GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוד אמסלם: ולדעתי גם יותר דרמטית.
<אמיר זלצברג: המערכת של המכלית זה פשוט צינורות שמתחברים.
<דוד ויינברג: אני ממשרד הבריאות.
<דוד ויינברג: קודם כול, אנחנו תומכים כמובן בתקנות אבל יש לנו כאן התייחסות למילים "הממונה רשאי".
<דוד ויינברג: כפי שיש במפעל תעשייה, שמנהל המפעל מחויב לבדוק את איכות האוויר באופן תקופתי בשטח המפעל, אנחנו דורשים שיהיה דיגום תקופתי בגבול התחנה כדי לבדוק באמת אם יש זיהום שמתפשט לסביבה.
<דוד ויינברג: להבדיל ממה שהוזכר כאן בהתחלה לגבי אוזון, שהוא תוצר של פליטה של המכוניות ותהליכים פוטוליטיים שנעשים ונוצר האוזון, כאן אנחנו מדברים על סיכון ישיר לתחלואה, בין השאר מסרטן.
<דוד ויינברג: יש כאן מערכות מישוב חשובות, אבל בעצם כל פעם שאתה מוציא את הפיה ודלק מטפטף – הדלק הזה הופך לנדיף.
דוד אמסלם: אנא תקצר בדבריך.
דוד אמסלם: אתה מבקש שזה לא יהיה "רשאי" אלא "חייב"?
<דוד ויינברג: אנחנו מבקשים שתהיה חובה לבדוק.
<לירון אדלר: הסעיף הזה לא מדבר על החובות של המפעיל.
<דוד ויינברג: הממונה רשאי לדרוש מן המפעיל לבצע ניטור.
<דוד ויינברג: אנחנו אומרים שהניטור הזה חייב להיות מוסדר, כלומר ניטור תקופתי.
<דוד ויינברג: אני רוצה להזכיר שתמ"א 18 שמקודמת עכשיו מאפשרת קרבה גדולה יותר, עד 20 מטרים של תחנות דלק ממגורים.
<דוד ויינברג: הדבר הזה מחייב להרחיב את הבקרה כדי לדעת- - -
דוד אמסלם: המדינה מביאה את הבתים לשם.
דוד אמסלם: לא תחנת הדלק באה לבתים.
דוד אמסלם: צריך להבין גם את החוצפה.
דוד אמסלם: אם המדינה עושה את זה אז שהמדינה תנטר.
<דוד ויינברג: בכל תחנות הדלק הסמוכות לבתים אנחנו מבקשים לעשות ניטור קבוע.
<דוד ויינברג: יש סיכון משמעותי לבריאות.
<אמיר זלצברג: עשינו סקירה של כל התקנות והרגולציה שנהוגה בחוץ לארץ.
<אמיר זלצברג: לא מצאנו אף מדינה שבה חלה חובה גורפת לבצע ניטור כזה, חובה בלי קשר לתקלה כלשהי.
דוד אמסלם: אתה אומר שאין צורך לעשות ניטור רציף אלא במידה ויש תקלה.
<אמיר זלצברג: זה לא מפעל.
<אמיר זלצברג: בסופו של דבר זה תחנת דלק.
<אמיר זלצברג: אני חושב שזה נטל גדול על התחנה.
<אמיר זלצברג: יש פה סמכות.
יעל כהן-פארן: כמה תחנות דלק נמצאות סמוך לבתי מגורים בתוך ישובים?
יעל כהן-פארן: יש לכם אומדן?
<אמיר זלצברג: כן, יש לנו את האומדן.
<אמיר זלצברג: יש תחנות, בעיקר תחנות ישנות שנבנו לפני שהתמ"א נכנסה לתוקף, כ-300 תחנות שנמצאות במרחק של עד 40 מטרים ממגורים.
<אמיר זלצברג: אנחנו מבצעים שם ניטור ודיגום מתקציבי המשרד, ובמקומות שיש תקלות – חברות הדלק מכירות, הנה עכשיו יש לנו מקרה עם תקלה בתחנה של "פז" שבעקבות הניטור הם עושים שם טיפול.
<דוד ויינברג: אני מבקש רק להזכיר שהמשרד להגנת הסביבה ערך בדיקה וגילה חריגות במגורים באזורים של תחנות דלק.
<דוד ויינברג: כלומר, המצב בישראל לא שפיר, לא תקין וחשוב להכניס את חובת הניטור הזאת.
דוד אמסלם: ראשית, אני מבקש שתדברו ביניכם לפני שאתם באים אלינו לכאן.
<נעמה שחל: דיברנו.
<דוד ויינברג: דיברנו.
דוד אמסלם: שנית, אני מקבל את העמדה של המשרד להגנת הסביבה בעניין הזה בגלל שאי אפשר באופן גורף לבקש – דרך אגב, אפשר, רק השאלה מי משלם.
<דוד ויינברג: רק לגבי תחנות הסמוכות למגורים.
דוד אמסלם: היות ואין לזה אח ורע בעולם לכן – אנחנו יכולים לבקש גם את התקנים הכי מחמירים, אבל אני מתחבר עם עמדת המשרד להגנת הסביבה.
יעל כהן-פארן: אם אפשר להעיר.
דוד אמסלם: לא, אני רוצה להמשיך.
דוד אמסלם: מיצינו.
<נעמה שחל: אני מן הלשכה המשפטית במשרד להגנת הסביבה.
<נעמה שחל: נתבקשנו להבהיר בנקודה הזאת ולחדד שמדובר בנותן אישור כהגדרתו בחוק אוויר נקי.
