GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
תמר זנדברג: סליחה, אני רק - - -
דוד אמסלם: לא כל דבר מותר לך להגיב.
דוד אמסלם: את בזכות דיבור?
דוד אמסלם: את בזכות דיבור עכשיו?
תמר זנדברג: אני מותקפת פה ובמקום להגן עלי - - -
<קריאה: את מתקיפה כל הזמן.
דוד אמסלם: חברת הכנסת מיכאלי, בבקשה.
מרב מיכאלי: תודה אדוני, אז קודם כל אני רוצה להגיד שאני לא מוכנה להיכנס כאן לדיון הלכתי.
מרב מיכאלי: זו כנסת ישראל, אני גם לא מחזיקה מעצמי סמכות הלכתית, אין לי יומרה להיות סמכות הלכתית אבל בשונה ממה שמקובל לחשוב, גם לא בורה לגבי ההלכה וההלכה לאורך הדורות השתנתה כל הזמן.
מרב מיכאלי: אני חושבת שגם רב הכותל לא, בכל זאת, אדוני, תן לי לענות לך.
מרב מיכאלי: אני חושבת שגם רב הכותל וגם חברי מר אייכלר וגם חברי מר אשר וכן הלאה, אנשים למשל היום לא מנהלים את עניני הכספים שלהם לפי דיני ממונות שפעם היו נהוגים - - -
ישראל אייכלר: ודאי שכן.
דוד אמסלם: ודאי שכן.
מרב מיכאלי: ודאי שכן.
מרב מיכאלי: איזו שאלה.
מרב מיכאלי: למשל, כל סוגיות היין לפי ההלכה היהודית השתנו לבלי הכר לאורך הדורות.
מרב מיכאלי: יש כמובן דברים שלא השתנו, ענייני נידה כמובן שהם לא זכו לאותה תחיה מהממת אבל זה בכלל לא משנה - - -
<קריאה: מה יש לך מיין?
מרב מיכאלי: ההלכה - - -
<קריאה: מה זה חשוב?
מרב מיכאלי: מאז ומעולם - - -
ישראל אייכלר: יין מלא מים היה.
דוד אמסלם: חבר'ה, שניה בבקשה.
מרב מיכאלי: ההלכה מאז ומעולם התפתחה עם החיים כי אי אפשר להישאר בתקופת האבן.
מרב מיכאלי: מה לעשות, העם היהודי הוא עם חכם ברוך השם.
מרב מיכאלי: שכל לא חסר לנו.
מרב מיכאלי: תמיד ידעו למצוא פתרונות ותמיד ידעו להתקדם ולהתפתח.
מרב מיכאלי: תמיד היו שלל פרשנויות שונות להלכה וכל אחד ואחת עשתה לעצמה את הרב או את הרבה שמתאימה לה.
מרב מיכאלי: כך היה ביהדות מאז ומעולם אבל הדיון שלנו הוא, עם כל הכבוד, לא על ההלכה.
מרב מיכאלי: אדוני, ברשותך.
מרב מיכאלי: הכותל הוא מקום קדוש לכל היהודיות והיהודים.
מרב מיכאלי: לא רק ליהודים האורתודוכסים ולכן הוא חייב להיות נגיש באותה מידה לכל היהודיות והיהודים שכל אחד ואחת תתפלל בו לפי אמונתה.
מרב מיכאלי: לפי הפרשנות שלה - - -
ישראל אייכלר: לפי הכללים - - -
מרב מיכאלי: הכללים צריכים לאפשר לכל אחת ואחד לעשות את זה.
<קריאה: עכשיו השתקת אותנו.
דוד אמסלם: אחרי זה מיקי לוי ואחרי זה אני עובר לדרג היותר מקצועי, בבקשה.
יעקב אשר: אני מתפלא על אנשים - - -
<קריאה: הבטחת בכותל שיוכלו לדבר.
דוד אמסלם: אני אתן להם לדבר.
<קריאה: גם המשטרה לא דיברה.
דוד אמסלם: אמרתי, חבר'ה.
דוד אמסלם: מה לעשות ובדיונים הח"כים צריכים לדבר ואחרי זה - - -
<קריאה: אנחנו - - - בבוקר - - -
יעקב אשר: אני מתפלא אדוני - - -
ישראל אייכלר: יעקב - - - מה זה סליחות.
בצלאל סמוטריץ': אמרו לי, מירב, בתורה יש - - -
מרב מיכאלי: מה יש?
בצלאל סמוטריץ': כבר בתורה יש רבה.
בצלאל סמוטריץ': רבה - - -
דוד אמסלם: בצלאל, בצלאל.
בצלאל סמוטריץ': לא שלי - - -
מרב מיכאלי: חד משמעית - - -
מיכל רוזין: כמה - - -
יעקב אשר: אני מתפלא שאנשים אינטליגנטים מנהלים דיון כזה ארוך על דברים שהם, בוא נקרא לילד בשמו, בוא נהיה גם קצת הוגנים, גם אלה שיש להם דעות כאלו ואחרות לגבי ההלכה, לגבי זה, אני לא מתערב לך בדעות שלך וזה לא מעניין אותי.
תמר זנדברג: ודאי שאתה מתערב בדעות שלי.
דוד אמסלם: סליחה, סליחה, אני מבקש.
יעקב אשר: את סותמת לי את הפה.
תמר זנדברג: אתה מתערב באיך אני יכולה - - -
תמר זנדברג: איפה אני יכולה - - -
דוד אמסלם: חברת הכנסת זנדברג, עוד משפט אחד ואני מוציא אותך, משפט אחד.
