GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<יאיר חזן: אני רואה מכתב של שר הפנים לוועדת הפנים של הכנסת, ליושב ראש הוועדה, ושר הפנים כותב בו – ואתם מכירים את זה - שבטעות שילמנו לחמישה אנשים פנסיה במשך שנים, בטעות, ועכשיו, מה נעשה, אנחנו לא יכולים לקחת להם את הכסף.
<יאיר חזן: אתם לא יכולים לקחת להם את הכסף?
<יאיר חזן: תעצרו את התשלומים.
<יאיר חזן: לא לקחו להם את הכסף בחזרה, לא עצרו להם את התשלומים מ-2005 עד 2017, ניסו פעמיים להגיע לוועדת הפנים לתקן את החוק כדי שזה יחול עליהם ולא הצליחו.
<יאיר חזן: ב-2013 זה הגיע למירי רגב והיא דחתה אותה.
<יאיר חזן: בשנת 2017, ב-30 בינואר, לפני שלושה וחצי חודשים, ועדת הפנים הזאת המכובדת קיבל את בקשת שר הפנים ואישרה להחיל את החוק מ-1 בנובמבר 1998 כדי להכשיר את התשלומים הלא חוקיים שקיבלו אותם חמישה אנשים, ואני לא אנקוב בשמות, אתם כבר מכירים אותם לבד.
יעל גרמן: לא, אנחנו לא מכירים אותם עד היום.
<יאיר חזן: אתם לא מכירים אותם?
<יאיר חזן: אני מכיר אותם.
יעל גרמן: קדימה, תן לנו את השמות כדי שגם אנחנו נדע.
<יאיר חזן: אני ממש מתפלא עליכם שאתם לא מכירים אותם.
<יאיר חזן: אתם לא עושים עבודה יסודית, חברים.
<יאיר חזן: רבותיי, מי שהוביל את כל המהלך הזה זה בחור בשם צביקה כהן שהוא סגן ראש עיריית ירושלים היום מש"ס.
<יאיר חזן: הוא פרש בשנת 1998 בגיל 38.
<יאיר חזן: אני פרשתי בגיל 36 והוא פרש בגיל 38.
<יאיר חזן: לא מגיעה לא פנסיה תקציבית ולא מגיעה לי פנסיה תקציבית.
<יאיר חזן: הכול בסדר.
<יאיר חזן: רק מה?
<יאיר חזן: ב-30 לינואר אתם החלטתם שלו מגיע ולי לא מגיע וזה עיוות וזה עוול.
<יאיר חזן: זה מה שניסיתי לומר לך לפני כן.
<יאיר חזן: אם הוא לא מקבל, גם אני לא צריך לקבל, אבל למה אתם כוועדת הפנים של הכנסת מתכנסים ובגלל שעשינו טעות ושילמנו לו במשך 15 שנים מחליטים החלטה?
<יאיר חזן: חבל שלא עשו גם במקרה שלי טעות ושילמו לי.
<יאיר חזן: אבל אני הייתי בחור תמים, ישבתי בבית והשלמתי עם גורלי שלא מגיע לי.
יעל גרמן: קיימת את החוק.
<יאיר חזן: רבותיי, זה לא הוגן לבוא ולהגיד היום שהישיבה הקודמת עברה, אין מה לעשות, זה עבר לנו מתחת לרדאר.
<יאיר חזן: רבותיי, עכשיו אני מבקש ואני פונה אליכם.
<יאיר חזן: אז גילינו שיש עוד חבר אחד - גלעד אבני שידבר אחרי ואני - שהוא בכלל פרש בשנת 1965, היה עשר שנים ראש רשות, היום הוא בן 88, הוא כבד ראייה והוא אחרי עשר שנות כהונה כראש רשות, לא מקבל פנסיה תקציבית.
<יאיר חזן: אני נחרדתי מהדבר הזה.
נאוה בוקר: הוא נמצא כאן היום?
<יאיר חזן: מישהו ניסה לצייר את זה בצבעים פוליטיים, ליכוד, אבל ממה שאני הספקתי להכיר הוא איש מפלגת העבודה.
<יאיר חזן: זה לא רלוונטי מאיזו מפלגה אתה.
<יאיר חזן: יש כאן עניין אנושי שבן אדם בן 88, עשר שנים היה ראש רשות, אין לו שקל אחד פנסיה.
<יאיר חזן: זה נראה לכם הגיוני הדבר הזה?
<יאיר חזן: אני קצת יותר צעיר ממנו, אני רק בן שישים בשבוע הבא, ואין לי שקל אחד פנסיה והייתי עשר שנים ראש עיר.
<יאיר חזן: איפה ההגינות כאן?
<יאיר חזן: אם יש הגינות, שאף אחד לא יקבל.
<יאיר חזן: ברגע שעברה ההחלטה ב-30 בינואר, ברור לכם שאם אני אלך לבג"ץ, בג"ץ לא יסכים לקבל את האפליה הזאת.
<יאיר חזן: או שכולם מקבלים או שאף אחד לא מקבל.
<יאיר חזן: אני מגיע אליכם לפני שאני הולך לבג"ץ ואני אומר לכם, אני מבקש מכם, אי אפשר לעשות חקיקה פרסונלית.
<יאיר חזן: מה שהיה כאן ב-30 בינואר, זאת הייתה חקיקה פרסונלית.
<יאיר חזן: עשו חוק לחמישה אנשים מסוימים, מאוד מסוימים, ואני לא ארחיב על זה את הדיבור.
