GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<חיים וינגרטן: 1,000 כבאים לא יצליחו לכבות מתנדב זק"א שמדמם, אנחנו חייבים פתרון מיידי לדבר הזה.
נאוה בוקר: אז קודם כל אתם עושים עבודת קודש ואני הייתי עדה לכמה מקרים שבאמת אין מילים להודות לכם, כי אתם עושים את זה בהתנדבות.
נאוה בוקר: אני שמחה שהגעתם לכאן לדיון הזה ואני מקווה שבמשרד הבריאות ירימו את הכפפה וישלבו גם אתכם.
נאוה בוקר: אנחנו נראה את המצגת בעוד כמה דקות, אני רוצה לסיים עם האנשים ולסכם עם מצגת של משרד הבריאות.
נאוה בוקר: עומר אגוזי מהקואליציה הישראלית לטראומה, בבקשה.
<עומר אגוזי: שלום.
<עומר אגוזי: קודם כל אני רוצה להשתתף בצערכם.
<עומר אגוזי: הקואליציה הישראלית לטראומה, אנחנו גוף שאולי לא הרבה מכירים, אבל אנחנו הוקמנו לפני 16 שנה, בעקבות האינתיפאדה השנייה והפיגועים שהתחילו לרוץ בכל הארץ, באמת לא היה מענה מסודר אז.
<עומר אגוזי: באותה תקופה היו רק שבע עמותות שנתנו מענה לנפגעי טראומה נפשית והרעיון היה ליצור איזה שהוא תיאום כי המספרים של נפגעי הנפש עלו בצורה דרמטית.
<עומר אגוזי: זה היה לפני 16 שנה.
<עומר אגוזי: מאז אנחנו, לצערי, צברנו ידע וניסיון שגם בקנה מידה בינלאומי באים ללמוד אותו היום בארץ.
<עומר אגוזי: הייחודיות של שיתוף הפעולה של כל הארגונים שחברים בקואליציה זה שאנחנו נותנים מענה לנפגעי נפש על ציר הזמן, כי הרי אין טיפול של מי שבא לטיפול יומיים אחרי אירוע שווה או זהה לטיפול של מי שמחליט שהוא רוצה לבוא לטיפול אחרי שנתיים או אפילו תקופה יותר ארוכה, אבל אנחנו מאפשרים את המענה לאורך כל הזמן.
<עומר אגוזי: אחד המודלים היותר מוצלחים שנעשו בארץ לסיוע לנפגעי טראומה, ויושבים פה ממשרד הבריאות, זה פרויקט שיתוף פעולה של משרד הבריאות, משרד הרווחה, משרד ראש הממשלה, הקואליציה הישראלית לטראומה עם מרכזי החוסן.
<עומר אגוזי: אנחנו בעצם נותנים מענה לכל נפגעי הנפש בעוטף עזה כבר למעלה משמונה שנים.
נאוה בוקר: אז אתם עובדים תחת משרד הבריאות?
<עומר אגוזי: אנחנו עובדים בשיתוף פעולה עם משרד הבריאות, משרד הרווחה, יש שולחן עגול.
נאוה בוקר: גם המימון הוא ממשרד הבריאות?
<עומר אגוזי: כן, ממשרד הבריאות ועוד כמה משרדים.
<עומר אגוזי: אני חושב שזה מודל ששווה להסתכל עליו משום שאנחנו בשנים האלה הצלחנו כמעט למינימום לבטל את הסטיגמה של תושבי הדרום.
<עומר אגוזי: היום תושב דרום שבא לקבל טיפול זה מבחינתו עוד משהו שהוא עושה בדרך לסופר.
נאוה בוקר: שמקובל ו - - -
<עומר אגוזי: לגמרי.
<עומר אגוזי: אותם תושבים, ואני אומר את זה גם לכבאים, הדבר הראשון שהם שומעים מהמטפל זה שהם נורמלים, המצב הוא לא נורמלי, וחשוב שזה יחלחל לכל הדרגים.
<עומר אגוזי: רק לסיום דבר אחד.
<עומר אגוזי: אנחנו עבדנו עם הכבאים לאורך השנים, אבל מאחר שמדובר בעמותות אז אנחנו עובדים לפי יכולות גיוס הכספים שלנו.
<עומר אגוזי: אנחנו נתנו מענה נקודתי לאחר השריפה בכרמל וגם בשריפה האחרונה ואנחנו נשמח להמשיך ולעבוד עם הכבאות.
<עומר אגוזי: לפני הפגישה אני כבר דיברתי עם הנציב החדש ואנחנו קבענו פגישה כדי שנוכל להמשיך ולשרת את הרשות.
נאוה בוקר: יופי, תודה רבה.
נאוה בוקר: יש לנו את נט"ל ואת ארגון הפרמדיקים.
נאוה בוקר: מי נציג ארגון הפרמדיקים?
<תום פסלר: שלום רב, שמי תום פסלר, אני יושב ראש הוועדה המקצועית של ארגון הפרמדיקים.
<תום פסלר: קודם כל תודה רבה על ההזמנה.
<תום פסלר: אנחנו לא נכחנו בדיון הקודם, למדנו, קראנו את הפרוטוקול.
<תום פסלר: מה שחשוב לנו כאן להגיד זה שיש מספר ארגונים במדינה שמתעסקים בחירום והצלת חיים.