יעקב אשר: דיברתי על הדעות שלך, לא דיברתי על המעשים - - -
דוד אמסלם: לא, לא, אתה לא צריך להתנצל.
דוד אמסלם: אתה בזכות דיבור, היא לא.
יעקב אשר: ממש לא מתנצל אדוני היושב ראש, רק, אתה יודע, אני באמת חושב שאנחנו נמצאים במקום אינטליגנטי.
יעקב אשר: מדברים פה על נגישות.
יעקב אשר: בואו נראה מה קרה בכותל במשך כל השנים הללו.
יעקב אשר: מרחבי העולם ואני לא יודע אם יש למישהו סטטיסטיקה, היו לדעתי מעל מאות מיליונים אנשים מציבור כזה או אחר בכותל המערבי.
יעקב אשר: נוצרים, יהודים, כאלה ואחרים, מה היה?
יעקב אשר: איפה הייתה איזושהי בעיה למישהו לבוא ולהתפלל בכותל או לא להתפלל בכותל וללחוש את תפילתו בשפה כזו או בשפה אחרת?
יעקב אשר: מה קרה פה?
יעקב אשר: על נגישות אתם מדברים, שתהיה נגישות לכולם?
יעקב אשר: בשם הדמוקרטיה?
יעקב אשר: איפה הפריעו פעם למישהו עם משהו בכותל?
יעקב אשר: אלא מה, סליחה - - -
תמר זנדברג: לא בשם הדמוקרטיה, בשם היהדות.
יעקב אשר: סליחה, סליחה.
תמר זנדברג: עם כל הכבוד, בשם היהדות.
יעקב אשר: פעם אחת אני רוצה - - -
יעקב אשר: את לא נותנת לי - - - מזמינה אותי ליהדות החשוכה הזאת?
יעקב אשר: אל תעשי את זה.
תמר זנדברג: אני לא חושבת שהיא חשוכה.
תמר זנדברג: אני ממש לא חושבת שהיא חשוכה.
דוד אמסלם: את מפריעה באופן קבוע.
יעקב אשר: ברגע זה אני צודק, מירב?
דוד אמסלם: יעקב, יש לך עוד דקה ונסיים את הדיון.
יעקב אשר: זה המצב שהיה עד היום.
יעקב אשר: כל מה שאנחנו אומרים בתקופה האחרונה - - -
יעקב אשר: כל מה שאנחנו רואים, אדוני היושב ראש, בתקופה האחרונה, זה פרובוקציה מתוכננת, ממומנת, מתוקשרת היטב.
יעקב אשר: אני לא מבין, יצאתי באמצע כשדיברת, חזרתי והיא עדיין דיברה ואני עם חצי דקה שלא הצלחתי לדבר.
<קריאה: אוהבים אותך.
יעקב אשר: פרובוקציה מתוכננת היטב.
יעקב אשר: באה תנועה של אנשים, אני לא מדבר על אנשים אחרים כי יהודים רפורמים או אחרים שנמצאים אחינו הם ואני מקווה שיחזרו כולם בתשובה אבל באה תנועה, באה תנועה שהדבר האחרון שהיא מקדשת זה את הדברים הישנים.
יעקב אשר: הרי אתם אומרים "אנחנו מתקדמים, אנחנו מקודמים" אתם לקחתם את הדבר הכי ישן, את אותן אבנים הכי ישנות שקיימות, שהכי אנטי תיזה של רפורמה, אתם מנסים דווקא שם להלביש על זה את הרפורמה הזאת כדי להדליק פה מדורה.
יעקב אשר: עומדים כאן חברי כנסת שחוץ מעניין של אולי לחץ מדיני והרבה מאד לחץ כלכלי יושבים ושותקים על הפרובוקציה הזאת.
יעקב אשר: זאת פרובוקציה אדוני.
יעקב אשר: עוד דבר אחד.
דוד אמסלם: לא, לא, משפט.
יעקב אשר: משפט.
יעקב אשר: אני רוצה לדבר על היושב ראש.
דוד אמסלם: לא, לא, אני לא הנושא.
יעקב אשר: אתה לא הנושא אבל אני הנושא.
יעקב אשר: שמעו אותך מדבר, שמעתי אותך מדבר בנושא הזה.
יעקב אשר: בוודאי אנשים יגידו: בטח החרדים לחצו עליו ודיברו עליו.
יעקב אשר: אדוני היושב ראש, אתה דיברת בשם העם, בשם היהודי הפשוט, המסורתי, המאמין - - -
<קריאה: למה אתה עושה אותו - - -
יעקב אשר: כן, כן, פשוט.
דוד אמסלם: אני פשוט.
יעקב אשר: ביופי של הפשטות.
דוד אמסלם: לא חשוב, עזוב את זה.
יעקב אשר: אני רוצה לומר לך, כך חושב רוב העם הזה היושב בציון.
יעקב אשר: לא אלה שיושבים על מכונות הכסף המשומנות.
דוד אמסלם: חבר הכנסת, רק שניה, חבר הכנסת מיקי לוי, בבקשה.
מיקי לוי: משפט אחד.
מיקי לוי: מה שקורה פה, גם בבוקר ומה שקורה בוועדה הוא שנאה ושנאת חינם ובגלל שנאת חינם חרבה ירושלים, אני מזהיר את כולנו.
מיקי לוי: לאן אתם לוקחים אותנו?
מיקי לוי: לאן אתם מובילים אותנו?