יעל גרמן: תרשום על פיסת נייר את השמות.
<יאיר חזן: גברתי, במקום סתם להתנגד, אם היית שואלת אותי, הייתי מסביר לך ואני בטוח שהיית מסכימה אתי שמה שקורה עכשיו, זה לא רק שאנחנו לא רוצים לעשות משהו לא טוב אלא אנחנו רוצים לתקן את העוול שנגרם לנו ותאמינו לי שנגרם לנו עוול גדול.
<יאיר חזן: נעשה כאן משהו מאוד פרסונלי ואם לא היינו רואים את זה בעיתון – ואני גם מודה לעיתונות – לא היינו יודעים.
<יאיר חזן: מישהו אמר לי שהולכים למבקר המדינה, אני מבקש שכל מי שהולך למבקר המדינה יבקש ממני לבוא.
<יאיר חזן: אני רוצה לבוא אתו.
<יאיר חזן: אני רוצה ללכת למבקר המדינה כדי להבין למה עושים עוול ולמה עושים אפליות.
<יאיר חזן: לא רק שאני לא האיש הרע בכל הסיפור הזה אלא אני האיש הנפגע בכל הסיפור הזה וגם גלעד נפגע וגם דוקטור גדעון נאור נפגע.
<יאיר חזן: שלושתנו נפגענו מזה שעשו כאן חקיקה פרסונלית ויש לכם הזדמנות יוצאת מן הכלל היום לתקן.
<יאיר חזן: לא לבוא ולדחות אותנו ולהגיד, חבר'ה.
<יאיר חזן: אם אתם תלכו ותפסלו את החוק הזה שהיה לפני שלושה חודשים, אני מוותר על הפנסיה שלי.
<יאיר חזן: הנה, אני אומר לכם כאן.
<יאיר חזן: אבל זה לא הוגן לבוא ולהגיד שזה עבר ועכשיו אתה לא תקבל.
<יאיר חזן: זה לא הוגן.
<יאיר חזן: ההגינות היא שוויון בפני החוק, מניעת אפליה, כל המלים היפות, הליברליות, ולא לבוא ולהגיד, סליחה, לא מגיע להם.
<יאיר חזן: הם מקבלים בפועל כבר 15 שנים פנסיה ואנחנו אלה שנדפקנו מכל הסיפור הזה.
<יאיר חזן: אני רוצה לומר שחבל שמנסים כאן
<יאיר חזן: בכל מיני תרגילים – ויסלח לי גם היועץ המשפטי של הוועדה, עם כל הכבוד – וכולם פתאום צדיקים.
<יאיר חזן: לפני שהגענו לכאן פנינו למשרד הפנים ואמרו לנו, לא, זאת לא החלטה שלנו אלא החלטה של הכנסת.
<יאיר חזן: זה נכון.
<יאיר חזן: הסמכות היא של ועדת הפנים של הכנסת.
<יאיר חזן: סעיף 2 לחוק הרשויות המקומיות (גמלאות) קובע שסמכות גמלאות היא סמכות של הכנסת שתמנה ועדה והיא מינתה את ועדת הפנים.
<יאיר חזן: ברור שזאת סמכות של הכנסת.
<יאיר חזן: בא היועץ המשפטי של ועדת הפנים ובמקום להגן על הכנסת הוא אומר, לא, אם אין פנייה של שר הפנים, אנחנו לא יכולים לדון.
<יאיר חזן: הכנסת עובדת אצל שר הפנים?
<יאיר חזן: אני זוכר בדמוקרטיה ששר הפנים עובד אצל הכנסת ולא להפך.
נאוה בוקר: אחרי כן היועץ המשפטי יגיב על הדברים.
<יאיר חזן: אני מתקומם על ההתנהלות הזאת, אני מתקומם על העניין הזה, לא צריכה להיות פנייה של אף אחד.
<יאיר חזן: הכנסת מוסמכת לדון בעניין הזה, מוסמכת לקבוע גמלאות ואם נעשתה טעות לפני כמה חודשים, היא מוסמכת לתקן את ההחלטה שלה היום.
נאוה בוקר: דוקטור גדעון נאור, לשעבר ראש מועצת קריית גת.
נאוה בוקר: אתה מעוניין לומר כמה מלים לפני שחברות הכנסת יאמרו את שלהן?
<גדעון נאור: כן.
<גדעון נאור: אתם שמעתם תקציר אבל אני קצת יותר אתיש אתכם בעוד כמה דקות נוספות.
<גדעון נאור: אני בשנת 1955 – יש כאן כאלה שעוד לא נולדו – כחבר קיבוץ גבים ומייסדי גבים ומפקדו במלחמת השחרור, נבחרתי לראש מועצת שער הנגב השלישי, היום זה נקרא עוטף עזה.
<גדעון נאור: אני לא רוצה להאריך מה עשינו כמועצה אזורית, אבל העברנו את המפעלים, לקחתי את המשרד מחדרון קטן בקיבוץ דורות והבאתי אותו למרכז המועצה האזורית, ופתאום הוקמה שדרות ובן לילה הפכתי למנהל שדרות מיומה הראשון למשך כשנתיים כאשר עוד לא היה שם לא ועד מקומי ולא מועצה מקומית.
<גדעון נאור: סיימתי את העבודה במועצה האזורית שער הנגב ונבחרתי לוועד המקומי של קריית גת שהייתה בהתחלה.
נאוה בוקר: דוקטור נאור, בגלל שאנחנו מוגבלים בזמן, אני אשמח אם תגיע לעיקר.
