GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוד אמסלם: אנחנו לוקחים את 90 מיליון השקל, לוקחים את כל בעלי זכות ההצבעה, מחלקים את 90 מיליון השקל בזה, ואז זה המפתח.
דוד אמסלם: המודד לכל אחד בעצם עולה בהתאם.
יואב בן צור: מה יקרה אם נשאר כסף בסעיף של ראשי הערים?
יואב בן צור: זה יעבור למפלגות?
דוד אמסלם: בגדול, אותו הסיפור אצל ראשי הערים.
דוד אמסלם: עכשיו, זה רק יתוקצב דרך המפלגות בכל מקרה כדי לא לייצר עוד מנגנון.
דוד אמסלם: זה יתוקצב - - -
חמד עמאר: ואם ראש רשות, שהוא מתמודד באופן עצמאי?
<גלעד קרן: אז הוא חייב לרוץ עם רשימה.
חמד עמאר: - - - ברשימה.
<גלעד קרן: חייב לרוץ עם רשימה.
<קריאה: חייב לרוץ ברשימה.
<קריאה: הוא מתקרב לרשימה.
חמד עמאר: ואם הרשימה שלו לא עוברת את אחוז החסימה?
<גלעד קרן: אז זו אחת הסוגיות - - -
דוד אמסלם: זה דבר שבעצם עוד מעט נטפל בו גם.
דוד אמסלם: אבל בגדול, - - - מה שנקרא נקודת קצה.
דוד אמסלם: אין ראש עיר שהוא נבחר כראש עיר ולא מכניס מנדט.
<יאיר רביבו: אבל החוק נתן לזה אפשרות.
יואב בן צור: מה, יש מציאות כזאת.
יואב בן צור: מה.
דוד אמסלם: יש ראש עיר שרץ בלי רשימה.
<גלעד קרן: לא, אין - - -
<קריאה: הוא חייב - - -
חמד עמאר: חייב רשימה, אבל - - -
יואב בן צור: חייב רשימה, אבל הוא לא עובד בשביל הרשימה.
יואב בן צור: הוא דואג שלא ייבחרו - - -
<קריאה: - - - בדיוק על זה אני רוצה - - -
<יאיר רביבו: אדוני היושב ראש, יש תקדים שראש עיר לא נבחר – שמים אותו אחד בנוסף למועצה.
<יאיר רביבו: אבל פה יש חידוש, שלראשונה הוא יקבל כסף.
<יאיר רביבו: לראשונה, הוא יקבל כסף.
דוד אמסלם: אמרנו: החוק אומר שראש עיר צריך לרוץ כשהוא בעצם ראש הרשימה.
דוד אמסלם: עכשיו, במידה והוא נבחר לכאורה והרשימה לא הכניסה אף מנדט, אז כאילו המועצה מגדילה את עצמה בעוד - - -
<קריאה: בעוד אחד.
דוד אמסלם: עכשיו, יש כאלה שעושים את הטריק הזה.
דוד אמסלם: - - - מובנה.
דוד אמסלם: הרי, לדעתי, ראש עיר, אם הוא לא מקבל מנדט אחד, בוודאי הוא לא ייבחר להיות ראש עיר.
יואב בן צור: לא, מה הקשר?
חמד עמאר: מה הקשר?
יואב בן צור: לא קשור, אדוני היושב ראש.
דוד אמסלם: רבותיי, אני אומר לכם מה התפיסה שלי, מה הקשר.
<יאיר רביבו: יש לו הוצאות לרשות.
דוד אמסלם: בעיקרון, אם הוא לא כל כך אהוד, אז בוודאי שהוא לא זה, אבל יש כאלה שעושים את הטריק.
<יאיר רביבו: זה קרה רק פעם אחת במדינה.
יואב בן צור: פעם אחת.
<יאיר רביבו: חבר'ה, זה נדיר.
<יאיר רביבו: זה קרה פעם אחת במדינה - - -
יואב בן צור: לא נכון.
<קריאה: זה קרה 30 פעמים - - -
דוד אמסלם: יש מגזרים שמתמחים בזה.
<קריאה: - - - שעושים את זה באופן - - -
חמד עמאר: חבר'ה, במגזר הלא יהודי, אותם ראשי רשויות - -
דוד אמסלם: במגזר הלא יהודי – כן, יש אנשים שמתמחים בזה.
דוד אמסלם: עזוב אותך.
