעצם לצמצם את הרגולציה לגבי עסקים קטנים ולגבי רישוי עסקים.
<רועי כהן: נמצאת פה חוה שמטפלת בנושא במשרד הפנים, ויש לנו עבודה משותפת.
<רועי כהן: למה לי חשוב היה לבוא ולהגיד פה.
<רועי כהן: ציינה פה תמר שבעצם יקרה מצב שמישהו לא ישים לב שאסור לעשן, או לא ישים לב שאסור למכור אלכוהול, זו בכלל לא הבעיה.
<רועי כהן: הבעיה היא אחרת – שמישהו ישים לב שאין שלט, וישים רגולציה על הבן-אדם, וייתן לו קנסות, יחפש אותו שבאותו רגע הוא בדיוק שיפץ, ולכן אין לו את השלט הזה, ולכן הוא יקבל 2,000 שקל קנס - זו בדיוק הבעיה, תלכי הפוך, תלכי מה קורה לעסק שמוצאים אצלו, שבעצם השלט זה למה הוא לא בצד שמאל והוא לא בצד ימין, ולמה הוא בקיר הימני, זה מה שאת צריכה לשאול.
<רועי כהן: מה שבא לעשות פה, חבר הכנסת אכרם חסון, בעצם להגיד, בוא, אתה יש לך רק דבר אחד, תתלה שלט אחד מרכזי בתוך העסק שלך, תשים שם את כל האיסורים, את כל הדברים, ותצא מכל הרגולציה הזאת.
<רועי כהן: אני אומר לך, שזה נהיה ספורט לאומי להגיש תביעות ייצוגיות נגד עסקים קטנים, זה נהיה ספורט לאומי ואני מאשים אותנו.
<רועי כהן: מה זאת אומרת, יש עסק קטן, יש גם אילוצים.
<רועי כהן: יש דברים שהוא לא יכול בכל מקום לשים את זה.
תמר זנדברג: לא הבנתי, העסק לא עומד בדרישות החוק, ואתה שואל - - - לא הבנתי.
<רועי כהן: העסק עומד בדרישות החוק.
תמר זנדברג: אז אם דרישות החוק זה שלט, אז צריך לשים שלט.
<רועי כהן: אז צריך לשים שלט לזה ושלט לזה, מה בא לעשות פה?
<רועי כהן: להקל עליו, ביקשנו להקל עליו.
תמר זנדברג: אין ויכוח על זה, אני לא מבינה.
דוד אמסלם: חברת הכנסת זנדברג, מה שאמר רועי, זה דבר מאוד פשוט, גם פתחנו את זה בתחילת כל הדיון.
תמר זנדברג: לא הבנתי את כל נפנופי הידיים.
תמר זנדברג: אנחנו יודעים, קראנו את החוק.
דוד אמסלם: בסדר, מותר לו לנפנף ידיים כשהוא מדבר, זה בסדר.
תמר זנדברג: רק רציתי להבין מה - - -
דוד אמסלם: אני לא רואה בזה בעיה נוהלית.
<רועי כהן: הבעיה של 5,000 שקלים קנס, את יודעת כמה עסק קטן צריך לעבוד כדי להרוויח 5,000 שקלים?
דוד אמסלם: רועי, אנחנו לא שם כרגע.
דוד אמסלם: בגדול, כל היוזמה בדיוק כמו שאתה אמרת.
דוד אמסלם: לצמצם, לא צריך 10 שלטים.
דוד אמסלם: איך אמרתי, בפיצוציה קטנה זה נראה כאילו זה העיצוב של הפיצוציה.
דוד אמסלם: עכשיו ההוא גם שם אותם אחרי הבמבה, צריך להזיז כדי לראות מה כתוב.
דוד אמסלם: לכן אנחנו אומרים שזה גם ברמה האסטטית וגם ברמה של העלויות.
דוד אמסלם: גם לטעמי ברמה של הריכוז של הבן-אדם – הוא בא, רואה שלט, קורא מסודר, מרוכז.
דוד אמסלם: דרך אגב, אני הייתי בטוח שהדיון הזה של השלטים אני אעשה אותו חמש דקות.
דוד אמסלם: כולם מגיעים, נושאים הרבה יותר כבדים, כמעט אף אחד לא בא.
דוד אמסלם: לכן זו בעצם כל המטרה שלנו בעניין הזה.
דוד אמסלם: אנחנו רוצים לצמצם את ההוצאות, לעשות אסתטיקה יותר נעימה.
דוד אמסלם: גם ברמת התוכן, אתה מרכז את התכנים, אז אתה קורא אותם.
דוד אמסלם: עלתה הסתייגות לגבי הנושא של העישון, אני משאיר את זה למציע החוק.
דוד אמסלם: אני מכבד אותו, לכן אני משאיר את זה לשיקול דעתו בעניין הזה.
<חיים גבע: אני לגמרי מבין את הנושא הזה של הקנסות על בעלי עסקים.