GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוד אמסלם: התושבים כאן מבקשים פתרון, בשביל זה הם משלמים לך משכורת ומשלמים ליועץ המשפטי משכורת ומשלמים משכורת לכל משרד המשפטים.
תמר זנדברג: אבל מה קשור היועץ המשפטי לממשלה?
דוד אמסלם: חברת הכנסת זנדברג, את מוכנה - - -
תמר זנדברג: למה אתם לא עושים חוק?
תמר זנדברג: הם יעזרו לכם לנסח.
<ישראל דנציגר: זה לא נכון, הם לא יעזרו.
דוד אמסלם: ישראל שנייה.
תמר זנדברג: רגע, אתה הבאת הצעת חוק ומשרד המשפטים עצר?
דוד אמסלם: חברת הכנסת זנדברג, אל תפריעי לי בדיון.
דוד אמסלם: אני מכיר את הסוגיה הזאת ודש בה כמה שעות טובות אז אם אני מפנה את זה אליה, אני יודע מה אני עושה.
דוד אמסלם: בכל מקרה אני מבין שאנחנו עומדים במקום.
דוד אמסלם: אני מבין שאם אנחנו נמשיך ככה יהיו עוד דיונים והחקיקה הזאת לא תסתיים.
דוד אמסלם: בגלל שאני רוצה אותה כדבר חשוב מאוד בסגירת כל המעגל הזה אני כנראה אצטרך לבקש מהיועץ המשפטי של הוועדה לנסח לי הצעת חוק פרטית ואז אגיש אותה כמו שאני עושה הרבה פעמים, בגלל שאתם לא עובדים.
דוד אמסלם: זה התפקיד של משרד המשפטים להנחות את היועצים המשפטיים במשרדים, כשיש מחלוקות ביניהם הוא חותך את הנושא משפטי.
דוד אמסלם: זה לא שאלה של מדיניות בכלל.
דוד אמסלם: כשיש מחלוקת בין משרדים איזה תחום נופל באחריות של איזה משרד, בסוף משרד המשפטים חותך את זה.
<הילה אקרמן: אני רוצה להבהיר, יש כאן שאלה של מדיניות האם לקדם חקיקה בתחום מסוים, כן או לא.
<הילה אקרמן: כשתהיה החלטה על קידום אותה חקיקה, משרד המשפטים ייתן את כל הסיוע שנדרש.
<הילה אקרמן: אני חוזרת ואומרת, תהיה עבודת מטה, ניתן את כל הסיוע, אבל משרד המשפטים - - -
<תומר רוזנר: הם גם אמרו שאין מניעה להביא את החוק הזה.
דוד אמסלם: אני מבקש לא להפריע לי, אני רוצה להתקדם בדיון.
דוד אמסלם: בדיון הקודם דיברת אתנו שיש הסכמי אוסלו, הסכמי פריז, לא משנה.
דוד אמסלם: בגדול, אנחנו רוצים תוצאה, אני לא הממשלה.
דוד אמסלם: לטעמי, משרד המשפטים מרגיש שאם מישהו צריך לחוקק חוק והוא לא מחוקק אותו בגלל שהוא טוען שטכנית יש לו בעיה, אז אתם מנחים את האנשים שלכם שם מה לעשות.
דוד אמסלם: הרי היועצים המשפטיים שלהם כפופים אליכם מקצועית.
דוד אמסלם: אין שאלה של מדיניות.
דוד אמסלם: אנחנו רוצים לקדם את זה.
דוד אמסלם: אם היו אומרים לי אנחנו לא רוצים, או את אומרת לא רוצה, הייתי מבין, אבל יש פה איזה פינג פונג.
דוד אמסלם: אני מנסה לומר לכם, חבר'ה, שבו ביחד ותסגרו את העניינים.
דוד אמסלם: זה הדיון השלישי שאני מדבר על זה, אני מצפה מאנשים רציניים שיישבו על כוס קפה, הצעתי לכם אפילו את החדר הזה, תגמרו את העניין.
דוד אמסלם: אבל אתם ממשיכים אותו הדבר, נגמר הדיון, את הולכת לשם, הוא הולך לפה, כל אחד הולך לפינתו וכלום לא קורה עד הדיון הבא, למה?
<הילה אקרמן: אני אגיד שני דברים בעניין.
<הילה אקרמן: דבר ראשון, נכון שאמרתי בדיונים הקודמים שחקיקה כזאת מעלה מורכבות מכל מיני היבטים, בין היתר בגלל הסכמי פריז, בין היתר בגלל שרוצים לאסור או להגביל ייבוא באופן שהוא לא קטגוריאלי.
<הילה אקרמן: באופן כללי מדינת ישראל רוצה לייבא פחמים אבל להכניס מאיו"ש, יש מורכבויות, אני לא אמרתי באף שלב שלא ניתן.
<הילה אקרמן: אבל כן אמרתי, שמשרד המשפטים הוא לא זה שמחליט אם כן תקודם חקיקה כזאת או לא.
<הילה אקרמן: ככל שהמשרד להגנת הסביבה או כל משרד אחר או הממשלה תחליט שהיא מקדמת, אנחנו ניתן את כל הסיוע.
<תומר רוזנר: טוען מר דנצינגר מנכ"ל המשרד, שהוא רוצה לקדם את העניין ואתם עוצרים אותו.
<תומר רוזנר: זה מה שהוא אמר כרגע.