<נעמה שחל: כלומר, לפי סמכות השר להגנת הסביבה.
<נעמה שחל: הסעיף מתייחס רק לסמכות עובדי המשרד ולא עוסק ברישוי או בנותני רישוי אחרים.
<לירון אדלר: אציין שהסעיף שהתקנה הזאת מפנה אליו קובע שאם יש צורך בתחנת דלק מסוימת לקבוע עוד משהו בנוסף לתקנות שאנחנו קובעים כאן, בגלל שיש חריגה משמעותית בפליטות או בשל סיבה כזאת, יש סמכות לנותן האישור לעשות את זה, הכול בכפוף לתנאים של חוק רישוי עסקים.
<יוני אנצו: במשטרת ישראל אנחנו פועלים במסגרת תוכנית עבודה סדורה בהתאם לאישור החרגה שקיבלנו מן המשרד להגנת הסביבה ביוני 2016.
<יוני אנצו: סיכמנו שעד סוף 2017 נסיים לשדרג את כל התחנות שלנו.
<יוני אנצו: יש לנו 30 תחנות, מתוכן 26 חייבות בהתקנת המערכות.
דוד אמסלם: דרך אגב, למה אתם צריכים תחנות?
<יוני אנצו: חלק נובע מסיבות של כשירות מבצעית, חלק נובע מסיבות של מוכנות לחירום, חלק מהן תחנות אסטרטגיות.
<יוני אנצו: אם אתה מכיר את תרגיל רעידות האדמה- - -
דוד אמסלם: עוד מעט אחשוב שאתם כבר יותר מהצבא.
דוד אמסלם: צבא פלוס.
דוד אמסלם: אני מציע לכם לשקול למה אתם צריכים תחנות דלק.
דוד אמסלם: לדעתי, על-פי האינסטינקט שלי, אתם לא צריכים תחנות דלק היום.
דוד אמסלם: זה משהו מתקופת המנדט.
דוד אמסלם: אבל היות ויש שם עובדים, ו"לא נעים" ו"כן נעים" ויש מתדלק ויש אחראי תחנה – אני אומר לך שאתם לא צריכים תחנות דלק.
<יוני אנצו: כל העבודות בתחנות הדלק – לכל תחנה יש מפעיל משלה.
דוד אמסלם: המפעיל הוא שוטר?
<יוני אנצו: שוטר, אבל זה חלק שולי מאוד מן העבודה שלו.
<יוני אנצו: אין לו הרבה מה לעשות שם, זה לא תחנה אזרחית שכל רגע נכנס לשם רכב.
<יוני אנצו: חלק גדול מן הייעוד של התחנות האלה הוא מוכנות לחירום.
חמד עמאר: זה לרכבים מבצעיים.
חמד עמאר: אני חושב שהוא צודק, צריך את זה.
חמד עמאר: רכב מבצעי לא ייצא לתחנת דלק אזרחית.
<יוני אנצו: לדוגמה, תחנת דלק שנמצאת ביחידה ללוחמה בטרור.
<יוני אנצו: על-פי התו"לים (תורות לחימה) של היחידה כלי הרכב חייבים לצאת מן היחידה מתודלקים.
<יוני אנצו: איך הם יעשו את זה?
<יוני אנצו: זה עניין של שניות.
דוד אמסלם: לפני שהרכב נכנס לחניון הוא יתודלק.
דוד אמסלם: זה לא הדיון שלנו אבל אני מציע לכם להקדיש מחשבה נוספת לעניין.
דוד אמסלם: רבותי, זה כסף גדול, הרבה מאוד כסף.
<יוני אנצו: זה כסף גדול אם אתה הולך להקים מערך כזה אבל העלויות של תחזוקת המערך הן אפסיות.
<יוסף אריה: יש לי שאלה לגבי יתר התחנות הפנימיות.
<יוסף אריה: אם אתה מאפשר למשטרת ישראל להשלים את ההצטיידות עד לתאריך מסוים, לדעתנו אתה צריך לאפשר אותו דבר לכל התחנות הפנימיות.
<יוסף אריה: אם אתה מאפשר למשטרת ישראל להיערך עד דצמבר 2017 אז לדעתי כך צריך להיות גם לגבי התחנות הפנימיות האחרות.
דוד אמסלם: אמרת לי קודם שכל התחנות בארץ כבר מסודרות.
<קריאה: יש לנו בעיה עם תחנות פנימיות במושבים ובקיבוצים.
חמד עמאר: כאשר אנחנו מדברים על תחנה פנימית אנחנו מדברים על תחנה אחת לגוף אחד, לא כמו במשטרת ישראל או בצה"ל.
חמד עמאר: יש הבדל אדיר בין הדברים.
חמד עמאר: אין מה להחריג.
דוד אמסלם: מה המשרד להגנת הסביבה אומר על זה?
<נעמה שחל: קודם כול, אנחנו קצת מופתעים מן הפנייה הזאת כי היינו בקשר.
דוד אמסלם: בגלל שהוא לא שמע את השאלה שלי אז פתאום דגדג לו באצבעות.
<נעמה שחל: היינו בקשר הדוק עם חברות הדלק ועם ההתאחדות וסוכם על תאריך כניסה לתוקף, והתאריך הזה כבר נדחה מספר פעמים.
<יוסף אריה: פה זה חדש.
<אמיר זלצברג: יש לנו מכתב מכם, שאתם מסכימים.