מיקי לוי: ששים ושמונה שנים בנינו כאן מדינה לתפארת אחרי אלפיים שנה, האם אלה הוויכוחים שאתם מביאים אל השולחן הזה?
מיקי לוי: תתביישו.
יעקב אשר: צודק מאה אחוז.
מיקי לוי: ואני אומר לך אדוני, אני לאחר סיבוב פגישות בארצות הברית עם כמה חברי כנסת ויש כעס אדיר.
מיקי לוי: שאלת קודם על יהדות ארצות הברית אז יש כעס אדיר על מדינת ישראל ואני אומר לך שהם כן יהודים ככל דבר ואני מתקומם על כך שיש כאן הגדרה שהם לא יהודים - - -
דוד אמסלם: אף אחד לא אמר - - -
מיקי לוי: הם יהודים והם אחינו.
מיקי לוי: מדובר בששה מיליון יהודים ונשאלת השאלה האם אנחנו רוצים לאבד, סמוטריץ', אני לא הפרעתי לך, סטופ.
מיקי לוי: האם אנחנו רוצים לאבד אותם ואני שמעתי אמירות מאד מאוד קשות שם "שכשרציתם מיליון דולר כשקלטתם כאן את העלייה האתיופית אז ידעתם לבוא לדפוק לנו - - -
<קריאה: מטעים אותך שם, מיליארד.
מיקי לוי: אמרתי מיליארד דולר.
<קריאה: ביקורת עצמית - - -
מיקי לוי: מיליארד דולר וכשיקרה משהו וכשקרה משהו אז מי שלחץ על הממשל כדי להזרים הנה - - -
<קריאה: זה לא הם, לא הם.
מיקי לוי: אבל אתה מפריע לו - - -
דוד אמסלם: שמע, שמע, ישראל.
דוד אמסלם: תשמע, יש לנו - - -
<קריאה: יש חצי אחוז - - -
דוד אמסלם: יש לי כאן זמן מוגבל, רבותי.
דוד אמסלם: אני עדיין לא עשיתי את הדיון, לא עם המשטרה, לא עם משרד המשפטים, תראו מה קורה פה אז בסוף אני אצטרך כנראה לעשות דיון לבד, אני ואנשי המקצוע.
מיקי לוי: כשיקרה לנו משהו וכשקרה לנו משהו מי שלחץ על הממשל להזרים הנה את מה שצריך להזרים ולתת לנו תמיכה בינלאומית, זו הייתה קודם כל יהדות ארצות הברית.
מיקי לוי: ומי נתן לכם בכלל את הלגיטימציה להגיד איך הם יחיו ואיך הם ינהגו?
מיקי לוי: מה, אתם שולטים בהם?
מיקי לוי: מי אתם בכלל?
<קריאה: שולטים במדינה.
מיקי לוי: אתה תשלוט במדינה?
מיקי לוי: יש לי גם חדשות בשביל השליטה שלכם, אנחנו רואים איך אתם עושים את זה.
מיקי לוי: אני אומר לחבריי - - -
<קריאה: תקים את הממשלה באמריקה.
מיקי לוי: שתוק כבר, תשתוק.
<קריאה: פתח סניף של "יש עתיד" בארצות הברית.
מיקי לוי: תשתוק.
מיקי לוי: סתום כבר.
דוד אמסלם: רק שניה, דקה, דקה, יעקב, יעקב, יעקב.
דוד אמסלם: מיקי, אל תגיד סתום, זו מילה לא יפה.
מיקי לוי: אני חוזר בי, תשתוק.
יעקב אשר: אני לא חוזר בי, אני לא רוצה.
יעקב אשר: כבר אמרתי שאני לא רוצה.
דוד אמסלם: מספיק, בבקשה.
מיקי לוי: ואני אומר לכם שאסור לנו לאבד אותם, חד משמעית.
מיקי לוי: אדוני היושב ראש, יש החלטת ממשלה, יתכבד ראש הממשלה, יתערב, ייתן הוראה ואולי אדוני, מהוועדה שלך תצא תורה, אולי אתה תלך ותממש סוף סוף את החלטת הממשלה.
מיקי לוי: יש החלטת ממשלה.
מיקי לוי: צריך פשוט לממש אותה.
מיקי לוי: מילה אחת חברי הכנסת - - -
דוד אמסלם: דרך אגב, רק לגבי החלטות הממשלה, באופן כללי סתם קראתי, שניה, קראתי פעם בעתון, עשו סטטיסטיקות, בערך כ-60% מהחלטות הממשלה לא מתממשות.
מיכל רוזין: מה זה אומר על יכולת המשילות?
דוד אמסלם: אני מדבר כרגע באופן כללי.
מיקי לוי: לסמוטריץ' אני רוצה להגיד משהו וגם לך - - -
דוד אמסלם: לכן החלטת ממשלה היא לא עשרת הדיברות.
מיקי לוי: אדוני היושב ראש, אני הייתי דקה וחצי במקומו של ניצב יורם הלוי והיה כאן ניסיון של חבר הכנסת סמוטריץ' לגרור את מפקד המחוז ואת המשטרה אל תוך הביצה הזאת.
מיקי לוי: אני פונה אליך ואני פונה גם לחברי - - -
בצלאל סמוטריץ': מה - - - הציבורי?
דוד אמסלם: הו, שניה.
מיקי לוי: קצת, קצת בגרות.
בצלאל סמוטריץ': מיקי, אני אשקול את זה.
מיקי לוי: אני מקווה שאתה מספיק אינטליגנטי.