<גדעון נאור: הגעתי למועצה המקומית קריית גת, בהתחלה ועד מקומי, אחר כך מועצה מקומית ממונה, אחר כך מועצה מקומית נבחרת והפכתי בעצם לראש העיר הראשון – היא עדיין לא הייתה עיר אלא בפועל – מהיום הראשון של קריית גת.
<גדעון נאור: תוך כדי כך יזמתי את הקמת גוש ערי הפיתוח במפא"י.
נאוה בוקר: דוקטור גדעון נאור, בבקשה תגיע לעיקר כי לא נספיק לשמוע את כולם.
<גדעון נאור: כמה דקות ואני אגיע.
<גדעון נאור: שישים שנים אני מחכה לישיבה הזאת ואני אומר את זה ברצינות.
נאוה בוקר: נגד הטיעון הזה, אין לי מה להגיד.
<גדעון נאור: יש לי חברים שיודעים שאני מחכה שישים שנים לישיבה הזאת, אז בבקשה, עוד כמה דקות.
<גדעון נאור: הקמנו את גוש ערי הפיתוח בתוך מפא"י והפכתי לנציג הראשון של הגוש הזה בתוך הנהלת מרכז השלטון המקומי בישראל.
<גדעון נאור: סיימתי את תפקידי בקריית גת אחרי כמעט שבע שנים יחד עם מועצה אזורית שער הנגב.
<גדעון נאור: בהחלט מילאתי את התנאי של עשר שנות שירות.
<גדעון נאור: לא מילאתי את התנאי – וזו הייתה שגיאתי וחטאי הגדול, רחמנא ליצלן – שלא הגעתי לגיל ארבעים.
<גדעון נאור: סיימתי את שתי המועצות האלה, ובנוסף שדרות, בגיל 36.
<גדעון נאור: זה לא אפשר לקבל פנסיה ואמרו לי שאין פנסיה אלא יש פיצויים.
<גדעון נאור: אני מודיע לכם שהפיצויים הספיקו בדיוק לכרטיס דרך אחת לארצות הברית, לי ולמשפחתי, שני ילדים ואישה, ללימודים אקדמיים ולקבלת דוקטורט אחרי ארבע שנים.
<גדעון נאור: אלה הפיצויים.
<גדעון נאור: כרטיס לכיוון אחד בלבד.
<גדעון נאור: אחרי קריית גת לא עסקתי יותר בבעיה הזאת.
<גדעון נאור: אני ידעתי שאין אפשרות שאני אקבל פנסיה כי החוק לא מאפשר זאת.
<גדעון נאור: הצטערתי מאוד אבל זה הכול.
<גדעון נאור: הפיצוי הגדול של נסיעה אחת של המשפחה לארצות הברית הוא באמת היה ללא כל פרופורציה עם מה שהיה קודם בקריית גת ובשדרות.
<גדעון נאור: לא נגעתי יותר בבעיה, אבל פתאום ראיתי את מה שאמר חזן אבל הרבה יותר באינטנסיביות והרבה יותר במשך הזמן והרבה יותר בהדרגה.
<גדעון נאור: כל כמה זמן קרה משהו בחוקי, תקנות והחלטות לגמלאות לראשי ערים וסגניהם.
<גדעון נאור: כל פעם קרה משהו.
<גדעון נאור: הורידו ימים, הורידו גילאים, אפשר היה לקחת כסף שקיבלת ולהחזיר אותו ולהמיר אותו בזכויות.
<גדעון נאור: אני כל הזמן בלי פנסיה.
<גדעון נאור: זה הרגע – אחרי 32 שנים – שהחלטתי שגם אני רוצה פנסיה.
נאוה בוקר: בן כמה אתה היום?
<גדעון נאור: בן 88 וכמה חודשים.
נאוה בוקר: שתהיה בריא, עד 120.
<גדעון נאור: תודה רבה.
<גדעון נאור: אני רוצה להזכיר שני דברים שקרו לי במיוחד.
<גדעון נאור: אני אישית דיברתי על הנושא הזה עם שבעה שרים והסברתי וכולם החליטו לעזור.
<גדעון נאור: לפחות אמרו שיעזרו.
<גדעון נאור: עם ארבעה-חמישה לא יצא שום דברר.
<גדעון נאור: הגעתי לשר אלי ישי, כאן בכנסת בכנס ראשי ערים.
<גדעון נאור: אמרתי לשר, כבוד השר, אני רוצה להכיר לך ראש עיר יחיד במדינת ישראל שאין לו גרוש אחד פנסיה משתי קדנציות, גם בקריית גת וגם בשער הנגב.
<גדעון נאור: הוא שאל מי זה.
<גדעון נאור: אמרתי לו, זה אני.
<גדעון נאור: הוא לקח את היד וכמו הרב עובדיה כתב על היד, תכתוב לי רק מכתב, כמה מלים ואני מסדר את העניין.
נאוה בוקר: וזה לא צלח.
<גדעון נאור: וזה לא צלח, אבל - - -
נאוה בוקר: באיזו שנה פרשת?
<גדעון נאור: ב-1965.
<גדעון נאור: מה שבעיקר חורה לי שרק השבוע ראיתי את המכתב של אלי ישי לעגן ולהכשיר ולהסדיר חמישה-שישה ראשי ערים שכמוני לא היו בגיל 45.