דוד אמסלם: יש הבדל בין מערך גדול למערך קטן ולכן אני מניח שאם יש איזה מפעל שיש לו תחנת דלק אחת אז הוא משתלט עליה במהירות; אם זה מערכת מורכבת יותר שיש לה 30-40 תחנות זה לוקח קצת יותר זמן, אז היא צריכה קצת יותר זמן להתארגן.
חמד עמאר: מה באשר להחרגות בצה"ל?
דוד אמסלם: עוד מעט נגיע לצה"ל.
<מיטל מזרחי: אני מהלשכה המשפטית של המשטרה.
<מיטל מזרחי: אני מבקשת לומר לפרוטוקול לגבי תקנה 13(ב)(1): "ערב יום התחילה טרם הותקנה בה מערכת מישוב אדים שלב I או שלב II" – סיימנו את התקנת מערכת שלב I אז אפשר להשאיר כאן רק "שלב II" לגבי מעט התחנות שנותרו ללא המערכת.
<יוני אנצו: נותרו לנו בסך הכול 4 תחנות מתוך 30 תחנות, כך שהמצב שלנו מצוין.
דוד אמסלם: דרך אגב, אני מתכוון לעשות יום לבחינה של תקציב המשטרה.
דוד אמסלם: אגיע גם לתחנות הדלק בתקציב המשטרה, אשאל כמה זה עולה ולמה צריך את זה.
<יוני אנצו: תראה שזה בשוליים.
דוד אמסלם: "בשוליים" – זה עניין יחסי.
דוד אמסלם: בצבא ארצות-הברית מיליארד שקל זה בשוליים.
יעל כהן-פארן: הם מוזילים לעצמם עלויות.
חמד עמאר: זה מוזיל את העלות של הדלק למשטרה.
דוד אמסלם: זה לא מוזיל כלום.
דוד אמסלם: צה"ל נכנס בהגדרה הזאת?
דוד אמסלם: כתוב כאן בפירוש "משטרת ישראל".
<נטע דרורי: צה"ל צריך להשלים את ההתקנה בתוך 90 ימים.
<נטע דרורי: כולם צריכים בתוך 90 ימים, פרט למשטרה.
<נעמה שחל: הפצנו את התקנות להתייעצות בין-משרדית מספר פעמים.
<נעמה שחל: הפעם האחרונה הייתה ב-2016.
דוד אמסלם: את אומרת שהמשטרה הגיבה ואילו צה"ל לא הגיב?
דוד אמסלם: מה אומר צה"ל?
<איתי פרויליך: צה"ל לא היה שותף לעבודה הזו.
<איתי פרויליך: בכל אופן, צה"ל נערך ליישם את התקנות האלה בשנים הקרובות.
<איתי פרויליך: הפריסה של צה"ל והפער הוא של כ-140 תחנות, כאשר העלות להתאמת כל תחנה היא 300,000 שקל.
<איתי פרויליך: לצד זה הצבא מבצע עכשיו פעילות לצמצם את מספר תחנות הדלק, בשל סיבה שונה כמובן.
<איתי פרויליך: אנחנו נערכים בתוכנית העבודה ב-5 השנים הקרובות.
דוד אמסלם: למה לא עניתם להם?
<איתי פרויליך: אני לא יודע.
דוד אמסלם: אתם חייבים לדבר ביניכם כדי להגיע לאיזו הבנה בעניין הזה.
חמד עמאר: אנשי המשרד להגנת הסביבה, לא ידעתם שבצה"ל יש 140 תחנות דלק.
חמד עמאר: ואם הם לא ענו, לא ניסיתם אפילו ליצור איתם קשר?
<אמיר זלצברג: ניסינו, שלחנו מכתבים מספר פעמים ולא היו תגובות.
חמד עמאר: מעבר לשליחת מכתבים, כאשר לא הייתה תגובה – אולי הם לא הגיעו אל מי שהיו צריכים להגיע?
<נעמה שחל: שלחנו מספר פניות ליועץ המשפטי של משרד הביטחון.
חמד עמאר: כאן מדובר על 140 תחנות.
חמד עמאר: אנחנו לא מדברים על תחנה אחת של איזו חברה.
חמד עמאר: אפילו המשטרה מדברת רק על 30 תחנות ואילו כאן מדברים על 140 תחנות.
<אמיר זלצברג: מניסיון קודם שלנו בתקנות המים, באופן חוזר ונשנה הם לא מתייחסים.
דוד אמסלם: בסופו של דבר הצבא לא ממושמע בעניין הזה.
דוד אמסלם: זה מבחינתו Nice to have: "אנחנו הורגים מחבלים כל היום, אז פה זה שטויות, זה קצת דלק שמסריח באף, שגורם לנו קצת צריבות.
דוד אמסלם: מה זה השטויות האלה?" יש לנו את זה עם הצבא חדשות לבקרים בכל נושא.
דוד אמסלם: אבל פה באמת אין לי טענה למשרד להגנת הסביבה.
דוד אמסלם: אני לא מתחבר לדברים שאמר חמד עמאר.
דוד אמסלם: הם לא צריכים לפנות לכל אחד.
דוד אמסלם: הם פונים לכל משרדי הממשלה.
חמד עמאר: אני מדגיש את זה כאן כי בצה"ל יש 140 תחנות דלק.
חמד עמאר: לדעתי הם היו צריכים יותר להזיז את צה"ל.
דוד אמסלם: אני חשבתי שתשאל למה צה"ל לא עובד, אבל לא משנה.
דוד אמסלם: תוכלו לצאת עכשיו החוצה לכמה דקות כדי לנסות "לסגור" את זה ביניכם?