<הילה אקרמן: אנחנו מעולם לא עצרנו כזה דבר.
<הילה אקרמן: מעולם לא קיבלנו שום פנייה מהמשרד להגנת הסביבה.
תמר זנדברג: אני חייבת להבין, זה דיון באוויר או שהוא קונקרטי?
תמר זנדברג: יש תזכיר שנכתב, שהמשרד פרסם?
<הילה אקרמן: לא, ממש לא.
תמר זנדברג: אנחנו מדברים ואומרים זה וזה, איפה החוק?
תמר זנדברג: מה העקרונות?
<ישראל דנציגר: חברים ברשותכם, אני רוצה להסביר.
<ישראל דנציגר: תחומי החקיקה בתחום המסחר נופלים חלק במשרד המשפטים, חלק במשרד הכלכלה.
<ישראל דנציגר: המשרד להגנת הסביבה אין לו שום בעיה לקדם חקיקה כזאת אבל החוקים שעליהם הם נסמכים לא יושבים בידינו.
<ישראל דנציגר: ולכן ישבנו שלושת המשרדים, כולל שרת המשפטים, לדון בנושא הזה.
<ישראל דנציגר: אחרי שבדקו משרד המשפטים ומשרד הכלכלה, משרד הכלכלה חזר ואמר שהם לא יכולים לקדם כזה חוק בסל החוקים שיש להם להגבלת ייבוא.
<ישראל דנציגר: משרד המשפטים העלה את הבעיות שהגברת ציינה לפני שנייה ולכן לא קודם החוק זה.
<ישראל דנציגר: אפשר לחזור חזרה ולנסות לקדם אבל - - -
תמר זנדברג: יש ניסוח?
<ישראל דנציגר: אין שום ניסוח, הכול היו דיונים תיאורטיים.
<ישראל דנציגר: בשביל שנוכל לנסח ולהתקדם פה, משרד המשפטים או משרד הכלכלה, שאצלם יש חוקים שנוגעים לאיסורי ייבוא - אצלי אין, אין לי חוקים כאלה – להגיד לי, אין שום בעיה, החוק הזה אתה יכול לקדם אותו, אני אקדם אותו בשמחה - - -
דוד אמסלם: ישראל, אני רוצה לקדם את העניין.
דוד אמסלם: כפי שאמרתי, אשב עם היועץ המשפטי של הוועדה ואנחנו נקדם את החוק בהצעת חוק פרטית ואחרי זה אשאל מה אתם עושים.
דוד אמסלם: היה כאן גם מנכ"ל משרד הכלכלה - - -
יעל כהן-פארן: למה משרד הכלכלה לא מוכנים?
דוד אמסלם: לכן הסברתי, אני לא מתחיל את הדיון מלפני שנה, את לא נמצאת כאן בכל הדיונים.
דוד אמסלם: אנחנו נקדם את זה בעזרת השם.
דוד אמסלם: אני רוצה לסכם את הסיפור של המפחמות.
דוד אמסלם: קודם כל אני רוצה להודות למינהל האזרחי, אבל כרגע הוא הגורם היחידי שפועל מהגדר פנימה וזה גם התפקיד שלו.
דוד אמסלם: היות ובעצם מערך הבקרה בונה בתהליך, לכן כרגע אנחנו נשענים בעיקר עליכם בהיבט של הפעולה האופרטיבית בשטח.
דוד אמסלם: אני מבקש אתכם, תהיו קצת יותר ערניים בתקופה הזאת, בני תעשו קצת יותר בקרות, אולי לא פעם בשבוע אלא פעם בשלושה ימים.
דוד אמסלם: כי זו תקופת ייצור הפחמים, בחורף הם פחות רוצים פחמים, ממילא הכול יותר רגוע.
דוד אמסלם: אולי עד שנסגור את המערך הזה הייתי מבקש שתעשו יותר פעילות.
דוד אמסלם: אני רואה את זה כטרור אקולוגי וסביבתי, זה פשוט הורג אנשים לטעמי יותר מטרור ויותר מכל דבר אחרי.
<אורי מנדס: אני רק ממליץ אדוני היושב ראש שנפעל במשותף, שחלק מהתקנים והעובדים יהיו תוספת במינהל האזרחי.
דוד אמסלם: אם את רוצה את העזרה שלי בתחום הזה, תפנו אלי, אנסה להפעיל את קשריי האישיים בעניין על מנת שייתנו לכם סיוע דווקא בנושא הספציפי הזה מכיוון שאני רואה בזה כדבר חשוב מאוד.
דוד אמסלם: אין לך מושג איזה חשיבות אני מייחס לנושא הזה, בגלל שזה פוגע באנשים באופן גורף ולא במידי, זה הורג אותם לאט לאט.
דוד אמסלם: אני אומר לך, שזה הורג הרבה יותר אנשים מאשר כל פעולות הטרור במדינת ישראל.
דוד אמסלם: לכן אני חושב שאנחנו צריכים להבין את זה ולייחס לזה את החשיבות העליונה.
דוד אמסלם: מדובר בילדים קטנים, מדובר בבני נוער, המחלות האלה לא פוסחות על אחד ואנשים מתים מזה בייסורים גדולים.
דוד אמסלם: לכן אני מבקש בני וגם אורי - - -
<בני אלבז: אנחנו אוזן קשבת 24 שעות ביממה, כולל שישי שבת.