<גדעון נאור: תוך כדי כתיבת המכתבים שבגלל סעיפים אלה ואלה אני לא יכול לקבל, תוך כדי כך – אני בדקתי את התאריכים ואני יכול להוכיח – בזמן שפניתי, בזמן שדיברתי עם השר אלי ישי, סודרו תוך כדי ימים אלה אותם חמישה-שישה ראשי ערים.
נאוה בוקר: ולך לא נתנו.
<יאיר חזן: כנראה לא שייך למפלגה הנכונה.
נאוה בוקר: הוא ממפלגת העבודה.
<גדעון נאור: דבר אחרון.
<גדעון נאור: מתוך כל הפניות האלה, הייתה פנייתי לא מזמן לשר אריה דרעי וקודם כל בכתב ואחר כך בשיחה אישית בכנס ראשי ערים לשעבר, בפורום שלנו שאילן גבריאלי שיושב כאן מרכז אותו.
<גדעון נאור: פגשתי שם את השר, הסברתי לו את העניין, אחרי שהוא כבר היה חודשיים עם המכתב שלי והוא אמר לי שלהסדיר הוא לא מבטיח אבל לטפל ולענות לי, הוא מבטיח.
<גדעון נאור: אחרי כשבועיים – התפעלתי, מאוד מהר – קיבלתי מכתב מהאדון מוני מעתוק שלו יכולתי, הייתי מקריא לכם אבל תאמינו לי, שישה סעיפים מנומקים שבמנומקים מדוע אני לא יכול לקבל.
<גדעון נאור: בין הסעיפים סעיף אחד אומר שאין הסדרים פרסונליים.
<גדעון נאור: האגודה לאיכות השלטון - - -
נאוה בוקר: אדוני, אתה חייב לסיים.
<גדעון נאור: אני מסיים.
<גדעון נאור: האגודה לאיכות השלטון פנתה, היה צו על תנאי ואין עניינים פרסונליים.
נאוה בוקר: יש באפשרותך להעביר אלינו את המכתב?
<גדעון נאור: בהחלט.
<גדעון נאור: עוד ארבע שניות.
<גדעון נאור: מה אני רואה אחרי כמה ימים, בזכותם של שני החברים האלה שטוענים אתי כאן?
<גדעון נאור: אני רואה מכתב של אריה דרעי, שבועיים אחרי שפניתי אליו בכתב וחודשיים אחרי השיחה בה אמר שהוא יעשה מאמץ, ושוב הוא מתעסק כאן בוועדה הזאת עם הבעיה של החמישה-שישה ראשי ערים.
<גדעון נאור: נדמה לי שזה הכול.
<גדעון נאור: לבסוף אומר שעין אחת הלכה לי לפני 22 שנים, עין שנייה כמעט איבדה את כל הראייה לפני 14 שנים, יש לי תעודת עיוור והקמתי עמותה – חברת הכנסת יעל גרמן יודעת כי היא הייתה שרת הבריאות מהטובות שהכרתי – וניהלתי אותה בהתנדבות 18 שנים עם אלפיים חברים, שבעה סניפים וכולי וכולי.
<גדעון נאור: אני אודה לכם אם תשחררו אותי, וכך כתבתי לאריה דרעי, מהתואר הבלתי מכובד הזה של ראש עיר כמעט יחיד במדינה ללא פנסיה אחרי שתי קדנציות.
נאוה בוקר: אני מבקשת מהדוברים הבאים לקצר.
נאוה בוקר: עורך דין גלעד אבני, לשעבר ראש מועצת שוקת.
נאוה בוקר: בנימין כהן, לשעבר ראש מועצה אזורית מטה יהודה.
נאוה בוקר: לאחר מכן נשמע את חברות הכנסת ואת חברי הכנסת שהצטרפו אלינו, יואב בן צור ועבדל אל חכים חאג' יחיא.
<גלעד אבני: אני לא אחזור על דברים שאמרו הדוברים לפני.
<גלעד אבני: אני פונה אל חברי הכנסת בקריאה נרגשת להפעיל שיקול דעת.
<גלעד אבני: אני פונה אל חברת הכנסת יעל גרמן ואל חברת הכנסת המכובדת שיושבת לידה.
<גלעד אבני: אם טרחתי לבוא לכאן, לפחות תשמעו אותי.
<גלעד אבני: אני פונה אליכן לא כעומד כעני בפתח אלא כאזרח מן השורה שעל פי עיקרון השוויון מגיעה לי פנסיה כי אני נשלחתי מטעם המדינה להיות ראש מועצה ממונה.
<גלעד אבני: הקמתי מועצה למגזר הבדואי בנגב, השקעתי את עתידי הפנסיוני בשליחות וכאשר סיימתי, לא באתי בטענות.
<גלעד אבני: אמרו לי, אתה פורש בגיל 32, לא שאלו אותי, לא קראו לי, לא אמרו לי שיש אופציה אחרת אלא אמרו לי שלא מגיעה לי פנסיה, הביתה.
נאוה בוקר: היועץ המשפטי שואל באיזו שנה פרשת.
<גלעד אבני: ב-1992.
<יאיר חזן: הכוונה לפני 1998.
יעל גרמן: ההחלטה היא מ-1991.
<גלעד אבני: אני רוצה לומר משהו למי שחסר ידע.
<גלעד אבני: אני חושב שצריך לבוא עם קצת נתונים לפני שמחליטים לכאן או לכאן, ואני לא מחליף חלילה את חברי הכנסת.
<גלעד אבני: עד שנת 1987, למיטב זיכרוני, שכר ראשי הרשויות היה מוצמד לפי הדירוג האחיד.