דוד אמסלם: מיקי, יללה, בוא, יש לנו עוד דקה.
מיקי לוי: אני פונה אליך וגם לשאר חברי הכנסת, אל תגלגלו את הבעיה לפתחה של המשטרה.
מיקי לוי: זה לא שם.
מיקי לוי: תעזבו אותם.
מיקי לוי: יש להם מספיק על הראש עם כל הצרות שהם מטפלים בהן.
<קריאה: תגיד את זה לאמריקאים.
דוד אמסלם: אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.
תמר זנדברג: מה קשור אמריקאים?
דוד אמסלם: רק שניה, אני קורא - - -
יעקב אשר: כל מה שמעניין אותו זה אמריקאים.
דוד אמסלם: יעקב אשר, אני קורא אותך לסדר פעם שניה.
מיקי לוי: לא, לא מה שמעניין, מעניין אותי לתת - - - האלה לחיות את חייהם - - -
יעקב אשר: מישהו לא נתן להם להיכנס לכותל?
תמר זנדברג: להפריע בלי - - -
דוד אמסלם: אמרתי, הוא כבר פעם שניה.
דוד אמסלם: דרך אגב, את הפרעת יותר ממנו ולא אמרתי לך כלום.
תמר זנדברג: לא אמרת - - -
דוד אמסלם: עוד הערה ואני מוציא אותך.
דוד אמסלם: ולא בגלל מה שהיא אמרה.
מיקי לוי: אנחנו צריכים לתת להם לחיות את חייהם לפי חייהם, מנהגיהם וכבר יש פתרון בכותל הדרומי.
מיקי לוי: אני עוד פעם פונה אליך, אתה יושב ראש הוועדה, אתה יש לך את הכוח להוציא את החלטת הממשלה אל הפועל - - -
דוד אמסלם: עוד מעט אני אגיד לך בסיכום מה אני מציע.
מיקי לוי: כדי למנוע איזשהו ריב, מלחמת אחים ופילוג בתוך העם היהודי.
אמיר אוחנה: האמת שרציתי לשאול שאלה את היועצים המשפטיים, כל התקנות - - - תקנות השמירה על המקומות הקדושים, הסעיף שרלבנטי לנושא שלנו זה - - -
בצלאל סמוטריץ': שתיים אל"ף, אחד אל"ף.
אמיר אוחנה: כן, בדיוק.
אמיר אוחנה: מעשים אסורים במקומות הקדושים - - - אסורים: חילול שבת ומה שרלבנטי - - -
דוד אמסלם: חילול שבת אסור בכותל?
דוד אמסלם: בטוח?
אמיר אוחנה: כתוב בתקנות.
דוד אמסלם: יש כאלה שלא רואים את זה.
דוד אמסלם: זה בטוח?
<קריאה: הסעיף הראשון.
<קריאה: איפה החוק?
<קריאה: איך יתפסו את זה?
דוד אמסלם: אני רציתי לדעת איפה זה כתוב.
דוד אמסלם: זה הפתיע אותי שזה כתוב.
דוד אמסלם: כתוב?
אמיר אוחנה: כתוב.
אמיר אוחנה: מה שרלבנטי דווקא לדיון שלנו הוא "עריכת טקס דתי שלא על פי מנהגי המקום הפוגע ברגשות צבור המתפללים כלפי המקום".
אמיר אוחנה: האחרים פחות רלבנטיים לדיון שלנו, תלבושת ומתן שירותי דת, חלוקת פרסומים, קיבוץ נדבות וכו'.
<קריאה: סעיף 6(א).
<קריאה: אגב, סעיף 6 גם.
אמיר אוחנה: הניצב, מפקד המחוז אומר לי סעיף 4.
<קריאה: סעיף 6 גם.
אמיר אוחנה: רגע, רגע, שניה, שניה, חבר'ה, אני לא הגעתי - - -
דוד אמסלם: לא חשוב, שאל את השאלה.
אמיר אוחנה: השאלה היא אם זה לא עומד בסתירה ואני שואל פה את היועצים המשפטים, לחוק השמירה על המקומות הקדושים שקובע ש"העושה דבר העלול לפגוע בחופש הגישה של בני הדתות אל המקומות המקודשים להם או ברגשותיהם כלפי אותם מקומות, דינו מאסר חמש שנים".
אמיר אוחנה: תקנה - - -
<קריאה: מי שמכיר את התקנה - - -
אמיר אוחנה: תקנה לא יכולה לפטור חוק - - -
<קריאה: בעיה של גישה.
אמיר אוחנה: חוק הוא במעמד - - - גבוה יותר מאשר - - -
דוד אמסלם: אז אנחנו - - -
דוד אמסלם: הבנתי את השאלה.
<קריאה: יש שומרי שער, כל אחד יכול לבוא.
דוד אמסלם: לא, לא, דקה, דקה.
אמיר אוחנה: השאלה היא האם בית המשפט העליון נתן את דעתו לעניין הזה, האם היו עתירות?
אמיר אוחנה: מהו המצב המשפטי והאם אין בכללים - - - משום הגבלה של חופש הגישה?
דוד אמסלם: אני קודם כל אתן - - -
<קריאה: איזה זרמים - - -
<קריאה: איזה זרמים?
<קריאה: השאלה - - -
דוד אמסלם: את קיבלת רשות?
דוד אמסלם: דרך אגב, לא שואלים פה שאלה כשרוצים.
דוד אמסלם: אני אתן לזרם אחד לדבר כרגע ואחרי זה אני אעבור לדרג המקצועי.