<תום פסלר: יש בצבא, יש במשטרה, הולכים לבנות בכיבוי, למגן דוד אדום בעצמו יש גוף חזק שמתעסק בזה.
<תום פסלר: הפרמדיקים במדינת ישראל מגיעים לכל אירועי המוות, טבעי או לא טבעי, לפעמים גם קשה להתמודד עם זה, ויש היום במדינה עוד כל מיני ארגונים שמעסיקים חובשים ופרמדיקים ולדעתנו חשוב, לא רק שתצא מכאן יוזמה בכיבוי, אלא באמת יוזמת חקיקה שתחייב כל גוף שמעסיק חובשים או פרמדיקים שמגיעים לאירועים לייצר דמות או קריטריון או תמיכה נפשית לעניין.
נאוה בוקר: אוקיי, אני אפגש איתך, אנחנו נתאם פגישה ואני באמת אקח ממך את רשימת כל הגופים.
נאוה בוקר: אני החלטתי שאני מעגנת את זה במקביל בחקיקה בכל מקרה, אז אנחנו נעבוד על זה בדרך הזאת.
<תום פסלר: תודה רבה.
נאוה בוקר: אורלי גל, מנכ"לית נט"ל.
נאוה בוקר: אחריה נירה בונה, ממש בקצרה, כי דיבר כבר נציג של הקואליציה לטראומה, ותסכם מירי כהן ממשרד הבריאות עם המצגת.
<אורלי גל: תודה על זכות הדיבור.
<אורלי גל: קודם כל אני משתתפת בצערכם על מותו של אסף.
<אורלי גל: חשוב לי להגיד שאנחנו בהתייחסות שלנו מתייחסים לכל ארגוני ההצלה, כמובן לוחמי האש, אבל באמת יושבים פה כל ארגוני ההצלה שחווים יום יום חוויות מאוד מאוד קשות.
<אורלי גל: אני יכולה להגיד, נט"ל קיימת 20 שנה, אנחנו גם חברים בקואליציה הישראלית לטראומה.
<אורלי גל: כמה דברים, וחשוב, אני חושבת שרק מישהו אחד ציין כאן, חשוב גם להתייחס למעגלים סביב הלוחמים, השוטרים, מד"א והלאה.
<אורלי גל: אני יכולה להגיד שנט"ל כמטפלת במעגלים, יש לנו בלי סוף קבוצות של בנות זוג, הורים, אחים, אחיות והלאה והלאה, כי צריך לתמוך ולתת כלים למשפחות איך באמת לנהוג ואיך לשמור על עצמם כדי לתמוך בלוחמים.
<אורלי גל: אין ספק שהדברים המשמעותיים שצריך להתייחס אליהם, אני חושבת שצריך ללמוד מארגון כמו המשטרה לדוגמה וצריך להתייחס לנושא של המניעה, הכשרות, התערבויות, מידיות או אחרי אירועים או התערבויות, כמו הניידת שלנו לדוגמה, שצריך לתת מענה וכמובן טיפול לאורך זמן.
<אורלי גל: אני חושבת שמשרד הבריאות בטח שיכול לתת כאן הצעות וצריך לעשות את הדברים בשיתוף פעולה.
<אורלי גל: אם יהיה שולחן עגול אחד של כל הארגונים, זה הפתרון, ולא כל אחד בנפרד, מה שהוא עושה, ללמוד מהניסיון אחד של השני.
נאוה בוקר: נירה בונה מהקואליציה הישראלית לטראומה.
<נירה בונה: אני עובדת סוציאלית, אני חברת צוות משאבים שחברה בקואליציה.
<נירה בונה: אני זכיתי לעבוד עם מספר תחנות ומחוזות ועם כל ארגוני החירום שלמעשה מיוצגים פה.
נאוה בוקר: עם לוחמי אש?
<נירה בונה: גם לוחמי אש, כ-12 שנה עם תחנות של לוחמי אש.
<נירה בונה: גם עבדנו בשיתוף פעולה בבתי ספר, בכל הקורסים, הכנסה של סדנאות בקורסים השונים.
<נירה בונה: ודבר נוסף שאני רוצה לציין, זה פרויקט מגיבים ראשונים, שזה אומר לימוד של נאמני חוסן בתחנות השונים ובארגונים השונים, שהם בעצם עסוקים גם בהעלאת המודעות, גם בנושא של איתור וזיהוי וגם התערבות ראשונית שנעשית בשטח.
<נירה בונה: אותם אנשים שהוכשרו בקורסים של שבוע או שבועיים וקורס מתקדמים בהמשך שבאמת קיבלו כלים ראשונים של סיוע והתמודדות שהם לא מצריכים התערבות של אנשי מקצוע, גם זיהוי ואיתור של אנשים שצריכים הלאה, ואז באמת הקואליציה נתנה הרבה פעמים מענה גם לטיפולים פרטניים.
<נירה בונה: אני רוצה גם להגיד שהחירום של אחרים זו השגרה שלכם ולכן הכול בסדר, עד שקורה אותו אירוע שהוא האירוע שובר שוויון, וזה האירוע שיכול בהמשך להוביל לסימפטומים ולהתפתחות של פוסט טראומה.
<נירה בונה: אנחנו גם עובדים הרבה בנושא של המניעה, מניעה והעלאת המודעות והנושא של פיתוח תרבות בשפה ארגונית, שאלה הדברים שיש לנו ונשמח להמשיך.