<גלעד אבני: משנת 1987, בעקבות ועדה שהוקמה בראשות מנכ"ל משרד הפנים לשעבר דב קהת, אני מקווה שאני לא מטעה את הוועדה, הוצמד שכרם של ראשי הרשויות לשכר השרים וחברי הכנסת.
<גלעד אבני: אני באתי ואמרתי להם, חבר'ה, גם לי מגיע.
<גלעד אבני: הגעתי למרגלית בוטרמן ואמרתי לה שאם ועדת הפנים קיבלה החלטה לביטול רטרואקטיבי, רטרוספקטיבי, לא משנה מה, לא יתכן שאני שירתי, עשיתי, זכות פנסיה היא זכות יסוד, זה לא דבר בעלמא, אני לא בא לבקש מתנות או נדבות, אף אחד כאן לא עושה לי טובה, אל תפעילו שיקול דעת של טובה, אל תפעילו שיקול דעת לקוי של מניעים פוליטיים, אלא תפעילו שיקול דעת הגיוני של עיקרון השוויון לממש זכות יסוד לפנסיה.
<גלעד אבני: לי אין היום פנסיה, לא לי ולא לחמשת ילדיי.
<גלעד אבני: יכול להיות שבאותה תקופה, במקום ללכת להיות ראש מועצה, יכולתי לקבל תפקיד אחר ולצבור פנסיה.
יוליה מלינובסקי: פרשת בגיל 32.
<גלעד אבני: אז מה?
יוליה מלינובסקי: אחרי כן לא עבדת?
<גלעד אבני: מה זה משנה?
<גלעד אבני: זה לא מעניין.
<יאיר חזן: אותם החמישה לא עבדו?
<יאיר חזן: את פשוט לא יודעת על מה את מדברת וסליחה שאני אומר לך את זה.
<גלעד אבני: גם חברת כנסת מקבלת פנסיה.
<יאיר חזן: את ממש לא מבינה על מה את מדברת.
<יאיר חזן: אני עכשיו רואה שאת לא מבינה על מה מדובר.
<גלעד אבני: אני חלילה לא מתווכח עם חברת הכנסת המכובדת.
<גלעד אבני: אני מכבד אותך.
<גלעד אבני: אין לי עניין אישי ואני מבקש שלא ניגרר לפסים אישיים.
<גלעד אבני: ההחלטה צריכה להיות החלטה עקרונית על פי עיקרון השוויון, ללא שיקול דעת זר כזה או אחר.
<גלעד אבני: ראיתי הבוקר כותרת בעיתון בשם: ליכוד, שומו שמים.
<גלעד אבני: אני מקבל פנסיה בגלל מפלגת הליכוד?
<גלעד אבני: אני צריך לקבל פנסיה בגלל השירות שלי.
<גלעד אבני: אני לא מקבל פנסיה בגלל שאני מזוהה בצבע פוליטי כזה או אחר.
<גלעד אבני: גדעון נאור נמצא כאן והוא ממפלגה אחרת.
נאוה בוקר: חברים, אני מבקשת לשמור על שקט.
נאוה בוקר: מי שלא ישמור על שקט, יצא מהדיון.
<גלעד אבני: חברי הכנסת, תפעילו שיקול דעת לא פרסונלי.
<גלעד אבני: אין לנו ויכוח פרסונלי.
<גלעד אבני: שיקול הדעת צריך להיות על פי עיקרון השוויון, אחידות בהחלטות שלכם.
<גלעד אבני: אם נותנים פנסיה תקציבית לאיקס, צריך גם לתת ל-וואי.
<גלעד אבני: אם המשרדים הייעודיים לא עמדו קודם והסכימו, צריך גם להסכים לזה.
<גלעד אבני: אי אפשר להפלות אותי לרעה.
<גלעד אבני: זה לא עומד בשום מבחן מוסרי, זה לא עומד בשום מבחן משפטי, כותרות בעיתונים לא יפחידו ופניות למבקר המדינה לא יפחידו.
<גלעד אבני: האמת היא אמת לאמיתה.
<גלעד אבני: רבותיי, אתם צריכים לקבל החלטה להעניק פנסיה למי שלא מקבל פנסיה.
<גלעד אבני: אלוהים אדירים, כשאתם לא מקבלים משהו, אתם צועקים.
<גלעד אבני: להגיד לי קיבלתי פנסיה או לא קיבלתי, זה לא עניין אישי, גברתי חברת הכנסת, אלא זה עניין עקרוני.
<גלעד אבני: תפעילי שיקול דעת.
יוליה מלינובסקי: אתה יודע כמה אנשים היום במדינת ישראל בלי פנסיה?
<גלעד אבני: סליחה גברתי, את באה בלי נתונים.
<גלעד אבני: אני לא יודע ואני לא יכול לענות לשאלתך.
<גלעד אבני: אם תגידי לי נתונים, כמה בלי פנסיה, אי אפשר לזרוק הצהרה באוויר סתם.
<גלעד אבני: בואו נהיה רציניים, בואו נקיים דיון ענייני, בואו נקיים דיון ללא פניות פוליטיות, בואו נקיים דיון בלי השלכות רוחב כאלה ואחרות, בואו נקיים דיון מוסרי על פי עיקרון השוויון, בואו תקיימו דיון ענייני, תתקפו אותי עניינית ולא תתקפו אותי לגופי.