דוד אמסלם: תגידו לנו לאיזו הבנה תגיעו.
דוד אמסלם: הרי בגדול, ברור שהצבא לא יכול לעשות את זה ביום אחד, צריך לתת לו זמן להתארגן.
דוד אמסלם: חשובה לי המגמה.
דוד אמסלם: אם זה ייקח עוד חצי שנה או פחות חצי שנה – זה פחות חשוב.
דוד אמסלם: העיקר שצה"ל מקבל התחייבות ומתחיל לפתור את העניין הזה, בדיוק כמו הגופים האזרחיים.
דוד אמסלם: אני מציע שאחד מכם ייצא אתו ל-5 דקות ונגיע להבנה.
דוד אמסלם: בינתיים נמשיך את ההקראה.
דוד אמסלם: לא אשאל אתכם מה זה "CP" ו"הסוכנות למשאבי אוויר של ממשלת קליפורניה".
<נעמה שחל: אסביר על קצה המזלג.
<נעמה שחל: אם יהיו עוד שאלות נקרא לאמיר זלצברג מההתייעצות.
<נעמה שחל: לפני מספר שנים אושרו מספר מערכות מישוב אדים שהן לא לפי התקן האירופאי אלא לפי תקן אמריקאי.
<נעמה שחל: אנחנו לא רוצים להכביד על תחנות הדלק ולחייב אותן לשנות את המערכות.
דוד אמסלם: התקן האירופאי מחמיר יותר מהתקן האמריקאי?
<נעמה שחל: הוא לא בהכרח מחמיר יותר אבל לדעתנו הוא נכון יותר, יש בו אלמנטים נכונים יותר.
<נעמה שחל: ההסדרה הישראלית הסביבתית באופן כללי רובה עוקבת אחרי ההסדרה האירופאית.
<נעמה שחל: לא ראינו לנכון לחייב את תחנות הדלק להחליף עכשיו את המערכות, חשבנו שזה בלתי סביר, הגם שהמערכות האלה טובות מספיק.
<נעמה שחל: לכן קבענו הוראת מעבר, שתאפשר למי שהתקין את אותן מערכות מישוב אדים בהיתר לפי אישור מאת המשרד להגנת הסביבה ופעל בצורה נכונה כדין להמשיך להפעיל אותן.
<נעמה שחל: זו המטרה של הוראת המעבר.
<יוסף אריה: אני מקבל את מה שהיא אומרת לגבי המערכות האלה.
דוד אמסלם: דרך אגב, מתי התחלתם להתקין את המערכות הללו?
<יוסף אריה: בשנת 2007.
דוד אמסלם: היא אומרת שכבר בשנת 2007 התחלתם להתקין את המערכות האלה באופן וולונטרי.
<נעמה שחל: לא באופן וולונטרי, על-פי תנאים ברישיון עסק.
<יוסף אריה: בהתחלה זה היה וולונטרי.
<נעמה שחל: לא מדויק לקרוא לזה וולונטרי.
<נעמה שחל: זה היה הסכם שנתקבל אגב הליך פלילי תלוי ועומד.
דוד אמסלם: כלומר, זה היה במסגרת רישיון העסק.
דוד אמסלם: עכשיו זה במסגרת התקנות הללו?
<לירון אדלר: כאן אפשר להטיל קנס.
<לירון אדלר: ברישיון עסק האמצעי היחיד הוא לסגור את העסק.
<לירון אדלר: כאן אפשר להטיל עיצומים כספיים.
<לירון אדלר: זה נותן עוד כלים.
דוד אמסלם: אתם אומרים שיש מערכות ישנות שהותקנו ברישיון, לכן אין עניין כרגע להגיד לבעל התחנה להחליף את המערכת.
<נעמה שחל: בסופו של דבר ההחלפה מתבצעת כאשר מחליפים את המערכת.
דוד אמסלם: מה אורך חיי המערכת הזאת?
<ניסים צפרוב: בעיקרון, ללא סוף.
<נעמה שחל: כל עוד המערכת עומדת בבדיקות.
<נעמה שחל: יש בדיקות תקופתיות.
דוד אמסלם: אני מבין שיש מערכת שהותקנה לפני כ-8-10 שנים.
דוד אמסלם: היא לא אופטימלית כי היום יש מערכות טובות יותר.
דוד אמסלם: יש היגיון בזה שנאמר: לא נבקש ממנו עכשיו להחליף את המערכת, להכניס אותו להוצאות, בגלל שאנחנו אישרנו לו את זה, זה לא יהיה הוגן.
דוד אמסלם: אני אומר: למערכת כשלעצמה יש אורך חיי מדף, אולי של 20 שנים, אולי של 30 שנים.
<ניסים צפרוב: למערכת הזאת יש חלקי חילוף, היא עובדת ומתפקדת.
<ניסים צפרוב: אני רוצה להזכיר שב-2007-2008 זו המערכת שהייתה.
<ניסים צפרוב: הזמן עושה את שלו ולפי המידע שיש בידי חלקים חדשים כבר לא ייכנסו לייצור, אז יש לנו לחיות עם זה לפחות עוד 7 שנים.
<יוסף אריה: אדוני היושב-ראש, השאלה היא מה העלות הסביבתית כתוצאה מהפעלת המערכת הזאת.
<יוסף אריה: להערכת המשרד אין לה משמעות.
דוד אמסלם: אני מבין את מה שאתה אומר אבל אני לא נכנס אפילו לשאלה של עלות מול תועלת.