נאוה בוקר: נמצא איתנו כאן נציג הביטוח הלאומי, ד"ר יהודה ששון.
<יהודה ששון: כן.
נאוה בוקר: שמענו את הסיפור העצוב של עופר, אני רוצה לשמוע באמת למה מערימים כל כך הרבה קשיים על לוחמי אש שתופסים אומץ וניגשים לטיפול.
<יהודה ששון: אל"ף, אני רוצה להתנצל בשם הביטוח הלאומי על ההתבטאות של מי שהתבטא בצורה לא ראויה וזה בהחלט לא רוח המוסד בכלל.
<יהודה ששון: אנחנו עושים היום גם סדנאות לרופאים כדי לשפר מאוד את השירות בתוך הוועדות.
נאוה בוקר: את הגישה, לא כולם רמאים ושקרנים.
נאוה בוקר: לא כל מי שמגיע לביטוח לאומי הוא - - -
<יהודה ששון: את ההתנהלות ואני חושב שבסך הכול יש תזוזה מאוד משמעותית בכיוון הזה וחבל לי שלא שמענו על ההתבטאות הזאת קודם, היינו מטפלים בה בנקודת הזמן שבה היא קרתה.
<יהודה ששון: לגבי ההכרה, עולם הפסיכיאטריה בכלל שינה את ההכרה שלו ב-PTSD ב-2015 בעקבות השינוי של ספר האבחנות האמריקאי.
<יהודה ששון: עד אז הוגדרה טראומה רק כטראומה שחווית באופן חד פעמי ואחד הקריטריונים החדשים שנכנסו להכרה בטראומה זה האפשרות של אנשים שעובדים בכוחות הצלה ונחשפים לחלקי טראומה חוזרים או לחלקים מהטראומה או להתמודדות עם מראות שקשורים בטראומה ולאו דווקא באופן ישיר שאתה חווה את הטראומה כסכנה לעצמך.
<יהודה ששון: ארגון הפסיכיאטריה האמריקאי הכיר בזה כמנגנון שיוצר פוסט טראומה ובעקבותיו אני חושב שכל עולם הרפואה, כל עולם הפסיכיאטריה, הולך לכיוון הזה וגם אנחנו, מטבע הדברים, ההכרה בפוסט טראומה כתוצאה מחשיפות חוזרות, הולכת ומשתרשת גם בתוך הוועדות של הביטוח הלאומי.
<יהודה ששון: כמו שאתם מבינים, זה תהליך חדש בתפיסה, עדיין לא הצלחנו להשריש אותו אצל כל הפסיכיאטרים, אבל זה בהחלט משהו שהולך ומשתנה ואני מקווה שאנחנו נתיישר עם הקו הזה.
נאוה בוקר: אוקיי, תודה רבה.
נאוה בוקר: אנחנו עכשיו נעבור לנציגה של משרד הבריאות.
נאוה בוקר: כמה זמן המצגת שלך?
<מירי כהן: אנחנו נעשה את זה קצר.
<מירי כהן: אני אתחיל ואני אעביר את ההצגה המקצועית לבלה בן גרשון, שהיא אחראית על תחום טראומה נפשית במשרד הבריאות בבריאות הנפש.
<מירי כהן: בעקבות הדיון הקודם, שנחשף בו המצב הלא טוב, אני אומר את זה בלשון המעטה, של חלק מהארגונים, בחלק מהארגונים ראינו מצב יחסית יותר טוב, כמו המשטרה, חלק אצלנו וכו', אבל ארגונים כמו הכבאות, אני חושבת שצריכים להיות עיוורים כדי לא להבין את הבעייתיות המאוד כבדה, אבל היו גם ארגונים נוספים שבאו והעלו את הצורך.
<מירי כהן: אנחנו כבר בדיון אמרנו שאנחנו מוכנים להרים את הכפפה ולתת את הייעוץ המקצועי.
<מירי כהן: אני רוצה להבהיר, אם זה לא נאמר בישיבה הקודמת, האחריות לעשות את הדברים זה של הארגונים, הכבאות, זה התפקיד שלכם לעשות את זה.
<מירי כהן: אף אחד לא כמובן בא ולוקח מהם את האחריות או מסיר מהם את האחריות - - -
נאוה בוקר: יש לי רק שאלה, התקיימה הישיבה עליה דיברנו, עליה סוכם בפעם שעברה?
<מירי כהן: אני עוד מעט אתייחס.
<מירי כהן: אני אומרת שוב, אנחנו באנו ואמרנו שניתן את הכלים המקצועיים ואכן באותו שבוע, לדעתי אפילו באותו יום, אני כבר רתמתי ודיברתי עם הגורמים המקצועיים אצלנו במשרד, אמרנו בואו נראה איך אנחנו יכולים לעזור לכל הארגונים, גם אצלנו, כלומר אצלנו אנחנו יכולים לעשות את זה אולי יותר, במערכת הבריאות, וגם בארגונים אחרים, לתת את התכנים ואת הדגשים ואת המתווה המקצועי, את תכנית ההתערבות המקצועית וכו'.
<מירי כהן: אנחנו ישבנו, קיימנו דיונים אצלנו עם אנשי המקצוע ועם גורמים נוספים ובדקנו את הדברים, היינו גם בקשר עם המשרד לבטחון פנים כי חלק גדול מהארגונים שדיברו פה נמצאים באחריות של המשרד לבטחון פנים.