<גלעד אבני: אני לא עומד מולך, קטונתי מלהיות חבר כנסת, לא אהיה חבר כנסת אבל אני עומד על זכותי לשכנע אתכם להצביע בעד.
<גלעד אבני: אני מאמין שזה עומד בכל מבחן מוסרי ומשפטי.
<גלעד אבני: שומו שמים, שהאמת תהיה לעיניכם וההצבעה תהיה אמת לאמיתה ולא משיקולים זרים פוליטיים בגלל שאני מזוהה עם הליכוד, אז להכות בו.
<גלעד אבני: זה אסור שיהיה בשיקול שלכם.
<גלעד אבני: זה שיקול זר.
<גלעד אבני: תודה.
נאוה בוקר: בנימין כהן.
<בנימין כהן: אני מציע שידבר יושב ראש פורום ראשי הרשויות לשעבר.
<אילן גבריאלי: שלום לכולם.
<אילן גבריאלי: אני מצדיק את החברים.
<אילן גבריאלי: בסך הכול היה בהתחלה חוק עד שנה מסוימת וברגע שרצו להחריג, ועדת הפנים אישרה.
<אילן גבריאלי: גם לחבר'ה האלה מגיע.
<אילן גבריאלי: זה עוול וצריך לתקן אותו.
<אילן גבריאלי: הפנסיה היא זכות יסוד.
<אילן גבריאלי: אנחנו כארגון פורום ראשי רשויות לשעבר שמונה בסביבות 600 אנשים תומכים בתביעה.
נאוה בוקר: הארגון עומד מאחורי אותה תביעה.
<אילן גבריאלי: אנחנו עומדים מאחורי התביעה.
<אילן גבריאלי: תומכים בה.
<אילן גבריאלי: צריך לתקן את העוול.
נאוה בוקר: חברי הכנסת, חברת הכנסת יוליה מלינובסקי.
יוליה מלינובסקי: תודה גברתי.
יוליה מלינובסקי: קודם כל, שאלות הבהרה ליועץ המשפטי ואחר כך אני אומר את דבריי.
יוליה מלינובסקי: מה המעמד החוקי של הדיון הזה ומה ההשלכות המשפטיות?
יוליה מלינובסקי: זאת אומרת, זאת הצבעה על החלטה וזאת החלטה?
<תומר רוזנר: הנושא שעל סדר היום הוא נושא גמלאות לראשי רשויות.
<תומר רוזנר: עוד אין על סדר היום הצעה להחלטה ולכן לא יכולה להתקיים הצבעה.
יוליה מלינובסקי: זאת אומרת, היום אין הצבעה על החלטה.
<תומר רוזנר: לא יכולה להתקיים הצבעה.
נאוה בוקר: את זה אני אחליט.
נאוה בוקר: אני יושבת ראש הדיון הזה.
<תומר רוזנר: אני אומר שאת לא יכולה.
<תומר רוזנר: זה כמו שתחליטי שחוק יעבור בקריאה אחת.
<תומר רוזנר: את יכולה להחליט הרבה דברים אבל אם תתקיים הצבעה, מי שצריך לחתום על ההחלטה ולשלוח אותה לפרסום ברשומות זה יושב ראש הוועדה ואנחנו ננחה אותו לא לעשות זאת.
<קריאה: כרגיל אתם רוצים לטרפד כל דבר.
<יאיר חזן: על ההחלטה הראשונה לא אמרת את זה.
<יאיר חזן: כרגע זה מתאים לך.
<תומר רוזנר: דווקא כן אמרתי.
נאוה בוקר: כל חבר כנסת שלוש דקות כי אנחנו קצרים בזמן.
<יאיר חזן: כנראה ניפגש בבג"ץ.
יעל גרמן: אי אפשר לתת לחברת כנסת שלוש דקות כאשר נתת לכולם יותר.
נאוה בוקר: אני אחליט כמה זמן.
נאוה בוקר: בינתיים אני מנהלת את הדיון הזה.
יעל גרמן: את בהחלט מנהלת את הדיון אבל אני פונה אליך ואני מבקשת לתת זמן שווה.
נאוה בוקר: אני אשתדל לתת יותר זמן.
נאוה בוקר: אנחנו מוגבלים בזמן, עד 2:30 ולכן הזמן צריך להתחלק באופן שווה בין כל חברי הכנסת.
יוליה מלינובסקי: עכשיו משהבנתי את המעמד החוקי של הוועדה הזאת, אני אקצר בדבריי.
יוליה מלינובסקי: אני יושבת ומזדעזעת מהדברים אותם אני שומעת.
יוליה מלינובסקי: פרשתם בגיל 32, 36, היו לכם המון שנים.
יוליה מלינובסקי: ראשית כל, נבחרתם כנבחרי ציבור וידעתם את התנאים וידעתם אותם מראש.
יוליה מלינובסקי: זאת לא הייתה הפתעה.
יוליה מלינובסקי: פרשתם בגיל מאוד צעיר כשהיו לכם עוד המון שנים לעבוד במקומות עבודה אחרים ואני מאמינה שעבדתם.
<יאיר חזן: מה הקשר?
<קריאה: גם אותם חמישה אנשים שאישרתם להם פרשו בגיל צעיר.
<גלעד אבני: את תוקפת אותי אישית?
נאוה בוקר: חברים, מי שיפריע לחברי הכנסת, לא יוכל להשתתף בדיון.
<גלעד אבני: תפעילו שיקול דעת.
<גלעד אבני: זה לא עניין אישי.
<יאיר חזן: הדברים שלך נכונים גם לגבי אותם חמישה אנשים?