דוד אמסלם: מי רוצה לייצג?
<קריאה: יש פה שני זרמים - - -
<קריאה: שני זרמים - - -
דוד אמסלם: מי מטעם הרפורמים?
נחמן שי: כל זרם הוא - - -
דוד אמסלם: בבקשה, שלש דקות ואחרי זה אתה.
נחמן שי: מוזר מאד, הקונסרבטיבים - - -
מיקי לוי: לא נרגיש בחסרונך.
בצלאל סמוטריץ': כמה רפורמים יש בארץ?
דוד אמסלם: סמוטריץ'.
יעקב אשר: כמו שלא - - - בחסרוני - - - עשר פעמים - - -
מיקי לוי: אני לא ארגיש בחסרונך.
דוד אמסלם: יעקב, יעקב.
יעקב אשר: שאנחנו - - -
דוד אמסלם: יעקב, מיקי, מיקי.
דוד אמסלם: לא במקום אבל לא משנה.
דוד אמסלם: גלעד קריב?
גלעד קריב: תודה ליושב ראש הוועדה.
גלעד קריב: אני אשתדל לקצר.
גלעד קריב: אני קודם כל מודה לחבר הכנסת בן צור שלא כחבריו נשאר כאן באולם ואני מנצל את עשר השניות הראשונות של דבריי, על מנת להרגיע את חבר הכנסת בן צור ולהעביר מסר ליושב ראש המפלגה שלו, שאתמול ניצל את במת הכנסת על מנת להודיע שבבתי הכנסת הרפורמים בערב יום כיפור מפעילים טרמפולינות ומכונות ברד.
גלעד קריב: מכיוון שאני מנכ"ל התנועה הרפורמית אז הריני להודיעך שלא היו דברים מעולם ואנחנו מקווים שהשר דרעי, שמקפיד בענייני "מדבר שקר תרחק", יעלה על במת הכנסת, יתנצל, כי הדברים תלושים מן האמת.
גלעד קריב: לגבי הדיון שמתנהל כאן, הוא באמת הגיע לטונים גבוהים והוא משתרע אל מעבר לסוגית הכותל ואני רוצה להחזיר אותו לשאלת מתווה הכותל.
גלעד קריב: להזכיר ליושב ראש הוועדה ולוועדה הזו, שאנחנו במשך ארבע שנים ניהלנו משא ומתן אינטנסיבי מאד עם נציגי ממשלת ישראל אבל גם עם נציגי הממסד הדתי הרבני, שאחראים על הכותל.
גלעד קריב: הרב רבינוביץ' סירב אמנם לשבת אתנו באותו חדר, משל מדובר כאן במשא ומתן בין ישראל לחמאס על שחרור גלעד שליט, אבל הריני ליידע את חברי הכנסת - - -
גלעד קריב: הריני ליידע את חברי הכנסת שלא הייתה ישיבה מתוך עשרות הישיבות שהתקיימו, שבה הדברים שנדונו בדרך אתנו לא הובאו אחרי זה אל רב הכותל והוחזרו ממנו אלינו.
גלעד קריב: יתרה מכך, כל ראשי המפלגות החרדיות שיושבות בבית הזה היו בסוד העניין.
גלעד קריב: אני מעיד עדות אישית ששעה לפני שממשלת ישראל קיבלה את ההחלטה, קיבלנו טלפון - - -
דוד אמסלם: גלעד, גלעד, זה לא הנושא מבחינתי - - -
גלעד קריב: היושב ראש - - -
דוד אמסלם: אתה יודע מה, אני אשאל אותך שאלה עקרונית.
דוד אמסלם: אתה יודע מה, תדבר.
גלעד קריב: אני אסיים, אני - - -
גלעד קריב: אני אומר את הדברים מכיוון שצריך להבין - - - המפלגת החרדיות היו בסוד ההסכם עד הרגע האחרון.
גלעד קריב: שעה לפני אישור החלטת הממשלה עוד הגיעו טלפונים ממזכיר הממשלה דאז אביחי מנדלבליט, אם אפשר לשנות מילה כזו או אחרת בהחלטה, כי השר דרעי דורש את זה ומשה גפני דורש את זה.
גלעד קריב: למה אני אומר את הדברים, מכיוון שאנחנו הגענו להסכם פשרה היסטורי.
גלעד קריב: המפלגות החרדיות לא תמכו בו, הרב רבינוביץ' חלק ממנו נאלץ לקבל בעל כורחו אבל הגענו להסכם פשרה.
גלעד קריב: במקום להגיע ליישום המתווה ובמקום להיות במצב שבו אתר הכותל הופך להיות לסמל של איך חיים ביחד למרות המחלוקת, אנחנו נגררים עוד פעם למלחמה מיותרת.
גלעד קריב: ממשלת ישראל החליטה על המתווה, אנחנו ויתרנו שם ויתורים אדירים וגדולים.
גלעד קריב: אני מניח שגם הרב רבינוביץ' נאלץ להסכים לדברים שהוא לא אהב מלכתחילה אבל זה דינה של פשרה.
גלעד קריב: רוב גדול של שרי הממשלה תמכו בהחלטה.
גלעד קריב: ראש הממשלה ממשיך להודיע שהוא מחויב להחלטה אז בואו פשוט ניישם את החלטת הממשלה, שהיא לא ממשלת שמאל, היא לא ממשלה שחשודה שהולכת רק לכיוון הרפורמים, הממשלה הזאת העבירה את חוק המקוואות המפלה והמביש ובכל זאת, עומדת עדיין על יישום מתווה הפשרה בכותל, אז פשוט יישמו את מתווה הפשרה.