דוד אמסלם: הוא צודק, ברגע שנתנו לו אישור אין צורך להחליף כעת.
דוד אמסלם: אני מניח שאילו זה היה דרמטי מאוד הם היו מתערבים בזה כבר עכשיו.
<מיקי לבנטל: דרך אגב, מערכות דרמטיות הכנסנו.
<מיקי לבנטל: היה לנו תקן אחר של מערכות והחלפנו אותו.
<נעמה שחל: אני גם מזכירה לאדוני שיש דרישה לערוך בדיקות וברגע שמערכת לא טובה ולא עומדת בבדיקות אז מן הסתם נדרשת או החלפה שלה או תחזוקה.
דוד אמסלם: את אומרת שממילא כאשר התחזוקה תהיה יותר מדי יקרה לאור מה שתעשו אז יחליפו.
<לירון אדלר: תוספת ראשונה
<לירון אדלר: (תקנה 7(א) ו-8)
<פיאד טמיש: כאן למשרד המשפטים יש אותה הערה כמו קודם.
<לירון אדלר: שהתקן יהיה במשרד הממונה.
<אתי פלר: להערכתנו 30 ימים לפרסום זה זמן שלא מקובל בהחלפת תקנים.
<אתי פלר: לחלק מן התקנים יש תקופת מעבר.
<אתי פלר: אני מציעה להיצמד לתקופות המעבר של התקנים.
<לירון אדלר: מה לכתוב?
<לירון אדלר: שתחילת התוקף שתצוין בהודעת הממונה תהיה בהתאם להוראות המעבר של התקן?
דוד אמסלם: 30 ימים זה לא מספיק?
<אתי פלר: יש תקנים שניתנת להם תקופת מעבר של שנה, יש תקנים שניתנת להם תקופת מעבר של חצי שנה.
<אתי פלר: צריך לכתוב: "בהתאם לתקופת המעבר שמוגדרת בתקן".
<אתי פלר: במידה ולא, אז אפשר לדעתנו "3 חודשים".
דוד אמסלם: קודם כול נציין שאם בתקן נקבעה תקופת מעבר אז בוודאי צריך לקבל אותה.
<אמיר זלצברג: הכול מקובל עליי.
דוד אמסלם: ננסח כך, שלוחות הזמנים יהיו כפי שמופיעים בתקן.
דוד אמסלם: במידה ואין בתקן התייחסות ללוחות זמנים – אז עד 90 ימים.
דוד אמסלם: למה אתם מכניסים את זה בתחולת החוק ולא בנספח?
<לירון אדלר: זה מופיע בתוספת.
<אמיר זלצברג: העדפנו לשים את זה בנפרד אבל חייבו אותנו.
דוד אמסלם: נשמע לי הגיוני מאוד שיש נספח ובו כל הדברים הטכניים.
דוד אמסלם: זה לא מעלה ולא מוריד אצלנו שום דבר, אנחנו לא מבינים בזה כלום.
<לירון אדלר: זה לנוחות קוראי התקנות.
<לירון אדלר: בדיקות תקופתיות לתפקוד ויעילות מערכת שלב II ומערכת בקרה
<לירון אדלר: נתקן בהתאם, כפי שעשינו בתוספת הראשונה, וגם את הנושא של העמדת התקן לעיון הציבור במשרד הממונה.
דוד אמסלם: למה מתייחס 0.95?
דוד אמסלם: זה אחוז?
<אמיר זלצברג: זה אומר שעל כל ליטר דלק שאתה מנפק תשיב בחזרה ליטר של אדי דלק, ואז מותר לך 5% "טולרנס".
דוד אמסלם: רבותי, מה "סגרתם" בסוגיית צה"ל?
<איתי פרויליך: זה עדיין בבדיקה.
<אמיר זלצברג: ניסינו להגיע להסכמות.
<אמיר זלצברג: הם מנסים לקבל אישור.
<אמיר זלצברג: יש כאן גם פן תקציבי וגם פן תפעולי-תשתיתית.
<אמיר זלצברג: מכיוון שאין לנו את הנתונים עד עכשיו – למשל יש בסיסים שצמודים לשכונות, ואם תחנת הדלק נמצאת בקצה הבסיס ייתכן שהיא על-יד גן ילדים.
<אמיר זלצברג: אני פשוט לא יודע כי אין לנו נתונים, עד עכשיו לא קיבלנו את הנתונים.
דוד אמסלם: נראה לי סביר יותר שתחנות הדלק של המשטרה צמודות לבתים מאשר תחנות הדלק של הצבא.
<אמיר זלצברג: אבל המשטרה מתקינה את המערכות.
דוד אמסלם: בדרך כלל הצבא נמצא בבסיסים וגם אם הם סמוכים לישוב אזרחי עדיין הבסיס גדול.
<לירון אדלר: יש שם חיילים וגם הם יכולים להיפגע.
דוד אמסלם: על כך אין שאלה, גם במשטרה יש שוטרים.
דוד אמסלם: אעשה הפסקה של 20 דקות.
דוד אמסלם: תדברו ביניכם, תתקשרו למי שאתם רוצים אבל תביאו לי תשובה.
דוד אמסלם: אחרת, אני לא יכול לקדם את התקנות.
<יריב פקטה: אני מבקש לחזור לתקנה 2(ב) שדיברנו עליה קודם, שקובעת חזקה, שאם מריחים דלק מחוץ לתחנה- - -
דוד אמסלם: התייחסתי לזה קודם.
<יריב פקטה: אמר המשרד להגנת הסביבה שיש צוות של מריחים, שזה נותן איזה קריטריון כמותי-איכותי.