דוד אמסלם: אני מבקש מכם, תעשו קצת יותר בקרה, תעלו יותר רחפנים, תראו את המצוקה ביום יום ותפעלו שם בצורה יותר אגרסיבית.
דוד אמסלם: לגבי המשרד להגנת הסביבה, מאז שישראל נכנס הסיפור קיבל תפנית, הוא אדם מיוחד, איש ערכי, רציני, רואה את העסק הזה בדיוק כמו שאני רואה ואפילו קצת יותר, הוא שם את כל כובד משקלו על הנושא הזה.
דוד אמסלם: לכן אני מבקש ממנו לזרז את הנושא של הבקרות.
דוד אמסלם: אני מאמין שאם יהיו עוד 15 מפקחים זה ייתן לנו קצת יותר הרתעה ובסופו של דבר נראה את זה גם ברמת התוצאה.
דוד אמסלם: לכן כפי שאמר ישראל, ייקח עוד חודש, אולי חודשיים, בתחילת המושב הבא נקיים דיון נוסף על מנת לראות שהסיפור נסגר.
דוד אמסלם: ישראל תעדכן אותי ואשמח לשמוע שסגרתם את הסיפור הזה ועוד חודש או חודש וחצי נכנסו לפעילות, שהם מסונכרנים עם משרד החקלאות, בעיקר במעברים - - -
<ישראל דנציגר: למען הסר ספק, חלק כבר נכנסו.
דוד אמסלם: אני מדבר אתך כרגע מעבר לקטע של הסיירת הירוקה אלא על 15 הפקחים שדיברת עליהם.
דוד אמסלם: לגבי הנושא של משרד המשפטים, אנחנו נוביל את הסיפור של החקיקה, אני אוביל אותו יחד עם הוועדה ובסופו של דבר אני מקווה שאם נסגור את שלושת הדברים יחד, אני מקווה שנתרום משהו לעניין.
דוד אמסלם: אני לא בטוח שנצליח לסגור את כל הסיפור שם אבל בוודאי שנביא שיפור.
דוד אמסלם: אז אל"ף, אני מודה לך ישראל באופן אישי על כל המאמצים.
דוד אמסלם: בני, לך ואורי לצבא, חבל על הזמן על מה שאתם עושים שם, באמת שאפו אני אומר לכם את זה בשם תושבי האזור ותושבי מדינת ישראל.
דוד אמסלם: אבל פה רק לא נוריד את הרגל מהגז, אנחנו חייבים ללחוץ שם כל הזמן.
דוד אמסלם: כמובן לאילן וליצחק, הם מדברים אתו בנושא הזה על בסיס יומי.
דוד אמסלם: וכמובן לחברות הכנסת שנמצאות כאן, בדגש לחברת הכנסת יעל כהן-פארן שהיא תושבת המקום והיא עוקבת אחר העניין ומריחה את זה, עדות מומחה היא מביאה לנו.
דוד אמסלם: אני רוצה לעבור לנושא השני אבל חברת הכנסת יעל כהן-פארן ביקשת לשאול.
יעל כהן-פארן: יש לי שאלה למנכ"ל המשרד להגנת הסביבה לגבי ניטור.
יעל כהן-פארן: האזור שלנו מנוטר בתחנות ניטור בגלל תחנות הכוח הפחמיות ואיגוד ערים פועל בעניין אבל כל מה שמנטרים הוא לא רלוונטי למפחמות, לא את החומרים האלה המפחמות פולטות.
יעל כהן-פארן: אני הבנתי שהיה תקציב לכך, אני לא יודעת אם ירדתם מזה בגלל שנעשו מאמצים להפסיק את המפחמות והמאמצים ממשיכים, אבל עדיין יש לנו עשן.
יעל כהן-פארן: השאלה היא, אם אפשר להוסיף את התקציב הדרוש לתחנות הניטור כדי לבדוק את החומרים הרלוונטיים, כל הדברים שהם מרעין בשין שאנחנו יודעים שיוצאים מהמפחמות.
יעל כהן-פארן: אני חושבת שמגיע לתושבים לדעת מה יש באוויר שהם נושמים.
דוד אמסלם: בגדול אני חושב שסוגית הניטור היא פחות רלוונטית כאן היות והעסק הוא כל כך בעייתי אז אנחנו צריכים לתקוף את הכול ברמה האגרסיבית.
דוד אמסלם: לאחר מכן נתחיל לבדוק את הערכים, היום כל הערכים לא טובים.
דוד אמסלם: אנשים מנטרים את זה באף, הם לא צריכים מכשירים.
יעל כהן-פארן: ברור, אבל בוא נדע איפה אנחנו נמצאים.
יעל כהן-פארן: חשוב לדעת איפה אנחנו נמצאים.
יעל כהן-פארן: התחושה היא, שאין אמון - - -
דוד אמסלם: חבר'ה, פה לא צועקים מהיציע.
דוד אמסלם: רבותי, ברשותכם אני רוצה לעבור לנושא השני שהוא לא פחות חשוב.
דוד אמסלם: מתפתחת תופעה גם באזור וגם דרומית לאזור בנושא של זיהום אוויר כתוצאה משריפת פסולת בשטחי הרשות הפלסטינית.
דוד אמסלם: אני רוצה להעביר את רשות הדיבור בנושא הזה ליוסי דגן, ראש המועצה, לאחר מכן אליכם כדי שתתארו מה קורה שם.