<מירי כהן: דובר גם על המשטרה, שראינו שהמצב שלהם שונה, כמובן כבאות, ויש את השב"ס, זק"א, שהוא גם שלנו וגם שלהם וישבנו איתם ואמרנו שצריך ללכת - - -
נאוה בוקר: הייתה ישיבה מסודרת?
נאוה בוקר: בסיום הדיון בפעם שעברה הבטחת לי שאת מזמנת את כל הגורמים.
נאוה בוקר: זאת את היית, אם אני לא טועה.
<מירי כהן: אכן כן.
<מירי כהן: ישבנו עם הבט"פ ואמרנו שנעשה יום עיון כדי לבוא ולעשות משהו שהוא שולחן עגול.
נאוה בוקר: זה קרה?
<אברהם אנקורי: מי זה הבט"פ?
<אברהם אנקורי: עם מי?
<מירי כהן: עם המשנה למנכ"ל בט"פ.
<מירי כהן: אני אפרט מה עשינו ומה אנחנו הולכים לעשות.
<מירי כהן: ישבנו ואמרנו אוקיי, בואו נראה, והחלטנו לא לעשות את יום העיון בהתחלה, אלא קודם כל לבנות את התכנים המקצועיים, כלומר לבוא עם איזה שהוא משהו שנוכל להציע ולהציג ואז לכנס את כולם בשולחן עגול.
<מירי כהן: ישבנו עם משרד הבט"פ ואמרנו שצריך לעבוד עם הארגונים שלהם.
<מירי כהן: דרך אגב, נקבעה ישיבה בבט"פ, כלומר זימן אותה בט"פ, היא אמורה להיות, לדעתי, בעוד שבוע-שבועיים, עם כל הארגונים שנמצאים באחריות של הבט"פ, כיבוי, משטרה, שב"ס וכו'.
נאוה בוקר: שמונה חודשים לוקח לזמן ישיבה?
<מירי כהן: שנייה, אני אגיד לכם מה עשינו.
<מירי כהן: אנחנו אמרנו, המחשבה הראשונה שלנו הייתה קודם לכנס את כולם ובסוף אמרנו שקודם נעשה עבודה ואז נכנס את כולם כדי לבוא ולהציע גם פתרונות.
<מירי כהן: ואכן בחודשים האלה - - -
נאוה בוקר: אבל יש פתרונות, יש - - -
<מירי כהן: אני רוצה להסביר, בואו נראה במצגת מה בינתיים עשינו ומה הכיוון ומה אנחנו הולכים להציע, כי כבר נבנתה התכנית.
<מירי כהן: בנינו, ישבנו על תכנית עם אנשי המקצוע, אנשי המקצוע אצלנו ומחוץ למשרד הבריאות, כדי לבוא ולהציע את זה.
<מירי כהן: ישבנו עם הבט"פ ואני אומרת שהשלב הבא - - -
נאוה בוקר: אוקיי, תציגי את זה בקצרה.
<מירי כהן: רק שנייה, רק אני אומרת את הצעדים.
<מירי כהן: אני אומרת שוב, התכנים המקצועיים גובשו, ישבנו וגיבשנו תכנית התערבות, מה צריך להיות בה, אני לא אציג את הכול, אבל בוודאי מדברים גם על הכשרה, גם על תוכנה, כלומר על תכנית איך מעבירים את ההכשרות האלה, את ההטמעה, את ההסברה בתוך הארגונים וכמובן גם את הבקרה בתוך הארגונים שהדברים האלה מוטמעים.
<מירי כהן: אחד הדברים שאנחנו אמרנו, למשל, בתרגילים, הרי עושים הרבה תרגילים במדינה, כל ארגוני ההצלה, ארגוני החירום וכו', גם הנושא הזה צריך להיות מתורגל, איך מתמודדים עם הדברים האלה, לא רק איך מגישים את הטיפול לפצוע או מה עושים באירוע וכו', אלא גם בדבר הזה, איך מטפלים גם בנושא הזה, בסוגיה הנפשית.
<מירי כהן: אנחנו מדברים כאן על מודל, ואני עוד מעט אעביר את זה לבלה שתציג את זה, המודל ההתערבותי שאנחנו מציעים ונציע את זה לכל הארגונים.
<מירי כהן: ואנחנו יושבים איתם, אמרתי, שוב, בחסות הבט"פ, כי בכל אופן יש משרד שאחראי למרבית הארגונים שאנחנו מדברים עליהם, מעבר לארגונים שלנו, כוחות ההצלה שבמערכת הבריאות השאר בעצם חונים תחת אחריותו של משרד הבט"פ.
<מירי כהן: אנחנו מדברים ואנחנו כבר גייסנו, להכין את כל כלי ההכשרה וההתערבות גם עם גורמים נוספים.
<מירי כהן: דרך אגב, גם רח"ל, רשות החירום הלאומית, בתמונה, ועוד מעט בלה תציג את זה, כדי להכין את החומרים האלה.
נאוה בוקר: רק זריז, שתי דקות ואני חייבת ל - - -
<מירי כהן: אז בקצרה היא תציג אבל את עיקרי הדברים, כי זו תכנית מקצועית, זה אולי לא המקום להיכנס לפרטיה, אבל אנחנו מדברים על המודל הזה של הטיפול במגיבים הראשונים.
<בלה בן גרשון: מה שאני רוצה להציג לכם, ממש בקצרה.
נאוה בוקר: מה שמך, בבקשה?