יעל גרמן: אני מבקשת מהיושבת ראש שיאפשרו לחברת הכנסת לדבר.
נאוה בוקר: אני מבקשת להפסיק לתת לי הוראות.
נאוה בוקר: אני מנהלת את הדיון ואני יודעת מה אני עושה.
נאוה בוקר: אני מבקשת ממך לא להתערב.
נאוה בוקר: יאיר חזן, אני מבקשת, זה לא דו שיח.
נאוה בוקר: תנו לחברי הכנסת להביע את דעתם.
<גלעד אבני: מה לגבי אכרם חסון שקיבל בהחלטה הקודמת?
נאוה בוקר: עורך דין גלעד אבני, אני קוראת אותך לסדר פעם ראשונה.
נאוה בוקר: מספיק.
<גלעד אבני: אבל גברתי, תגני עלי בהתקפה האישית שהיא תוקפת אותי.
נאוה בוקר: אני מבקשת לא לתקוף אותם באופן אישי.
יוליה מלינובסקי: אני ישבתי והקשבתי לדברים.
יוליה מלינובסקי: אני אפילו לא נקבתי בשמות.
<גלעד אבני: את נגועה.
<גלעד אבני: יש לך נגיעה.
נאוה בוקר: עורך דין גלעד אבני, אני לא רוצה לקרוא לך לסדר פעם שנייה.
נאוה בוקר: אני מבקשת.
יוליה מלינובסקי: אתם הלכתם לשליחות ציבורית ופרשתם בגיל מאוד צעיר.
יוליה מלינובסקי: סביר להניח שאחרי שעזבתם את התפקידים כראשי רשויות, אף אחד מכם לא עבד בעבודת כפיים שם לא הייתה פנסיה.
יוליה מלינובסקי: אני רק מזכירה לכם שחוק פנסיה חובה חוקק בשנת 2008.
יוליה מלינובסקי: יש המון אנשים במדינת ישראל שעבדו בעבודות כפיים, במפעלים, שהמעסיקים לא הפרישו להם פנסיה כי זאת לא הייתה חובה והם הגיעו לגיל שישים-שבעים, היום הם קשישים, והם יושבים על קצבת זקנה והבטחת הכנסה.
יוליה מלינובסקי: זאת אומרת, 3,000 שקלים בחודש כי בכלל אין להם פנסיה כי הם עבדו במקומות כאלה שלא הפרישו להם פנסיה.
יוליה מלינובסקי: הם לא עבדו בחברת חשמל והם לא עבדו במקורות.
יוליה מלינובסקי: הם לא עבדו במקום כלשהו בו הייתה פנסיה.
יוליה מלינובסקי: אני מאמינה שאתם שהלכתם לשליחות ציבורית, הייתם בעלי מעמד.
<יאיר חזן: תדברי על עובדות.
<גלעד אבני: בתקופה ההיא את בכלל לא היית בארץ.
<גלעד אבני: דברי על עובדות.
<גלעד אבני: את תוקפת אותי על דברים שאת לא יודעת.
נאוה בוקר: יש לך עוד דקה לסיום.
יוליה מלינובסקי: הלכתם לשליחות ציבורית, סיימתם את השליחות הזאת בגיל מאוד מאוד צעיר, סביר להניח שאחר כך עבדתם במקומות מסודרים עם פנסיה שהפרישו לכם.
יוליה מלינובסקי: אני מאמינה שגם עכשיו אתה עובד וגם אתה עובד.
נאוה בוקר: אני לא מבינה מה זה קשור לעניין, אבל אני נותנת לך לדבר.
יוליה מלינובסקי: אני מביעה את דעתי.
נאוה בוקר: בבקשה תסיימי.
יוליה מלינובסקי: לא מדובר כאן על מעמד של קשי יום ולא על אנשים נזקקים אלא זה סיפור אחר לחלוטין.
יוליה מלינובסקי: באשר להחלטה שעברה כאן לפני מספר חודשים, לצערי הרב איכשהו היא עברה ולא שמתי לב בגלל עומס בדברים האחרים.
יוליה מלינובסקי: זאת שערורייה.
יוליה מלינובסקי: לתקן 15 שנים אחורה משהו שהוא לא חוקי, לעשות את זה רטרואקטיבית, להכשיר את זה רטרואקטיבית – זאת שערורייה.
<יאיר חזן: אולי תגידי את זה ליועץ המשפטי.
<יאיר חזן: הוא פרסם את זה ברשומות.
נאוה בוקר: איפה את היית לפני שלושה חודשים?
<גלעד אבני: הוא אישר לאכרם חסון מהמפלגה שלך.
<יאיר חזן: היועץ המשפטי שאמר שהישיבה הזאת לא חוקית, פרסם את זה ברשומות.
יוליה מלינובסקי: אני יכולה לסיים את דבריי?
יוליה מלינובסקי: אני לא מצליחה לסיים את הדברים.
יוליה מלינובסקי: אני אגיש נגדך תלונה למשמר הכנסת על שאתה פותח נגדי באופן אישי.
נאוה בוקר: חזן, מספיק.
<יאיר חזן: זה לא אישי.
יוליה מלינובסקי: גם ההחלטה הקודמת, בעיני היא שערורייה.
יוליה מלינובסקי: להכשיר חמישה אנשים שעד היום אנחנו לא מגלים את השמות, לאשר משהו רטרואקטיבי שהוא לא היה חוקי.