<יוסי דגן: ראשית, תודה רבה ליושב ראש הוועדה, כל הנושאים שאנחנו מעלים אליך עולים בצורה רצינית ויעילה.
<יוסי דגן: הנושא הזה הוא לא נושא פוליטי בכלל, הגיעו לכאן מכל האזורים, זאת בעיה קשה ביותר, היא לא רק בתחומי הרשות הפלסטינית ואיו"ש, יש זליגה לעבריינות, מדובר בתופעה עבריינית באזור אחד מסוים, אזור צפון מערב השומרון, אני מדבר מגזרת צופים ועד לגזרת כפר סבא, משני עברי הקו הירוק, כולל כיון ראש העין.
<יוסי דגן: הרוב באזורי הרשות הפלסטינית, אבל גם בתוך הקו הירוק, גם באזור טייבה וגם במושבים, תופעה שגורמת לנפגעים רבים מאוד, יודעים מתי זה מתחיל אבל אין לנו את האמצעים למדוד את זה.
<יוסי דגן: כמות החולים בפירוש עלתה.
<יוסי דגן: הכי בולט זה באזור קלקיליה, שם יש תעשייה עבריינית של הרשות הפלסטינית, שוב זה לא נושא פוליטי כי כולם סובלים מזה, זה המצבור הכי גדול בהיקפו שנמשך לאורך זמן - - -
דוד אמסלם: של מה, של אשפה ביתית?
<יוסי דגן: במזבלה של קלקיליה שורפים.
<יוסי דגן: אני יכול להביא דוגמה, יושבת כאן תושבת היישוב צופים, מרים יעקוביאן, יושבת כאן עם הבן שלה לביא, שהתחיל לסבול מקשיי נשימה.
<יוסי דגן: יש לנו מעון גדול ביישוב צופים, כמעט חצי מהילדים עם בעיות נשמה, עם אסתמה, עם משאפים, דברים לא הגיוניים.
<יוסי דגן: אני לא מומחה בתחום, אבל מתמטית, אתה רואה מה היה לפני ומה היה אחרי, יש יש תושבים שנמנעים לצאת החוצה בשעת השריפות, גם בצופים, גם בכוכב יאיר, גם בכפר סבא, גם בראש העין, גם במושבים וקיבוצים באזור השרון, נשים בהיריון לא יוצאות.
<יוסי דגן: אני חייב להגיד, יש שיח, יש שיח רציני גם עם בני אלבז, שתמיד עונה וחוזר, זה נכון, תמיד עונה ואף פעם לא מסנן בעניין.
<יוסי דגן: המינהל האזרחי מקשיב לנו.
<יוסי דגן: ציינת את ישראל דנצינגר מנכ"ל המשרד, אני יכול להגיד, שהוא מטפל.
<יוסי דגן: מדי פעם יש פיקים קטנים שמורידים.
<יוסי דגן: כמו שאמרתי, יש תושבים שחטפו אסטמה ואני לא יכול כראש רשות להסתכל להם בעיניים ולהגיד להם שזה לא בגלל חוסר אכיפה.
<יוסי דגן: אני אומר עוד פעם, יש דברים נקודתיים.
<יוסי דגן: ישבתי לא מעט עם האנשים, אני יכול להגיד, במושבים זה תופעות קטנות.
<יוסי דגן: אפילו באזור טייבה, זה תופעות נקודתיות, ראשי הערים שם נלחמים גם נגד זה.
<יוסי דגן: בקלקיליה זה כאוס מוחלט.
<יוסי דגן: זו תעשייה עבריינית של זיהום אוויר, זה פוגע קודם כל בתושבי קלקליה, הם הכי קרובים אבל הם פוחדים לדבר, וזה פוגע גם בתושבי השרון.
<יוסי דגן: אני חושב שהדבר הזה צריך להיפסק.
<יוסי דגן: דברי שני, יחד עם חברי שימי אליאל היינו שם וניסינו לעצור את המשאיות בעצמנו.
<יוסי דגן: תופעה שלמעלה משנה וחצי, השטח שבין צופים לכוכב יאיר צור יגאל, משהו תמוה ביותר של הטמנה יום יומית, יותר מעשרות משאיות שמטמינות שם פסולת - - -
יעל גרמן: מעבר לגדר.
<יוסי דגן: אין שם גדר.
<יוסי דגן: מגיעים מתוך הקו הירוק, חלקם גורמים עבריינים ממש שאחד מתוכם הורשע בעבר בגין דברים כאלה.
<יוסי דגן: כשבאנו לשם הם די נפנפו אותנו, אמרו לנו יש לנו אישור.
יעל כהן-פארן: זאת אדמה פרטית?
<יוסי דגן: זאת אדמה חקלאית, לפי מה שנמסר לי היא שייכת לבן אדם ערבי אבל אין לו שום היתר להטמין.
<יוסי דגן: יש כאן עבריינות בוטה כמעט שנתיים.
<יוסי דגן: יש כמות בלתי נתפסת של פסולת, עושים שכבות כדי שלא ייראו אבל התושבים שסובלים מזה רואים.
<יוסי דגן: יש כאן סכנה להצפה של כוכב יאיר וצור יגאל.
<יוסי דגן: בזמנו היתה הצפה באזור בגלל דברים דומים ויש סכנה מוחשית להצפה.
<יוסי דגן: יש כאן פגיעה קשה באקוויפר ההר.
<יוסי דגן: אנחנו מבקשים פתרון מלא לדבר הזה.