<בלה בן גרשון: בלה בן גרשון, אני ממונה על תחום של טראומה נפשית במשרד הבריאות, בבריאות הנפש.
<בלה בן גרשון: אנחנו מדברים למעשה על איזה שהיא תכנית לאומית שהיא מאוד מאוד רחבה, היא מיועדת גם לכל אזרחי ישראל, לרשויות, למי לא, ואנחנו למעשה אומרים היום כזה דבר, שהוא הכי רלוונטי גם למגיבים הראשונים.
<בלה בן גרשון: אנחנו צריכים לבנות מערך מניעתי, כמו שיש במד"א, עזרה ראשונה להרבה מאוד אזרחים והרבה מאוד אנשים עוברים את ההכשרה הזאת בעזרה ראשונה פיזית, אותו דבר גם קיים בתחום של עזרה ראשונה נפשית.
<בלה בן גרשון: יושב מאחוריי ד"ר משה פרחי, שפיתח מודל שהיום הוא מודל שכבר נקלט בצבא.
נאוה בוקר: אבל על מה שאת מדברת כבר דיברנו בחודש יולי ולא עשיתם שום דבר מאז.
<מירי כהן: לא, עשינו, גיבשנו את המודל לגבי המגיבים הראשונים.
נאוה בוקר: היה איזה שיתוף פעולה עם נציבות הכבאות?
<מירי כהן: עם הבט"פ.
<מירי כהן: סליחה, ישבנו - - -
נאוה בוקר: אנחנו דיברנו בעיקר על לוחמי האש, על זק"א ועל איחוד הצלה, שאלה הגופים שזקוקים, ועכשיו גם ארגון הפרמדיקים, אני שומעת.
<מירי כהן: אנחנו נשב עם - - -
<בלה בן גרשון: חבל לי באמת שזה יילך לכיוון הזה.
<בלה בן גרשון: אני חושבת ש - - -
נאוה בוקר: למה חבל?
נאוה בוקר: חבל שאומרים את האמת?
נאוה בוקר: שלא נעשה שום דבר מחודש יולי?
<מירי כהן: עשינו הרבה מאוד, עשינו ה - - -
<אברהם אנקורי: המשנה למנכ"ל לייזר, עם מי?
<מירי כהן: כן, ישבנו איתו ויש איתו ישיבה בעוד שבועיים.
<אברהם אנקורי: אבל עם כל הכבוד לו איפה הכבאות?
<מירי כהן: הוא מארגן את הישיבה עם הכבאות, הוא זימן ישיבה עם הכבאות, משטרה ושב"ס.
<מירי כהן: אני מוזמנת לדיון, אנחנו מוזמנים לדיון הזה יחד עם כל הארגונים.
<מירי כהן: כשישבנו איתם, עם הבט"פ, לישיבה לפני כן - - -
נאוה בוקר: כשאני פונה לגב' לילך אז נציב הכבאות החליט לענות במקומה, בסדר, אני מכבדת אותו, אגב, לילך, זה לא אישי, אני מעריכה את עבודתך, אני חושבת שאת עושה עבודה נהדרת עם המשפחות, אבל אני חושבת שבתחום הזה אתם נכשלתם והייתם צריכים להתעורר מזמן ולא שימותו לנו אנשים.
נאוה בוקר: וגם אליכם אני פונה באותה טענה, זה לא בסדר.
נאוה בוקר: שמונה חודשים, כלום.
<מירי כהן: אנחנו ישבנו ועבדנו וגיבשנו את כל התכנית, התכנית מגובשת.
<מירי כהן: אנחנו עכשיו צריכים להכין את התכנים.
<מירי כהן: מכיוון שצריך להכשיר אלפים, אם לא עשרות אלפים, כי צריכים לדבר גם על המתנדבים, לא רק על העובדים, בכל הארגונים, אני אומרת, התכנים המקצועיים כבר גובשו, עכשיו אנחנו בונים את הכלים כדי לתת לכולם כדי לעשות את זה, כי כל ארגון יצטרך להעביר את זה לאנשים שלו.
<מירי כהן: הכבאות בוודאי יצטרכו לעשות את זה, גם בארגונים שלנו, ואני אומרת שהמודל נבנה.
<מירי כהן: אנחנו עושים את זה בשיתוף פעולה, גם לבנות את הכלים, גם בצורה דיגיטלית וגם את ההסברה וכל החומרים, בשיתוף פעולה גם עם רשות החירום הלאומית, גם עם ישראל דיגיטלית, שהם נכנסו והם מוכנים, אגב, לתקצב את זה, שזה לא פשוט, ואני אומרת שוב, אנחנו בונים את החבילה הזאת שכל ארגון יצטרך לעשות את זה.
<מירי כהן: ביום העיון נציג את כל המודל, את כל צורת ההפעלה של כל המודל הזה ומה צריך כל ארגון לעשות.
<מירי כהן: אנחנו נוציא חוזר לגופים באחריות משרד הבריאות.
<מירי כהן: משרד הבט"פ, אני לא יודעת איך הוא עובד, אני אומרת, לארגונים שלו, הוא יצטרך להנחות אותם, לא אנחנו.
נאוה בוקר: הבנתי, אוקיי.
<מירי כהן: אבל אני אומרת, הכלים האלה, שוב, גם הכלי המקצועי כבר נבנה למגיבים הראשונים.
<מירי כהן: יש לנו את זה כאן במצגת, אתם רוצים לראות את זה?