גלעד קריב: מילה אחת לגבי יום רביעי אם אפשר, מכיוון שהדבר הזה הטריד את היושב ראש.
גלעד קריב: ראש חודש, בו אנחנו, מכיוון שאני הייתי בין נושאי ספרי התורה, מכיוון שאני הייתי שם בין נושאי ספרי התורה שצעדו לעבר הרחבה, מכיוון שמטריד פה חלק מהחברים עניין BDS וכו', אני רק אזכיר שבאותה שורה ניצבו מנהיגים יהודים שאותם ממשלת ישראל הנוכחית שולחת לוועידות של הכנסייה ה-Presbyterian וה- Union Church כדי לדבר נגד ה-BDS ואם הייתה יושבת פה סגנית שר החוץ היא הייתה צריכה להודות שמשרד החוץ, כשהוא צריך לבחור מי ידבר נגד ה- BDS אז אלה אותם אנשים שניצבו באותה שורה.
גלעד קריב: אנחנו הגענו עם ספרי התורה לרחבת הכותל.
גלעד קריב: משטרת ישראל בחרה לא לעמוד ולהודיע לנו שאין כניסה אל רחבת הכותל.
גלעד קריב: סדרני - - -
בצלאל סמוטריץ': אבל - - -
דוד אמסלם: אני עוד מעט אפנה למשטרה, בצלאל.
בצלאל סמוטריץ': הם אומרים - - -
גלעד קריב: אני אומר - - -
בצלאל סמוטריץ': תקנות - - -
דוד אמסלם: בצלאל, בצלאל, אתה, בצלאל, אתה לא תפריע.
גלעד קריב: זה לא בניגוד לחוק, אנחנו צעדנו עם ספרי התורה.
גלעד קריב: אם משטרת ישראל הייתה עומדת שם ומודיעה: אל תיכנסו, נאמר עלינו שאנחנו לא היינו רבים עם שוטרי משטרת ישראל.
גלעד קריב: די היה לנו בעובדה שמשטרת ישראל, בגלל נוהל לא ראוי ולא חוקי של רב הכותל, מונעת ממנהיגי מיליוני יהודים בעולם לפסוע עם ספר תורה אל תוך אתר הכותל.
גלעד קריב: אם משטרת ישראל רוצה לעמוד מולי - - -
דוד אמסלם: רק שניה, רק שניה, גלעד, גלעד, גלעד, רק שניה, דקה.
דוד אמסלם: הסיפור כאן הוא לא משטרת ישראל, זו לא הבמה, לא לשם אני הולך.
דוד אמסלם: אני שואל אותך שאלה אחרת ותהיה כן, שחור או לבן.
גלעד קריב: אני אהיה כן, שחור או לבן.
דוד אמסלם: יש כללים כרגע.
דוד אמסלם: כל עוד לא השתנו הכללים אז הכללים הקיימים קיימים.
דוד אמסלם: מי שקובע את הכללים בכותל, אני מבין, זה רב הכותל, דקה - - -
<קריאה: עד עכשיו לא היו כללים - - -
תמר זנדברג: גם רב הכותל הוא לא - - - ההלכות.
תמר זנדברג: הוא לא - - -
דוד אמסלם: כולם - - -
<קריאה: כמה - - -
דוד אמסלם: אף אחד, עוד מעט אני אסביר, שניה, דקה, לכן אני שואל שאלה פשוטה.
דוד אמסלם: לא קשורה לכל המתווה, עזוב את הכול.
דוד אמסלם: מה שאני רוצה להבין - - -
גלעד קריב: מבין את שאלתך - - -
דוד אמסלם: אני הרי עוד מעט אתן למשטרה את זכות הדיבור ועוד מעט נבין את הכללים, איך בעצם כל הבידוק שם, מי אחראי על מה וכמה.
דוד אמסלם: יש כללים - - -
גלעד קריב: אענה לך.
דוד אמסלם: יכול להיות שתשנו אותם.
דוד אמסלם: כל עוד לא השתנו - - -
גלעד קריב: אענה.
גלעד קריב: אדוני היושב ראש, אענה לשאלתך מכיוון שבאמת אולי בניגוד לחלק מהדברים שנרמזים כאן, אין קבוצה שמקיימת מאבק ציבורי במשך כבר כמה עשורים, שמקפידה בענייני החוק כמונו והלוואי שכל הקבוצות - - -
<קריאה: הוא עונה לך.
דוד אמסלם: אל תעני לי.
גלעד קריב: סמכותו של רב הכותל היא לקבוע כללים שמטרתם לקיים את האיסורים שמנויים בתקנות השמירה על המקומות הקדושים - - -
דוד אמסלם: על פי הבנתו.
גלעד קריב: שניה.
גלעד קריב: התקנות הללו נגזרו מחוק המקומות הקדושים - - -
דוד אמסלם: שאלתי - - -
גלעד קריב: לא, לא.
גלעד קריב: רשות שלטונית במדינת ישראל - - -
דוד אמסלם: כתוב "במדינת ישראל".
גלעד קריב: אז אני אומר - - -
דוד אמסלם: כתוב בתקנות שמותר להיכנס עם ספר תורה לעזרת נשים?
גלעד קריב: כתוב בחוק המקומות הקדושים שמובטחת לי גישה אל המקומות הקדושים - - -
דוד אמסלם: איך שאתה רוצה?
גלעד קריב: כדי לקיים את הפולחן.