<שימי אליאל: תודה רבה על הדיון ואני מתחבר מאוד לדברים של יוסי דגן.
<שימי אליאל: אני רוצה להיות פחות אופטימי מהדיון הקודם והרבה יותר שחור, תרתי משמע, עשן השריפות.
<שימי אליאל: שני היבטים, אחד, העבודה בשטח המצומצם הזה, שזה אלפי משאיות שנכנסות ושופכות פסולת בניין.
<שימי אליאל: אני שואל שאלה יותר קשה, איפה הכסף?
<שימי אליאל: הם מביאים את זה משטח מדינת ישראל, עבודות של יזמים, של קבלנים, מעבירים את זה ללא מחסום, ללא מעברים, ללא שום פיקוח.
<שימי אליאל: תפסו שתי משאיות מתוך אלפי משאיות, טונות אדמה של פסולת.
<שימי אליאל: זה פשוט מדהים.
<שימי אליאל: אמרו לי בהתחלה פרדס, אמרתי, פרדס, חקלאים, אפשר להבין.
<שימי אליאל: חריש קציר בונים שם, זה לא פרדס.
<שימי אליאל: זה צד אחד של העניין, אין פיקוח, אין בקרה, שלא יספרו סיפורים.
<שימי אליאל: הייתי בשטח, יש פה יועצת מומחית בתחום דוקטור איילה תמרי, תיכף היא תתייחס, יש נזק בלתי הפיך עם פסולת הבניין, אסבסט, דברים חמורים ברמת פגיעה בציבור שנמצא שם ופגיעה במים.
<שימי אליאל: בנושא השריפות, מדובר במאות אלפי תושבים, זה שטח הרבה יותר גדול מאשר יוסי דיבר עליו, מדובר משער אפרים וקלנסואה בצפון, עד אלעד פתח תקווה בדרום שסובלים מעשן של שריפות פירטיות.
<שימי אליאל: חבר'ה זה שריפות פירטיות שהן גם בשטחי הרשות וגם במדינת ישראל.
<שימי אליאל: זה פוגע גם בתושבי הרשות וגם בתושבי מדינת ישראל.
<שימי אליאל: אין ספק, זו פגיעה, הגברת שנמצאת כאן עם הילד, זה המבט שאנחנו צריכים להסתכל, זה פוגע בכולנו, בכל מי שגר שם ותבינו, זה מאות אלפי אנשים.
<שימי אליאל: תיכף תראו את המצגת - - -
דוד אמסלם: הייתי מציע שתריץ אותה תוך כדי שאתה מדבר.
<שימי אליאל: מטה המאבק עושים עבודה בהתנדבות, הם משקיעים פה שעות.
<שימי אליאל: אנחנו יש לנו את העיסוקים שלנו, הם באים באופן פרטי, הם נותנים את נשמתם, אם מציפים את התסכול מהטיפול בעניין רשות האכיפה, של גורמי האכיפה.
<שימי אליאל: אני מרגיש תסכול עמוק, עזרה, ביקורים, סיורים, זמינות בטלפונים, הכול טוב ויפה בסיסמאות, תכלס בשטח העבודה ממשיכה, מאות משאיות.
<שימי אליאל: אדוני יושב ראש הוועדה אני אומר לך, זה טונות של אדמה, של פסולת, מישהו עושה קופה על מישהו.
<שימי אליאל: יש גם מצגת של חברת המועצה שלנו, אביבה.
דוד אמסלם: אני רוצה להתקדם, אין לנו הרבה זמן, ברשות
דוד אמסלם: כם אני רוצה לראות את המצגת שתיים שלוש דקות, בבקשה.
<בני סימן טוב: שלום לכולם, שמי בני סימן טוב, חבר מטה המאבק אזרחים למען אוויר נקי, תושב צור יצחק, ליד טייבה וכוכב יאיר.
<בני סימן טוב: בשתי דקות אעביר את המסרים העיקריים.
<בני סימן טוב: אנחנו בבעיה גדולה, יש לנו מצגת אבל אני רוצה להגיד לך אדוני יושב ראש הוועדה, קח את הבעיה שלנו שאציג אותה מיד ותספח אותה למאבק ולטיפול שאתה מוביל במפחמות.
<בני סימן טוב: 90% מהדברים שעלו פה זה בעיות שקשורות אלינו.
<בני סימן טוב: נכון, יש תיקוני חוק שצריך לעשות.
<בני סימן טוב: צריך להעיר את משטרת ישראל שזרקה אותנו מכל המדרגות.
<בני סימן טוב: צריך לעשות עוד כמה התאמות בתוך הקו הירוק, לתת פתרונות לפסולת.
<בני סימן טוב: צריך להקים יחידת מתנדבים סביבתית, שאנחנו רוצים להיות בתוך הקו הירוק, בתוך תחומי מדינת ישראל.
<בני סימן טוב: תנו לנו את הכלים, תנו לנו להיות משמר אזרחי, לתת דוחות, תנו לנו את הכלים.
<בני סימן טוב: כל הדברים האלה כרגע לא על הפרק.
<בני סימן טוב: יש לנו בעיה של פגיעה בריאותית.
<בני סימן טוב: חלק מחברי מטה המאבק, מומחים לשריפות, חוקרי שריפות שמעידים בבתי משפט כמומחים.
<בני סימן טוב: הבעיה היא גדולה.