<יריב פקטה: הקריטריון הזה לא נמצא כאן בכלל בתקנה.
דוד אמסלם: כאשר נעשה הפסקה אני מציע שתדבר איתם גם על העניין הזה.
דוד אמסלם: בגדול, התחברתי למה שאתה אומר אבל אין לי פתרון כי הם טוענים – ואני לא מתווכח איתם, זה המשרד המקצועי – שאין מדדים לריח, אין מכשיר שיכול לתת מדד לריח.
דוד אמסלם: הם אומרים שיש ניסיון עולמי, כך בודקים בעולם.
דוד אמסלם: לא אתווכח עכשיו על תורת הלחימה העולמית, גם אם היא לא נכונה.
דוד אמסלם: אני מציע שתדבר איתם.
דוד אמסלם: בגדול, הם צריכים מדד לריח, זה ברור לחלוטין.
דוד אמסלם: אם אדם מתלונן שכואב לו הראש בגלל הריח אז מישהו צריך לבוא ולבדוק את זה.
דוד אמסלם: הדברים האלה משגעים את האנשים.
<דוד ויינברג: יש מדד מדויק לבנזן.
<אריה ונגר: זה ריח וזה זיהום, אלה שני דברים שונים.
דוד אמסלם: שאלתי את המשרד להגנת הסביבה האם אפשר לבדוק משהו אמפירי ולעשות אקסטרפולציה במעבדה ולדעת את המידה.
דוד אמסלם: למשל יודעים מה עוצמת ריח של בנזן ברמה כזאת או אחרת באוויר.
דוד אמסלם: אני משאיר את זה להם.
דוד אמסלם: הוא חזר על התשובה: זה משהו עולמי, מביאים כמה מומחי ריח, הם עושים מבחני ריח.
דוד אמסלם: זה כנראה כמו טעימות יין.
דוד אמסלם: בגדול, כל אחד נותן ציון ובסוף מחלקים מדליה.
דוד אמסלם: .. אני לא יודע איך זה עובד.
<דוד ויינברג: ביין יש עפיצות ואילו כאן יש סרטן.
דוד אמסלם: תדבר אתו גם על זה, אם יש לכם פתרון.
<לירון אדלר: בכל מקרה, ברור גם מהתקנה שאי אפשר על סמך עדות אחת של ריח לעשות משהו.
<לירון אדלר: צריך שיהיו מספיק נתונים, ושזה ריח מתמשך.
<לירון אדלר: המשרד להגנת הסביבה יצטרך לקבל את ההחלטות שלו על סמך כמה נתונים ועובדות שהוא בדק.
דוד אמסלם: זה לא יום עיון בנושא מדידת ריח.
דוד אמסלם: יכול להיות שאתה צודק במה שאתה אומר.
<אמיר זלצברג: דרך אגב, אנחנו עורכים ימי עיון כאלה.
דוד אמסלם: בבטן שלי אני מרגיש שהוא צודק בגלל שלא נשמע לי סביר שאי אפשר למדוד את זה.
דוד אמסלם: אפשר אולי למדוד ערכים אחרים ועל בסיסם לעשות אקסטרפולציה, לבדוק במעבדה ולדעת אחרי כן איך להגיע לערכים הממשיים.
<דוד ויינברג: ניטור מסודר ומדעי ייתן תשובה לחלק גדול מאוד מן הבעיה.
דוד אמסלם: אני לא יכול להתווכח איתם.
<נטע דרורי: מסתבר שהטכנולוגיה פחות רגישה מהביולוגיה.
יעל כהן-פארן: אני רוצה להתייחס לתקנה 10 שאליה התייחס דוד ויינברג ממשרד הבריאות.
יעל כהן-פארן: יש פה הגדרה שפותחת פתח: "הממונה רשאי לדרוש".
יעל כהן-פארן: בעיניי אם יש מקום שיש בו הישנות של תלונות צריכה להיות איזו אמירה בתקנות, לא "רשאי" אלא "מחויב".
יעל כהן-פארן: אנחנו מבינים שמדובר ב-300 תחנות דלק שנמצאות בריכוזי אוכלוסין.
יעל כהן-פארן: לגביהן הייתי מבקש לבחון, ואולי במסגרת זמן ההתייעצות תחשבו גם על זה, אם אפשר לשנות משהו בניסוח.
יעל כהן-פארן: "אם קיים חשש כי פעילות תחנת הדלק גורמת לזיהום אוויר חזק או בלתי סביר או ריח חזק או בלתי סביר" – המשפט הזה צריך לקבל התייחסות אחרת.
יעל כהן-פארן: אני רואה פה שמשרד הבריאות מודאג יותר, ובסדר, זה תפקידו, מן המשרד להגנת הסביבה, שבסוף מסתכל על איך הוא יכול לפקח על זה.
יעל כהן-פארן: אני חושבת שבריאות הציבור צריכה להיות לנגד עינינו ואם יש תחנת דלק שיש סביבה רגישות אז צריך לחייב את הניטור ולא להשאיר את זה לשיקול דעת.
יעל כהן-פארן: דבר שני, לגבי תקנה 8 שעוסקת בטיפול בתקלות.
יעל כהן-פארן: הייתי מבקשת לשקול לדרוש איזשהו דיווח.
יעל כהן-פארן: כרגע הוא צריך לרשום את המועד, וזהו, עליו לנהל רישום.
יעל כהן-פארן: המשרד יכול לספוג את הניהול של דיווח.