גלעד קריב: הסמכות של רב הכותל להתקין כללים על פי התקנות היא רק על מנת לאכוף את האיסורים שמופיעים בתקנות - - -
דוד אמסלם: אין בעיה, עכשיו אני, הבנתי, הבנתי, הבנתי, לא, לא, אני רוצה להתקדם - - -
גלעד קריב: רק משפט - - -
דוד אמסלם: לא, אני רוצה להתקדם מהנקודה הזאת.
דוד אמסלם: נניח שלשיטתך - - - ויש שם סדרנים ואמרו לך: אדוני, אתה לא נכנס כאן.
גלעד קריב: אז - - -
דוד אמסלם: נניח שהם לא צודקים אבל, דקה, מה אתה עושה?
גלעד קריב: אז קודם כל אני מודיע ליושב ראש הוועדה שסדרני הקרן למורשת הכותל המערבי לא אמרו את הדבר הזה - - -
דוד אמסלם: אף אחד לא אמר לך כלום?
גלעד קריב: אני אומר לך, בפעם שאני נכנסתי, מכיוון שרב הכותל והמשטרה וכנראה גורמים במשטרת ישראל לא רצו לייצר את תמונה הזו שבה סדרנים לבושי ברדסים צהובים ושוטרים, חוסמים כניסה של מנהיגי העולם היהודי, כפי שהודיע רב הכותל, הוא אפשר את הכניסה.
גלעד קריב: אני אומַר מבחינתי.
גלעד קריב: אני מבחינתי בכלל לא הייתי זקוק למהומות.
גלעד קריב: אם משטרת ישראל הייתה מתערבת במה שקרה ביום רביעי ולא צופה מן המרפסת, לא היו מהומות בכותל כי היו שם בסך הכול ארבעים פרחחים.
גלעד קריב: רוצים לחסום אותי?
גלעד קריב: חושבים שצריך לאכוף את הכללים?
גלעד קריב: אני מזמין את סדרני הקרן למורשת הכותל היהודי בפעם הבאה, כשאני אוחז ספר תורה, להרחיק אותי מהכותל המערבי.
גלעד קריב: לא להגיב באלימות, רק תגררו אותי מהרחבה.
גלעד קריב: עשיתם את זה?
גלעד קריב: למה לא הרחקתם - - -
גלעד קריב: בפעם הבאה תאחזו - - -
<קריאה: לא, זה מה שהוא אומר.
דוד אמסלם: יזהר - - -
גלעד קריב: תביאו אותי לבית משפט.
<יזהר הס: אדוני היושב ראש, אני מודה לך מאד על הסיור היום.
<יזהר הס: אני רוצה - - -
דוד אמסלם: שניה, זה מפריע לי, עוד מעט יורם.
<קריאה: מה שהוא אומר, אתה - - -
<יזהר הס: אני רוצה לפנות ישירות אליך, אדוני רב הכותל.
<יזהר הס: יש לי הרבה מאד הערכה אליך ואני אומר את זה גם בגלל העובדה שאתה נשאר לשבת פה כאן לשמוע אותנו וגם משום שבמהלך שלוש וחצי השנים של משא ומתן, אמנם לא לחצנו ידיים אבל ידענו ללמוד אחד את השני היטב.
<יזהר הס: הגנת בחירוף נפש על האינטרס החרדי-אורתודוכסי בכותל, רבת אתנו על קוצו של יו"ד, עשית את חיינו מרורים.
<יזהר הס: הפשרה הכאיבה לנו בעומק אבל הבנו שלמען שלום ירושלים היא טובה לעם ישראל.
<יזהר הס: בעצם, אנחנו פה המצאנו דבר חדש מבחינה משפטית, קיבלנו על עצמנו עיקרון שהוא לא שוויוני, נפרד אבל שווה, separate but equal.
<יזהר הס: לימדו אותנו בכל הפקולטות למשפטים שזה דבר רע, הוא לא שוויוני, ואמרנו:
<יזהר הס: אנחנו לוקחים את זה על עצמנו, אנחנו מוכנים בכותל להרחיב את המושג של מהו כותל ולקבל את המקום הפחות נחשב והפחות טוב, כדי לפתור את הספור הזה של ירושלים ולהשאיר אותה לקונצנזוס.
<יזהר הס: אנחנו לוקחים את זה על עצמנו.
<יזהר הס: אנחנו הפסדנו הרבה יותר מאשר הרווחנו - - -
דוד אמסלם: אתם בעקרון רציתם להרכיב את הרמפה ברחבה הנוכחית?
<יזהר הס: אנחנו מלכתחילה - - -
דוד אמסלם: אתם ויתרתם - - -
<יזהר הס: לא, לא, לא, לא, לא, אנחנו - - -
דוד אמסלם: רוצה להבין למה התכוונת.
<יזהר הס: כן, אדוני היושב ראש, כאשר יהודים ברחבי העולם - - -
דוד אמסלם: ויתרתם.
<יזהר הס: מאד - - -
דוד אמסלם: ויתרתם על הרחבה המרכזית.
<יזהר הס: נכון.
דוד אמסלם: והסכמתם, ככה, אתם יודעים, לעבור הצידה.
<יזהר הס: אמת.
דוד אמסלם: יש חוק - - -
<יזהר הס: אל יקל הדבר בעיניך.
דוד אמסלם: לא אמרתי בכלל.
<יזהר הס: כאשר יהודי ברחבי העולם אומר כותל, הוא רואה בדמיונו את הכותל שכולנו מכירים.