<בני סימן טוב: אדוני היושב ראש אתה צדקת, זה טרור אקולוגי.
<בני סימן טוב: אלפי אנשים מתים במדינת ישראל כתוצאה מהדבר הזה.
<בני סימן טוב: העשן שאנחנו רואים במצגת מאחורה מגיע עד תל אביב.
<בני סימן טוב: בואו לא נשלה את עצמנו.
<בני סימן טוב: היום בבוקר יצאנו לפה לירושלים, שריפת ענק בקלקיליה, העשן כיסא את כפר סבא.
<בני סימן טוב: אז הבעיה גדולה ורבה וצריך גוף או ועדה מסודרת שתדבר ותטפל כי חלק גדול ממה שהיה פה בדיון הקודם, גופים שלא מדברים אחד עם השנה וזאת הבעיה הגדולה שלנו.
<בני סימן טוב: משרד החקלאות לא מדבר עם המשטרה.
<בני סימן טוב: המשטרה הירוקה לא מדברת עם היחידה הסביבתית בטייבה.
<בני סימן טוב: חברים, תעזרו לנו.
<בני סימן טוב: יושב כאן ילד קטן וחמוד, גם לי יש בן קטן בן שלוש וחצי, אנחנו נחנקים.
<בני סימן טוב: אני לא יכול לשבת בשמונה בערב בבית שלי בצור יצחק.
<בני סימן טוב: אני בחור בריא, אני בן 39, שרתי בגולני, אתמול קיבלתי כאב ראש, היה לי קשה לנשום וכמעט התעלפתי.
<בני סימן טוב: מה יש לכם?
<בני סימן טוב: חברים זו בעיה.
<בני סימן טוב: הבעיות פה מופיעות, יש לעשות התאמות אדוני, לתקן את החוקים ולבצע אכיפה.
<בני סימן טוב: יש להקים גוף שיוביל את הדבר הזה ויעזור לנו.
<בני סימן טוב: אני מבקש שהנושא הזה יטופל וגם יהיה במעקב, תודה.
דוד אמסלם: בבקשה תתארו לנו מה אנחנו רואים במצגת.
<בני סימן טוב: אנחנו מתעדים, יש לנו רחפן שלנו של חברי ועד הפעולה, אנחנו מתעדים את השריפות.
<בני סימן טוב: אנחנו רואים כרגע שריפה מכפר פלמה שהגיעה לאזור תל אביב.
<בני סימן טוב: אגב, זה מתועד ובדוק.
<בני סימן טוב: אדוני יושב ראש הוועדה הערה אחת ששכחתי, יש דבר אחד שלא יעבור בשתיקה, זה דיווחי כזב של חלק מהאנשים שיושבים פה.
<בני סימן טוב: לא יכול להיות שייצאו מכתבים מגופים רשמיים, אני לא אנקוב בשמם כי אנחנו כרגע מנסים ללכת בדרך הטובה, לא יכול להיות שגוף ציבורי יגיד טיפלתי ואנחנו אחרי חודש נתעד שריפה והר בוער.
<בני סימן טוב: לא יקום ולא יהיה.
<בני סימן טוב: אנחנו נהפוך את הכיסאות של כולכם.
דוד אמסלם: תעצור, תעצור, תודה.
<יניב בלייכר: זאת מזבלת קלקיליה שבוערת במרץ.
<יניב בלייכר: אנחנו קיבלנו תשובות מאפריל, שהחל מחודש פברואר לא הוצתה אש במקום כלל.
<יניב בלייכר: אלה תמונות מחודש מרץ.
<יניב בלייכר: רבותי, זו לא פצצה גרעינית, זו שריפה.
<יניב בלייכר: זה אתר בדרום מערב קלקיליה.
<יניב בלייכר: כאשר פנינו למשרד הביטחון להבין מה קרה ואיך העניין טופל - קודם כל אסביר, שהריחות הורגשו בכל האזור, כפר סבא, כוכב יאיר, במשך לילה שלם ריח של גומי שרוף באוויר – וזאת התשובה שקיבלנו: לאחר פנייתנו לרשות הפלסטינית כובתה האש במקום.
דוד אמסלם: ראיתי, ראיתי, אתה יכול להמשיך.
<יניב בלייכר: אז אני רוצה להראות לכם איך האש כובתה.
<יניב בלייכר: אתם יכולים לראות את האש למטה ובצד ימין אתם יכולים לראות כבאית של הרשות עוזבת את המקום כשהאש כבויה.
<יניב בלייכר: האש בערה כל הלילה.
<יניב בלייכר: אנחנו קיבלנו מוועד הפעולה דיווחים מאנשים בצרען וקדימה, מרחק של עשרות קילומטרים מהמקום, שפתחו חלונות בבוקר והריחו בשמונה בבוקר ריח של גומי שרוף.
<יניב בלייכר: ככה זה נראה אחרי, אפשר לראות שם באמצע את האתר, ליד עמדת צה"ל, עמדת צה"ל נמצאת שם 50 מטר משם, פילבוקס של צה"ל.
<יניב בלייכר: אפשר לראות צמידים על הכביש שנועדו לחסום את הכבאיות שלא יוכלו להתניע.
<יניב בלייכר: רגע, אדוני היושב ראש, לא סיימתי, עוד דבר חשוב.
<יניב בלייכר: הפתרונות: צריך שיהיה גוף מרכזי שאחראי על תיאום.