יוליה מלינובסקי: מדובר על 15 מיליון שקלים שהלכו לא ברור לאן אבל להוסיף חטא על פשע?
יוליה מלינובסקי: להכשיר עוד משהו בגלל שאצל השכן הדשא יותר ירוק?
יוליה מלינובסקי: אני מבקשת מהיושבת ראש, ואני כמובן אפנה בכתב, לבטל את ההחלטה הקודמת וכמובן אם היום תהיה הצבעה כזו או אחרת או משהו, אני כמובן אתנגד.
יוליה מלינובסקי: אני מצטערת גברתי היושבת ראש שנגררת לעניין הזה.
נאוה בוקר: אני מודה לך.
יוליה מלינובסקי: אני מאמינה שאת ישרה.
<קריאה: תגידו לאכרם חסון שיחזיר את הכסף.
יוליה מלינובסקי: יש לי הרגשה שזה בא מכיוון לא נכון.
נאוה בוקר: אני מאמינה בשוויון.
נאוה בוקר: כבר עברו חמש דקות ואני חייבת לתת את זכות הדיבור לחברי הכנסת הנוספים.
יוליה מלינובסקי: אתמול היה דיון בוועדת הכלכלה על נושא העובדים של חברת החשמל, שם היו תשלומים לא חוקיים לעובדים, לא למנהלים אלא לעובדים.
נאוה בוקר: יקירתי, אין לזה קשר כרגע.
יוליה מלינובסקי: תשלום לא חוקי הוא תשלום לא חוקי.
יוליה מלינובסקי: הממונה על השכר החליט לקחת מהם בחזרה ועכשיו אותם עובדים מחזירים כסף.
שרן השכל: אלה לא העובדים אלא המנהלים.
נאוה בוקר: חברת הכנסת יעל גרמן, בבקשה.
נאוה בוקר: שלוש דקות לרשותך.
יעל גרמן: אני באמת לא רוצה לפנות לאנשים שיושבים כאן מול השולחן.
נאוה בוקר: דברי לגופו של עניין.
יעל גרמן: אין לי עניין אתם.
יעל גרמן: אני רוצה לדבר אליך כיושבת ראש ועדה בכנסת, כנסת שממונה על חוקים ואם היא תזלזל בחוקים של עצמה, חוקים שהיא חוקקה או שמישהו אחר חוקק, לפעמים זה בצורה של תקנות, אנא אנחנו נבוא.
יעל גרמן: אני רוצה לדבר על כך שהעוול שנעשה הוא העוול שנעשה לפני מספר חודשים כאשר אישרו, בניגוד לחוק, בניגוד לדעתו של היועץ המשפטי לוועדה, בניגוד לדעתו של היועץ המשפטי לממשלה ובניגוד לדעתו של משרד המשפטים - - -
נאוה בוקר: למה אז לא פנית למבקר המדינה?
נאוה בוקר: למה דווקא עכשיו?
יעל גרמן: די, כבר אי אפשר היה יותר לסבול את זה.
נאוה בוקר: אז קיבלת את זה ועכשיו פתאום את לא מקבלת את זה?
יעל גרמן: אני אשמה בזה?
נאוה בוקר: אני שואלת אותך.
נאוה בוקר: את פנית אלי אישית ואני עונה לך אישית.
נאוה בוקר: למה איפה ואיפה?
יעל גרמן: אני אענה לך.
יעל גרמן: אמרו לי ששתקתי.
יעל גרמן: בוועדה אני הייתי היחידה שהתנגדתי.
יעל גרמן: היחידה.
יעל גרמן: אמרתי: הטענה שלי היא שאסור לנו לקבל את ההצעה הזאת, זה בזבוז של כספי ציבור, זה מעשה שהוא בניגוד לחוק ואסור לנו לקבל.
יעל גרמן: כן צריך לקבל את ההצעה כפי שתומר ניסח אותה ותומר ניסח הצעה שאם היא הייתה מתקבלת, היא הייתה הנכונה.
יעל גרמן: עוד אמרתי: אני לא מבינה, אנחנו יושבים כאן לחוקק חקיקה פרסונלית רטרואקטיבית, שני דברים שאנחנו לא נוהגים לעשות ובניגוד לנוהל המקובל.
יעל גרמן: ההחלטה שהתקבלה אז הייתה החלטה שמקורה בחטא.
יעל גרמן: אני יכולה להזכיר לך גברתי, ואני משערת לעצמי שקראת, שמספר שנים קודם, ב-2012, כאשר זה הגיע לוועדה הזו ובראש הוועדה עמד אמנון כהן, הוא סירב לקבל את הנושא.
יעל גרמן: הוא גם בא ואמר: אני לא הולך להכשיר את הדבר הזה, אני לא יכול לעשות דבר כזה.
יעל גרמן: עם כל הכבוד, כל אלה שקיבלו כסף - - -
נאוה בוקר: אם האישור תקף, הוא צריך להיות תקף לכולם.
יעל גרמן: כשאני אסיים את דבריי, את תביני מדוע הוא לא תקף לאף אחד.
יעל גרמן: לאף אחד הוא לא תקף.
יעל גרמן: כל אלה שקיבלו כסף שלא כדין, שיחזירו את הכסף.
יעל גרמן: מי שלא פעל שהם יחזירו והוא צריך לדאוג לכך בעצמו, צריך להעמיד אותו לדין.
יעל גרמן: כך אני רוצה לומר לך.
נאוה בוקר: את מדברת כבר ארבע דקות.
יעל גרמן: לא, לא סיימתי.