יעל כהן-פארן: לא נאמר שהוא ישלח מפקח על כל דיווח, אבל אם הוא ישים לב שיש כמה וכמה דיווחים חוזרים ונשנים מאותה תחנה אז זה יאיר לו נקודה אדומה ואז הוא ישלח לשם את הפיקוח שלו.
יעל כהן-פארן: אני חושבת שלבקש דיווח זה לא בשמים.
דוד אמסלם: נותר לנו פתוח רק נושא תחנות הדלק בצבא.
דוד אמסלם: אעשה הפסקה עד 11:45.
דוד אמסלם: אני מקווה שתגיעו להבנה, ואם לא תגיעו להבנה "אחתוך" את העניין.
דוד אמסלם: אני מציע לכם לנסות להגיע להבנה.
דוד אמסלם: אני לא רוצה להתערב בעניין.
דוד אמסלם: הגענו להבנות עם הצבא, שאנחנו מדברים על שנתיים.
דוד אמסלם: במידה וצה"ל מרגיש שהוא צריך יותר זמן להתארגנות אז אני מבקש להודיע, לבוא 3 חודשים לפני תום המועד לוועדת הפנים והגנת הסביבה ולבקש הארכה של התקופה.
<אמיר זלצברג: ובבקשה ליצור אתנו קשר קודם כדי שנגיע מתואמים.
דוד אמסלם: העמדה שלכם בעניין הזה חשובה.
דוד אמסלם: אחרי שתיפגשו עם אנשי המשרד להגנת הסביבה ותנמקו להם מדוע ולמה.
דוד אמסלם: בסופו של דבר אם אתם מרגישים עדיין שאתם לא מתארגנים אז תבואו לכאן.
דוד אמסלם: אני מבקש שתודיעו לנו 3 חודשים לפני כן כי אם זה יהיה מאוחר יותר לא נדון בזה.
דוד אמסלם: אנחנו לא עובדים בהיקף של 24/7.
<לירון אדלר: כרגע התקנות קובעות "שנתיים" כי הודעתם לנו שתעמדו בלוח הזמנים הזה.
<נטע דרורי: פורמלית, מדובר בתיקון תקנות שהוא בסמכות השר.
<נטע דרורי: אני מקווה שלא נגיע לזה, אבל הם יצטרכו לפנות קודם כול לשר.
<לירון אדלר: לא צריך לכתוב את זה.
<לירון אדלר: נקבע את תקופת המעבר של הצבא לשנתיים.
<לירון אדלר: בגלל שזה תקנות אז אם יש צורך אפשר לבוא ולתקן.
<לירון אדלר: לא צריך לכתוב את זה במפורש.
<אריה ונגר: יש לי הערה לגבי ההסדר הזה.
<אריה ונגר: אם אפשר להוסיף שסדר העדיפויות של התחנות ייקבע בתיאום עם המשרד להגנת הסביבה בשנתיים הללו, לפי רמת הזיהום או לפי הקרבה למגורים.
<אמיר זלצברג: זה רעיון טוב אבל אפשר להסכים על זה מחוץ לתקנות.
דוד אמסלם: לא נכניס את זה לתקנות.
דוד אמסלם: הרי מדובר בעלויות.
דוד אמסלם: אם זה היה חינם לדעתי היו מזמינים כבר מחר בבוקר את כולם להתקין.
דוד אמסלם: לכן הצבא, שגם לו יש סדרי עדיפויות, ילך מהתחנה הגדולה לקטנה, זה נראה לי הגיוני, בפרט אם זה עולה אותו מחיר אז בוודאי גם הצבא יתעדף את זה על-פי רמת הסכנה.
דוד אמסלם: הרי אין לו פה סיבה אחרת.
דוד אמסלם: אני רוצה להביא את התקנות, כפי שהקראנו אותן, כולל כל השינויים שעשינו, להצבעה.
דוד אמסלם: מי בעד התקנות כפי שהקראנו, כולל התיקונים?
דוד אמסלם: התקנות עברו.
נאוה בוקר: צהרים טובים.
נאוה בוקר: אני מתכבדת לפתוח את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה.
נאוה בוקר: הנושא בו אנחנו עומדים לדון הוא החלה רטרואקטיבית של סעיף 2(ב) להחלטת הרשויות המקומיות (גמלאות לראש רשות וסגניו), תיקון מספר 2, התשנ"ט-1999.
<תומר רוזנר: זה לא הנושא שמופיע על סדר היום.
נאוה בוקר: אני מסבירה מאיפה זה בא.
נאוה בוקר: איך הגדרנו את הנושא באופן רשמי?
נאוה בוקר: גמלאות לראשי רשויות.
<תומר רוזנר: שעל סדר היום.
נאוה בוקר: החלטת הרשויות המקומיות קובעת למעשה את הזכויות הפנסיוניות שראשי רשויות וסגניהם רשאים לקבל.
נאוה בוקר: בחודש ינואר 1999 עודכן סעיף 2(ב) להחלטת הרשויות המקומיות.
נאוה בוקר: הסעיף הזה ביטל את מגבלת גיל הפרישה שהייתה קיימת עד אז וקבע שראשי רשויות וסגניהם זכאים לקבל פנסיה תקציבית כשהם מגיעים לגיל 45 ללא קשר לגיל שבו הם פרשו.
נאוה בוקר: התיקון הזה פורסם ברשומות ביוני 1999.
נאוה בוקר: זאת אומרת שכל ראשי הרשויות והסגנים שפרשו אחרי יוני 1999 היו זכאים לקבל פנסיה תקציבית אחרי שהגיעו לגיל 45.