<יניב בלייכר: אני רוצה להזכיר פתרונות ניטור.
דוד אמסלם: לא, לא, מספיק, ראיתי, תודה רבה.
דוד אמסלם: ניתן לאביבה מנצור, בבקשה.
<אביבה מנצור: אנחנו רואים כאן את הרכס העליון של השטח שבין כוכב יאיר לצופים.
<אביבה מנצור: יושב כאן בני אלבז קמ"ט איכות הסביבה, נהנה מחיבה וחיבוקים, אני מוכרחה לומר לכם כמי שעוקבת יום יום במהלך שנה וחצי, עם תמונות ותיעוד של מה שנעשה בשטח, זו טרגדיה כי מה שקורה בפועל, שטח של 1,000 דונם של חבל ארץ ירוק הפך למטמנת אשפה, חומרים מסוכנים, פסולת בניין, אסבסט, אספלט, כל מה שרק ניתן לזהם את הקרקע.
<אביבה מנצור: המים שלנו, הקרקע שלנו, החל מדצמבר 2015 אלפי משאיות נכנסות יום יום ושופכות פסולות נוראית.
<אביבה מנצור: המצב הוא בלתי נסבל, אתם רואים דוגמאות ממאות תמונות.
דוד אמסלם: אני מבקש בקצרה, זה לא נושא הדיון, אל תיכנסו לפרטים, זה פחות חשוב, נקיים דיון אחר עם הפרטים.
<אביבה מנצור: בצד ימין אתם רואים שביל, זה שביל עפר, נראה כמו אספלט, נכון?
<אביבה מנצור: ובכן לא, אלה שמנים שלא נספגים.
<אביבה מנצור: כל המשאיות שנכנסות שפכו שמנים כדי שלא יהיה אבק.
<אביבה מנצור: אתמול הייתי בשטח עם עוד כמה אנשים וצילמנו את השטח, כל השטח הפך להיות לכאורה עם חמרה.
<אביבה מנצור: כל הפסולת כוסתה על ידי חמרה, ערימות של חמרה מובלות לשטח.
<אביבה מנצור: המצב הוא בלתי נסבל.
<אביבה מנצור: שימו לב לפסולת שיש שם, אתם רואים דוגמאות ממאות תמונות שצולמו בשטח.
דוד אמסלם: אביבה, הבנתי את הרעיון.
<אביבה מנצור: אני רק רוצה שתראה את הטרקטור.
<אביבה מנצור: השופל הזה שרואים בצד ימין, אתם רואים אותו בקטן, זה השופל שאחרי ששמים את כל המזהמים, הטרקטור עובר ומכסה אותו באדמת חמרה וזה מתחת לבתים שלנו.
<אביבה מנצור: דבר מאוד משמעותי, כל המאזן האקולוגי מופר וההפרה של המאזן האקולוגי בשטח, משמעותה, כל בתי הגידול של בעלי החיים בורחים מהמקום.
<אביבה מנצור: היום אנחנו מותקפים על ידי שפני הסלע, אתם יודעים שהם נושאים את הטפיל שנקרא לישמניה.
<אביבה מנצור: נחשים עולים אל מסלעות הבתים.
<אביבה מנצור: מי התהום שלנו מזוהמים לחלוטין ותושבי צור יגאל וצופים שותים ממי התהום.
<איילה תמרי: אנסה לסכם בדקה.
<איילה תמרי: אנחנו מדברים כאן על פסולת.
<איילה תמרי: פסולת יש לה הגדרה בחוק.
<איילה תמרי: חוק הניקיון אומר, פסולת בניין או פסולת גושית, שארי חומרים המשמשים לבנייה או שמשתמשים בהם בקשר לעבודות בנייה לרבות ערימות אדמה וחלקי הריסות של מבנים.
<איילה תמרי: כל זה נמצא בתוך המשאיות שמגיעות בשיירות לאורך כל היום, אחת אחרי השנייה, משאיות כפולות משא שהופכות את הערימות של החול, מכסות את זה בחמרה, שופכות, מיישרים את עם הטרקטור שוב ושוב, איך אני קוראת לזה?
<איילה תמרי: ופלה.
<איילה תמרי: האזור הזה מוגדר על ידי המשרד לאיכות הסביבה בעל רגישות קיצונית מבחינה הידרולוגית ורגישות גבוהה מבחינות אחרות, כולל המסלע.
<איילה תמרי: המסלע הזה הוא גיר קשה, סדוק, מלא מערות.
<איילה תמרי: המים שזורמים שם יורדים במהירות בלי להסתנן בדרך וכבר בעומק של 30-40 מטר נמצא האקוויפר.
<איילה תמרי: אקוויפר ההר, במקרה הזה אקוויפר הירקון.
<איילה תמרי: כמובן השיירות באות ממערב, ממלאות את הוודאיות.
<איילה תמרי: בסופו של דבר מי הגשמים ימשיכו לזרום במורד, הם ימשיכו לזרום הלאה, יגיעו לאן שיגיעו ויזהמו הכול בדרך.
<איילה תמרי: יש חומרים מסוכנים - - -
דוד אמסלם: תאמיני לי, אני מבין קצת יותר מהר ממה שאת חושבת.
דוד אמסלם: הבנתי שיש שם בעיה של מים, הבנתי שיש בעיות אקולוגיות, בעיה של כל עולם החי, בעיה של אסבסט, מי תהום ועוד.
<איילה תמרי: ישנה הכחשה מוחלטת מטעם הרשויות.