<מירי כהן: אין בעיה, אנחנו יכולים להראות לכם, אבל הכלי הזה נבנה ואני אומרת שוב, יש ישיבה עם הבט"פ כי מבחינתנו מי שמוביל את המהלך הזה, מבחינת האחריות לכל הגופים שנמצאים באחריות הבט"פ, זה משרד הבט"פ והוא כינס את הדיון, גם עם הכבאות וגם עם המשטרה.
<מירי כהן: אני אומרת שוב, הדיון הזה מזומן לתחילת אפריל, יחד עם כולם, כדי לראות איפה כל ארגון נמצא ואיך מטמיעים את הדברים האלה אצלם.
נאוה בוקר: אני מקווה מאוד שהדברים יתבצעו, ואם כן, אז אנחנו מברכים על זה, זה חשוב.
<מירי כהן: אני אומרת, בשבוע הראשון של חודש אפריל יש לנו דיון שכינס המשנה למנכ"ל בט"פ.
נאוה בוקר: מפקד המחוז משה סויסה - - -
<משה סויסה: אין לנו טענות אליהם, בטח ובטח שלא טענות כלפיהם, כי הם מכינים עבודה ועבודה שהיא לכלל אזרחי ישראל, כאשר היא הכניסה את רח"ל אז הבנתי שזה לכלל ישראל.
<מירי כהן: לא, אבל גם למגיבים זה נבנה, תכנית - - -
<משה סויסה: אני מדבר על מגיבים.
<משה סויסה: כאשר מדבר איתך שישיצקי ואומר לך שלפני 20 שנה ישבתי פה, היה שר הפנים, אני חושב, אופיר פינס - - -
<משה סויסה: אולמרט היה?
<משה סויסה: לא, אולמרט לא היה שר הפנים.
<מירי כהן: אולמרט היה שר בריאות באיזה שהוא שלב.
<משה סויסה: לא משנה, ישבנו כאן, 20 שנה אנחנו מדברים שהיינו צריכים להקים את המערך ואת כל מה שהכנתם עכשיו, זה היה צריך להיות לפני 20 שנה.
<משה סויסה: אז בוא נאמר שקרה מה שקרה, האסון עכשיו, ואנחנו פתאום כולנו התעוררנו, כמה אנשים סובלים בבית ואנחנו לא יודעים.
<משה סויסה: אני יודע על המון דברים, אני לא רציתי פה יותר מדי לדבר בוועדה, שאנשים לא אוכלים בשר ואנשים לא יושבים עם הנשים שלהם כתוצאה מהדבר הזה.
<משה סויסה: אני לא רוצה יותר מדי להעלות כי אז אני אגרום לכם לבכות.
<משה סויסה: אבל 20 שנה.
<משה סויסה: עכשיו כשאת מדברת את אומרת 'נעלה את זה ונעלה את זה'.
<משה סויסה: רבותיי - - -
<מירי כהן: בעקבות הדיון - - -
<משה סויסה: בעקבות הדיון של נאוה - - -
<מירי כהן: הצענו את העזרה, האחריות היא ש - - -
נאוה בוקר: לא, יש לכם אחריות כלפי גופים מסוימים, לא לכולם.
<משה סויסה: יפה, אז אנחנו רוצים, הגברת הכינה עבודה, מצוין, תני לנו את העבודה, תני לנו להתחיל לרוץ עם מה שהכנת.
<מירי כהן: אין בעיה - - -
<משה סויסה: אני לא רוצה לחכות לרח"ל.
<מירי כהן: זאת הישיבה בתחילת אפריל.
<מירי כהן: אמרתי, תבואו גם אתם, אני לא יודעת מי הנציג שלכם.
<לילך יחזקאלי: - - יש לכם מיזם משותף - - זה צריך להיפתר - - -
<בלה בן גרשון: משרד הבריאות הוא גוף מקצועי, הוא הכין לכם מודל ואתה צודק, אתם בהחלט תוכלו להתחיל ולרוץ עם זה.
<בלה בן גרשון: המודל הוא מקצועי, אני פשוט לא רוצה לקחת קרדיט מד"ר פרחי, שהוא זה שיצר אותו, הצבא כבר משתמש בו, אין שום סיבה שגם הכבאים לא ישתמשו בו, אנחנו בהחלט הכנו לכם כדי שתתחילו לרוץ.
<בלה בן גרשון: אבל אני חושבת שחשוב להגיד שנעשתה פה עבודה מאוד מאומצת וחשובה וצריך - - -
נאוה בוקר: אז תודה רבה, אני מעריכה את זה מאוד.
נאוה בוקר: אני רק הייתי רוצה שזה היה קורה כמה חודשים קודם כדי שכבר היינו מתחילים לרוץ עם זה.
<משה סויסה: כשהייתי מפקד ירושלים, אז בירושלים זה היה מנהל אגף בעירייה, באו מעיריית שיקגו, עשו לנו כיסא חם, ישבנו וסיפרנו על כל אחד ואחד, הם כבר לפני שמונה שנים גמרו את הספר שלהם והתחילו לעבוד ואנחנו, שסיפרנו להם, לא יודעים אפילו לאן אנחנו הולכים.
<משה סויסה: רק שימו לב למהירות העבודה של מה שקורה שם לעומת - - -
<מירי כהן: אנחנו נעזור לכם.
נאוה בוקר: תודה רבה, מירי כהן.