נאוה בוקר: בינואר 2017, בתחילת השנה הנוכחית, ועדת הפנים תיקנה את הוראות סעיף 2(ב) וקבעה שהוא יחול רטרואקטיבית, כך שראשי הרשויות והסגנים שלהם, הסגנים שפרשו בשנת 1998, גם הם יהיו זכאים לקבל פנסיה תקציבית כשהם מגיעים לגיל 45.
יעל גרמן: מגיל 45.
נאוה בוקר: מגיל 45.
נאוה בוקר: ההחלטה התעלמה מכל אותם ראשי רשויות וסגנים שפרשו לפני 1998 ולכן המשמעות היא שנכון להיום הם מופלים לרעה ובלי סיבה.
נאוה בוקר: בדיון הזה אנחנו נעסוק בשאלה האם להחיל רטרואקטיבית את סעיף 2(ב) כך שהוא יחול לפחות שתי קדנציות אחורה כי היום אותם אנשים כבר בני שישים, אם מחשבים את הגיל נכון.
נאוה בוקר: אני מזמינה את עורך דין יאיר חזן, ראש עיריית אופקים לשעבר, להסביר את הדברים ויפתח את הדיון.
יעל גרמן: לא כדאי שקודם היועץ המשפטי של הוועדה יתייחס?
נאוה בוקר: אנחנו נשמע את האנשים.
נאוה בוקר: הוא יביע את דעתו בסיום הדברים.
יוליה מלינובסקי: אני רוצה קודם כל להבין את מה חוקיות העניין.
נאוה בוקר: תנו לי לנהל את הדיון בבקשה.
נאוה בוקר: אני רוצה לשמוע קודם כל את האנשים ולאחר מכן תוכלי לשאול כל שאלה שתרצי.
<יאיר חזן: קודם כל, תודה רבה על רשות הדיבור.
<יאיר חזן: אני כיהנתי כראש עיריית אופקים - הייתי ראש מועצת אופקים ואחר כך ראש עיריית אופקים – בשתי קדנציות, פעם אחת משנת 1989 עד 1993 ופעם אחת מ-1998 עד 2003.
<יאיר חזן: בקדנציה הראשונה שלי, מה לעשות, הייתי מאוד צעיר ופרשתי בגיל 36.
<יאיר חזן: אמרו לי שלא מגיע לי פנסיה.
<יאיר חזן: בסדר, לא מגיע לי פנסיה, יש גיל מינימום – ארבעים.
<יאיר חזן: תודה רבה, הלכתי הביתה.
<יאיר חזן: בשנת 1998 נבחרתי עוד פעם להיות ראש עיר.
<יאיר חזן: היה מותר לי לרכוש זכויות.
<יאיר חזן: פניתי למשרד הפנים, אישרו לי לרכוש את הזכויות של הקדנציה הראשונה ופתאום עבר חוק ההסדרים במשק, ב-15 לפברואר 1999, ואמרו שמעכשיו כולם עוברים לפנסיה צוברת.
<יאיר חזן: יושבת כאן חברת הכנסת יעל גרמן שהייתה ראש עיריית הרצליה והבנתי קודם שהיא הפרישה לצוברת כי מ-1998 זה עבר לצוברת.
יעל גרמן: לפי החוק.
<יאיר חזן: כן.
<יאיר חזן: אז אמרו לי שאני לא יכול לקבל את הזכויות שלי כיוון שכולם עברו לצוברת.
<יאיר חזן: אמרתי, בסדר, מעכשיו עוברים לצוברת אבל רכשתי את הזכויות הקודמות שלי.
<יאיר חזן: לא, אתה לא יכול, אתה לא יכול, אתה לא יכול.
<יאיר חזן: אני בחור טוב.
<יאיר חזן: הלכתי הביתה ואמרתי תודה רבה, אין לי פנסיה.
<יאיר חזן: יצאתי פראייר.
<יאיר חזן: עשר שנים הייתי ראש רשות, אין לי פנסיה.
יעל גרמן: אבל קיבלת מענק של 18 אחוזים.
<יאיר חזן: עם כל הכבוד לך, אל תשווי מענק לפנסיה תקציבית.
יעל גרמן: קיבלת את המענק?
<יאיר חזן: קיבלתי את המענק.
<יאיר חזן: הכריחו אותי לקבל את המענק.
<יאיר חזן: אמרו לי שאין לי ברירה, אני חייב לקבל מענק.
<יאיר חזן: אני פותח עיתונים ב-1 לפברואר, משהו כזה, מיד אחרי ה-30 בינואר ואני רואה שוועדת הפנים של הכנסת החליטה לקחת – על חוק שבכלל לא ידעתי על קיומו, שעבר ב-20 לינואר 1999, אחרי הבחירות - ועדת הפנים התכנסה, כנראה לפי בקשת משרד הפנים, וביטלה את מגבלת גיל הפרישה.
<יאיר חזן: אמרה שלא צריך להיות גיל פרישה יותר.
<יאיר חזן: סעיף 2(ב) אומר שכל מי שפרש, לא משנה באיזה גיל, בגיל 45 יקבל פנסיה תקציבית.
<יאיר חזן: אתם יודעים מה?
<יאיר חזן: לדעתי זה רעיון מצוין.
<יאיר חזן: מה זה משנה באיזה גיל בן אדם פורש?
<יאיר חזן: כולם מתחילים לקבל פנסיה תקציבית בגיל 45.
<יאיר חזן: זה אחלה דבר אבל לא ידענו על כך.