<יזהר הס: אנחנו אמרנו: חזקה עלינו שנדע מקץ עשרים שנה למתן גם את החלק הזה - - -
דוד אמסלם: כמה רפורמים יש במדינת ישראל?
<יזהר הס: יש במדינת ישראל חצי מיליון רפורמים וקונסרבטיבים ויש ברחבי העולם ששה - - -
דוד אמסלם: רשומים אצלכם באיזשהו מקום?
<יזהר הס: 5 מיליון קונסרבטיבים.
<קריאה: קונסרבטיבים - - -
<יזהר הס: שניה אחת.
<יזהר הס: ממתי מדינת ישראל, מדינת הלאום של העם היהודי אומרת שחלק מהעם היהודי איננו כזה?
<יזהר הס: אנחנו הרי חותרים - - - של המדינה הזאת.
<יזהר הס: האמירה שלך אדוני היא כמעט פוסט ציונית ואני יודע שאתה לא כזה.
<יזהר הס: ישבנו בחדר המשא ומתן פעמים לא מבוטלות גם עם ראש הממשלה עצמו.
<יזהר הס: יש לי אמונה, אני יודע שראש המשלה מאמין במקרה הזה, רוצה לקדם את המקרה הזה, מבין שגם אסטרטגית וגם ערכית, זה הדבר הנכון למדינת היהודים בעת הזאת.
<יזהר הס: ומי כמוהו מכיר את אמריקה, יותר מכמה שיושבים פה וטוענים שהם מכירים את אמריקה.
<יזהר הס: הסיפור הזה הוא סיפור מהותי למי שאנחנו כמדינת ישראל.
<יזהר הס: זה לא דבר אסתטי וזה לא שמדובר על חופש דת באופן עקרוני.
<יזהר הס: מדובר על היכולת להחזיר את הכותל לקונצנזוס.
<יזהר הס: יש דבר יותר ציוני מזה מבחינה יהודית כלל עולמית, מבחינת הסיבה שלשמה נתכנסנו כאן, במדינת ישראל, כדי להקים את המדינה הזאת?
<יזהר הס: אני רוצה לומר דבר אחרון, בעיקר לחברים - - -
<יזהר הס: לחברי הכנסת שנטשו את האולם כאשר התחלנו - - -
<קריאה: תיזהר בדבריך כי הוא חזר.
<יזהר הס: לא ,לא, חבר הכנסת, אני חייב לומר - - -
דוד אמסלם: רק שניה, יזהר, אני מבקש משפט אחרון, אני רוצה להתקדם בדיון.
<יזהר הס: לפני דקות אחדות התראיינו ברשת ב' חבר הכנסת בן צור ואנוכי, ואני חייב לומר שאני גם שמעתי מדבריו שם וגם כאן, כשהוא ישב וכשהוא אמר "אנחנו נגן על הרחבה הקיימת שתהיה אורתודוכסית בלבד", הוא צודק, גם אני הבנתי את העניין הזה.
<יזהר הס: אני יכול להגיד לך בעניין הזה: בן צור, סע.
<יזהר הס: זה רעיון טוב אבל רק משפט אחרון בעניין היציאה של מי שיוצא.
<יזהר הס: תראו, יש איזה חשש והחשש הגדול הוא ואני מבין אותו, שכאשר תוקם הרחבה של כלל ישראל המקום הזה יהמה אדם.
<יזהר הס: כאשר מר וגברת ישראלי ירצו לחגוג את בר או בת המצווה של בנם או בתם, הם יבואו למקום הזה כי הם ירצו לעמוד כמשפחה, גם אם הם לא רפורמים או קונסרבטיבים וזה - - -
<קריאה: אבל הרחבה - - -
דוד אמסלם: למה הם לא באים - - -
<יזהר הס: זה הפחד הגדול - - -
<קריאה: הם מפרידים - - -
דוד אמסלם: לא, לא, ברחבה השוויונית.
<יזהר הס: ברחבה השוויונית - - -
דוד אמסלם: לא, אנחנו דרכנו על הרמפה, לא?
<קריאה: לא, זה רחוק מהקיר, רחוק מהקיר.
דוד אמסלם: אתם רוצים עוד רחבה?
<יזהר הס: לא - - -
<קריאה: לגעת בקיר.
<יזהר הס: חבר הכנסת - - - ראש הממשלה במתווה החכם הזה - - - המאוזן הזה - - -
דוד אמסלם: מיקי - - - עוד דקה.
<קריאה: זו האמונה שלי, אני רוצה לנגוע בקיר.
דוד אמסלם: שניה, אני יכול - - -
<קריאה: מה זה לנגוע בקיר?
דוד אמסלם: יזהר, יזהר - - -
מיכל רוזין: אני מכבדת - - -
דוד אמסלם: יזהר, קח לך משפט אחרון בגלל שאני רוצה להתקדם.
מיכל רוזין: אני לא צריכה.
<יזהר הס: אני רוצה לומר לכל - - -
דוד אמסלם: בן צור, מיכל.
<יזהר הס: לכל אלה - - -
תמר זנדברג: כל כך דורשים כבוד מאתנו - - -
דוד אמסלם: תמר, תמר זנדברג.
תמר זנדברג: לא מכבדים את זה.
דוד אמסלם: תמר זנדברג, אני מבקש לא להפריע, בבקשה.
<יזהר הס: אני יהודי וציוני.
<יזהר הס: אני דור עשירי בירושלים.
<יזהר הס: אף אחד לא יגיד לי מה זה אותנטי ומה זה לא אותנטי.