נאוה בוקר: לפני שאני מסכמת, אגב, אני חייבת להגיב על הדברים שאמרת קודם, ברמה האישית פוסט טראומה אכן פוגעת בזיכרון.
נאוה בוקר: בשיחות שלי עם הפסיכולוגית שלי, זה למען גילוי נאות, אמרתי לה 'מה קורה לזיכרון שלי?
נאוה בוקר: אני לא זוכרת דברים שקרו לי', היא אמרה לי 'את סובלת מפוסט טראומה בעקבות מה שקרה לך'.
<משה סויסה: בגלל זה אני לא נציב היום, בגלל שלא זכרתי אירוע.
נאוה בוקר: על זה אין לי מה להגיד, אני רק רציתי לחזק את דבריך, אבל כן, זה קשה מאוד.
נאוה בוקר: שמענו את דברי יושב ראש הארגון אבי אנקורי ואת דברי הנציב החדש, דדי שמחי, ואני רוצה לומר לכם דבר אחד, אני התייעצתי עם היועצים המשפטיים של הכנסת, לשם כך הם קיימים, ואני לא הולכת לוותר בנושא הזה.
נאוה בוקר: במקביל להבטחות של הנציבות ולכל התהליך עצמו שהולך להיות כאן אני הולכת לעגן את הנושא בחקיקה.
נאוה בוקר: אני מתכוונת להגיש הצעת חוק שתחייב הקמת מערך מסודר לטיפול נפשי ללוחמי האש.
נאוה בוקר: אנחנו נעשה את זה כהצעת חוק מסודרת שלאף אחד לא תהיה סיבה להתחמק או סיבות כלשהו.
נאוה בוקר: ובאמת בדקנו את האחריות הממסדית, מי אחראי על הרשות הארצית לכבאות והצלה, זה בסמכות המשרד לבט"פ, אבל החוק, זה לא כולל מתן טיפולים פסיכולוגיים.
נאוה בוקר: יש צורך גדול מאוד בתיקון חקיקה בנושא הזה.
נאוה בוקר: מד"א זה בסמכות משרד הבריאות, גם שם זה לא כולל מתן טיפולים פסיכולוגיים, אבל למד"א יש מערך משל עצמם, מסודר, הם דאגו לעצמם.
נאוה בוקר: זק"א ואיחוד הצלה זה אותו סיפור, ואני אשלב גם את ארגון הפרמדיקים.
נאוה בוקר: יש לנו עבודה לעשות.
נאוה בוקר: אני מבטיחה שאני לא אניח לזה ובתחילת המושב הבא, שזה בערך עוד חודש וחצי, אני הולכת להגיש את הצעת החוק הזאת כדי לא להניח לדברים להתמסמס.
נאוה בוקר: תודה רבה לכולכם.
נאוה בוקר: אם יש מישהו שרוצה לומר מילת סיום?
נאוה בוקר: אבי?
נאוה בוקר: מפקד המחוז?
<אברהם אנקורי: תודה רבה לך.
<משה סויסה: תודה.
נאוה בוקר: תודה רבה לכולכם, אני מקווה שניפגש בדיונים משמחים יותר ולא בכאלה.
דוד אמסלם: בוקר טוב לכולם, אני מבקש מכולם לשבת.
דוד אמסלם: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה בשני נושאים.
דוד אמסלם: הראשון: מפגע סביבתי חמור כתוצאה מפעילות מפחמות בשטחי הרשות הפלסטינית A ו-B, ישיבת מעקב.
דוד אמסלם: הנושא השני: זיהום אוויר כתוצאה משריפות פסולת בשטחי הרשות הפלסטינית ובכל מיני אזורים ששם הם מטמינים את הפסולת שלהם וכחלק מהעניין להיפתר מזה הם שורפים את זה.
דוד אמסלם: אין לי בעיה שישרפו את זה רק הבעיה שלנו, שהציבור שלנו נפגע מזה כתוצאה מכל זיהום האוויר.
<אילן שדה: גם הציבור שלהם.
דוד אמסלם: אני לא נציג הרשות הפלסטינית, אני כאן נציג תושבי מדינת ישראל.
דוד אמסלם: נתחיל בנושא הראשון, אאפשר לאילן להתייחס לנושא.
דוד אמסלם: לפני כן אני רוצה לומר שני דברים.
דוד אמסלם: היום זה ה-5 ביוני, זה יום הסביבה הבינלאומי – לא שכיוונו אבל ככה זה יצא – אז הנושא מתאים ליום הבינלאומי.
דוד אמסלם: אנחנו בכנסת נציין את היום הזה ב-27 ביוני.
דוד אמסלם: הנושא של מפגע סביבתי כתוצאה מפעילות מפחמות הוא דיון שישי או שביעי כאן בוועדה.
דוד אמסלם: אני רוצה לומר לכם, שבשבועיים האחרונים אני מקבל מבול פניות מאנשים, אזרחים, כולל בשבת, שמתחננים אלי ולכן יזמתי את הדיון הזה.
דוד אמסלם: דרך אגב, מהם אני למד מה קורה, אני לא שואל, ברגע שה-ווצאפ שלי מתחיל לקפוץ אז מבין שיש בעיה.
דוד אמסלם: היו יומיים שהוא התחיל לקפוץ וכתוצאה מזה ביקשתי לקיים את הדיון הזה.