<יעקביאן מרים: אנחנו גרים באזור מוכה אסון מבחינה אקולוגית ובריאותית.
<יעקביאן מרים: הצבא הוא הריבון בשטח, הצבא חייב לקחת אחריות על הבריאות של התושבים.
<יעקביאן מרים: זה לא רק צופים, זה כל האזור.
<יעקביאן מרים: אנחנו מרגישים שטרור אקולוגי לא פחות חמור מטרור מחבלים, אנחנו מתים לאט לאט ואצלנו יש מכת סרטן, השכן שלי חולה, ממש לא בא לי להיות הבאה בתור וגם לא הילדים שלנו.
<יעקביאן מרים: זה מוכח, שריפות הפסולת ידוע, מוכח בריאותית שזה מזיק לנו.
<יעקביאן מרים: אחד הנזקים המידיים זה אסטמה וקשיי נשימה.
<יעקביאן מרים: בגן של הילד שלי, חצי מילדי הגן עם אסטמה וקשיי נשימה.
<יעקביאן מרים: כשאני לוקחת אותו לגן מריחים את הרעל באוויר.
<יעקביאן מרים: אפשר להגיד הרבה על חירבה ציר שסגורה, אבל בלילות הרוח מזרחית, זה עדיין בוער ובלילות זה מגיע אלינו ואנחנו לא יכולים לפתוח כמעט כל שעות היממה.
<יעקביאן מרים: אנחנו יוצאים מהיישוב ויוצאים מהעיר לעבוד אבל אנחנו מרגישים שהפקרנו את הילדים שלנו באזור מסוכן כי הם אלה שנשארים ביישוב, אנחנו הולכים לנשום אוויר קצת יותר נקי אבל הם נשארים פה וכל היום סופגים את הרעל הזה, אם ביום מקלקיליה, בלילה מג'יוס, לפעמים מנבי אליאס, לפעמים מכפר פאלמה בצפון.
<יעקביאן מרים: אדוני היושב ראש, יש מעט מאוד מוקדים, כמה מוקדים בודדים שמזיקים לכל האזורים שלנו.
<אילן שדה: אני רוצה לומר, זה קיים גם בצפון השומרון, ברטעה וצריך לומר שזו תופעה, המשך של גניבה, גונבים כבלים של חשמל ומדליקים כדי לנצל את הברזל ועוד ועוד דברים.
<אילן שדה: יש לזה השלכות נוספות.
<אילן שדה: בי"ת, יש תופעה נוספת, יעל הסבירה שהיתה אצלנו שריפה גדולה של גזם והזמנו את מכבי האש, את לוחמי האש.
<אילן שדה: הם אמרו, אין סכנת חיי אדם, באו, ראו שאין סכנה, הסתלקו ולא היו מוכנים לכבות את השריפה.
<אילן שדה: לקח לנו זמן, כיבינו את זה עם עפר אבל זה לא יכול להיות שכיבוי האש לא יהיה חלק מהפתרון.
<יוסי דגן: אסכם את הדברים.
<יוסי דגן: קודם כל, יש לנו בהרבה מקומות שריפות, בוודאי בתחום הרשות הפלסטינית, בנפת קלקיליה.
<יוסי דגן: יש כאן דפוס של עבריינות שיטתית ממוסדת מהרשות הפלסטינית, יש כאן טרור סביבתי מובהק.
<יוסי דגן: יש לי למה להשוות לנפות אחרות בגזרה.
<יוסי דגן: פה זה דבר חריג מאוד, יש לי תושבים חולים, אני כראש רשות לא יכול להסתכל להם בעיניים ולהגיד להם שזה לא בגלל הדבר הזה.
<יוסי דגן: לגבי הוויכוח העובדתי שהיה כאן, בני אלבז והמינהל כן באים לטפל אבל הטיפול כרגע הוא טיפול של לתפוס זבוב זבוב, יתוש יתוש.
<יוסי דגן: הטיפול לא קיים ברמה של ליבש את הביצה וזו בקשתנו.
<אביבה מנצור: אצלנו זו הכחשה מוחלטת.
<שימי אליאל: עבודות בסדרי גודל כאלה שדיברנו דורשות היתר.
<שימי אליאל: אני מבקש דיון נפרד.
יעל גרמן: אני רוצה לדבר על השריפות.
יעל גרמן: אני מודעת לבעיה וגם באתי מקרוב כדי לראות.
יעל גרמן: מה שהתפלאתי, בדיון שהיה במשרד לאיכות הסביבה התברר, שלמעשה קשה לאכוף מכיוון שאין חוק שאוסר הבערת פסולת.
יעל גרמן: אז אני רוצה לומר לך אדוני היושב ראש - - -
<איילה תמרי: יש צו אלוף שאוסר.
יעל גרמן: אנחנו ניסחנו הצעת חוק שמדברת על כך שאסור להבעיר פסולת.
יעל גרמן: יותר מזה, הצעת החוק מטילה אחריות גם על בעל המקום.
יעל גרמן: אלא מה, שמשרד המשפטים לא תומך בזה וזה בלשון המעטה.
יעל גרמן: זאת ההזדמנות לבוא ולומר, שאני מבקשת שמשרד המשפטים יתמוך בהצעת החוק משום שזאת הדרך להביא את העבריינים לדין.
דוד אמסלם: בסיכום אני אגיד מה אנחנו נעשה.