דוד אמסלם: אני אעביר את רשות הדיבור לאילן וליצחק, שהובילו את העניין מתחילת הדרך.
<אילן שדה: בוקר טוב, כמוך, גם אני באמצע הלילה ולקראת בוקר מקבל את אותם צפצופים: לא ישנו הלילה, וזה בעדינות כי אחרים אומרים, אם אנחנו לא ישנים אז נעיר גם אותך.
<אילן שדה: מצד שני אני יכול לומר, היינו בסיור עם המינהל וראינו את מה שנעשה, הריסת 410 המפחמות ומחסנים, בהחלט עשייה מרשימה שנעשתה בשטח ועל זה כמובן אנחנו מודים.
<אילן שדה: ראינו גם את המפחמה כביכול אקולוגית שצריכה לעבוד, את הניסיונות שנעשים בנושא הזה, לא שזה הרשים אותנו כי עדיין זה לא נראה טוב אבל הלוואי וזה ייראה טוב.
<אילן שדה: מצד שני, שבוע ימים אחרי זה אני מתחיל לקבל מחדש את הצפצופים, אומרים יש ואין, אחרי זה מאתרים 10 ואתמול אתרו 23 מפחמות.
<אילן שדה: כלומר, הנושא הזה ממשיך להטריד את התושבים באזור בצורה נוראית כאשר מה שהיינו רוצים לשמוע פה היום, אני מבין שזה מגיע לצבא, עושים, בסדר, כל הכבוד, השאלה, חומר הגלם, האם תפסו חומרי גלם של ניסיונות להעביר?
<אילן שדה: האם תוקפים את כל מה שנעשה?
<אילן שדה: האם אנשים נתפסים ומקבלים את העונשים?
<אילן שדה: יכול להיות, שחלק מהמפחמות עובדות על עצים שהסתירו אותם.
<אילן שדה: האם אוכפים את הדברים האלה?
<אילן שדה: אלה הדברים שהיינו רוצים לשמוע בישיבת מעקב.
<אילן שדה: אם זה דמדומים והסוף של מה שהיה, בסדר, נעבור את זה, אבל צריך לראות ולשים לב שזה לא יתחדש.
<אילן שדה: נשמח לשמוע מה נעשה בנושא הזה.
<אילן שדה: נכון להיום, זה בלתי נסבל.
<אילן שדה: בכמה יישובים זה בלתי נסבל ואי אפשר לחיות.
<יצחק קשת: בוקר טוב לכולם.
<יצחק קשת: כמו שדיבר יושב ראש הוועדה, זה נושא שנדון מזה כברת דרך ארוכה, בהובלתו של היושב ראש, ואילן שדה באזור שלנו.
<יצחק קשת: מה שנעשה לעומת השנה שעברה, שבכלל המינהל האזרחי לא היה בפנים, אז התקדמנו מאוד לעומת מה שהיה בשנה שעברה.
<יצחק קשת: יחד עם זאת, השורה התחתונה, אנחנו נמצאים היום בסיטואציה בעייתית, שאנחנו לא יודעים להצביע אם זה נקודה כזאת או אחרת.
<יצחק קשת: מדי יום אנחנו חווים את זה בצורה מתגברת ובלתי נסבלת ולא מאפשרת לחיות בסביבה.
<יצחק קשת: יש אנשים שמחליטים לא להיות בסביבה.
<יצחק קשת: יש אנשים עם ילדים בעלי בעיות נשימה שמחליטים לצאת מהעיר ולא להיות בתוך האזור, או שסוגרים חלונות משעה מסוימת, מה שנקרא שעת עוצר, משעה מסוימת בערב סוגרים חלונות עד למחרת.
<יצחק קשת: יש דברים שנסבלים ויש דברים שהם בלתי נסבלים מבחינת אוויר שהוא הדבר הכי בסיסי שלנו.
<יצחק קשת: יושב ראש הוועדה קידם את הנושא בצורה יוצאת מן הכלל, זה לא שאנחנו נמצאים בסיטואציה של השנה שעברה, ממש לא, רק הנקודה היא, שאנחנו צריכים לראות איך אנחנו מתקדמים.
<יצחק קשת: נקודה נוספת שזיהינו, שזה קיים גם בתוך שטח ישראל.
<יצחק קשת: חשוב מאוד שלא נהיה במצב של פינג-פונג, הציבור מתעורר ומעיר אותנו, צריכה להיות רוטינה סדורה של הצבא, של המינהל האזרחי שעושה את זה באופן שוטף כל הזמן כדי שהדבר הזה לא יחזור על עצמו, כדי שנוכל לבוא עם בשורה לציבור, חבר'ה, הדבר הזה מטופל מאל"ף ועד ת"ו.
דוד אמסלם: מישהו נוסף רוצה להתבטא?
דוד אמסלם: אני מדבר רק על המפחמות, עוד מעט נעבור לנושא השני.
<שימי אליאל: אתם מדברים על החלק הצפוני של אזור השרון.
<שימי אליאל: אני מדבר על שטח שריפות פירטיות שמזיקות ופוגעות במאות אלפי אנשים בשטח שבין אזור פתח תקווה אלעד לבין קלנסואה, שריפות פירטיות שפוגעות גם בכפרים ובתושבי איו"ש וגם בתושבי מדינת ישראל.
דוד אמסלם: שימי, עוד מעט אעבור לנושא השני.
דוד אמסלם: כרגע אני רוצה לשמוע את התושבים בנושא המפחמות.