חמד עמאר: - - יש להם אהדה גדולה והם רצים בלי רשימה.
חמד עמאר: מצטרפים - - -
דוד אמסלם: חבר הכנסת חמד עמאר, עזוב, נו.
דוד אמסלם: אנחנו לא ילדים קטנים ולא נולדנו אתמול.
דוד אמסלם: במגזר הלא יהודי זה קורה הרבה.
דוד אמסלם: זה כדי להגדיל את המועצה בעוד אחד, וזה הטריק שלהם.
דוד אמסלם: ראש עיר, בסופו של דבר, הוא מנהיג ציבור.
דוד אמסלם: רוב העיר תומכת בו אם הוא נבחר, בגלל שמישהו צריך לתמוך בו.
דוד אמסלם: עכשיו, בדרך כלל, אם זה היה הולך build in אז היו תומכים גם ברשימה שלו, אבל הם עושים את הטריק הזה וזה בסדר, זה חוקי.
דוד אמסלם: כל עוד זה חוקי אין בעיה.
דוד אמסלם: דרך אגב, אני הייתי אומר: ראש עיר שלא נבחר עם רשימה, אז הוא לא יהיה ראש עיר.
דוד אמסלם: אז היית רואה מי מתוך כל זה נעלם.
<אריאל יוצר: אנחנו הצענו לזה - - -
דוד אמסלם: אני כרגע נכנס למימון.
דוד אמסלם: אני לא בא עכשיו להסדיר את חוק הבחירות.
חמד עמאר: זו הנקודה העיקרית.
דוד אמסלם: עכשיו, אנחנו הולכים להסדיר את חוק המימון.
דוד אמסלם: לכן, אני אומר: בגדול, אלה הסכומים שידובר עליהם.
דוד אמסלם: זה המתווה.
דוד אמסלם: ועוד מעט אנחנו נדבר גם על הנקודה הזאת.
דוד אמסלם: בבקשה, אז בואו נתחיל בהקראה.
אוסאמה סעדי: אז אולי תסביר לנו בדיוק את - - -
אוסאמה סעדי: גם מבחינת ראש העיר – מתי הוא מקבל, מה הוא מקבל.
דוד אמסלם: היות ובעצם זה היה חלק במשא ומתן בינינו לבין משרד האוצר, אז קודם כל אלה הסכומים שאנחנו מדברים עליהם.
דוד אמסלם: בא משרד האוצר ואמר: רבותיי, יש לנו בעיה עם הכסף כרגע בתזרים – מה שנקרא תקציב המזומנים – לתקציב 2018-2017.
אוסאמה סעדי: אבל אין בחירות ב-2017.
דוד אמסלם: ב-2018.
<אריאל יוצר: ב-2018.
<אריאל יוצר: אוקטובר 2018.
חמד עמאר: מה, יש בעיה - - -?
<אריאל יוצר: ב-2018, כמו שאמר היושב ראש.
דוד אמסלם: כן, בתקציב.
דוד אמסלם: התקציב, עכשיו-עכשיו.
דוד אמסלם: בתקציב הזה הם צפופים.
דוד אמסלם: הם בנו על זה שבעצם הם דוחים את כל הצעת החוק והם מייצרים לעצמם, כמו שהם עשו בעבר.
דוד אמסלם: אין להם כלום.
דוד אמסלם: אז הם חסכו 240 מיליון שקל.
דוד אמסלם: אנחנו, בסופו של דבר, סיכמנו איתם – לא חשוב כרגע איך, כמה ולמה.
דוד אמסלם: כמה מכות כאילו הלכנו – אבל בגדול, 150 מיליון שקל, שהם לא לקחו אותם בחשבון.
דוד אמסלם: אז עכשיו הם צריכים את המקורות.
דוד אמסלם: אז צריך לתקצב אותו.
דוד אמסלם: אז כאן בעצם סיכמנו שחלק מהתוספת תבוא לידי ביטוי בתקציב 2019.
חמד עמאר: איך זה עוזר אם הבחירות ב-2018?
חמד עמאר: איך זה עוזר?
<יאיר רביבו: עוזר להם תזרימית, למדינה.
<אריאל יוצר: בטח שזה עוזר.
חמד עמאר: - - - בחירות ב-2018 - - -
<קריאה: - - - מה זה ייתן לי?
דוד אמסלם: בכל מקרה, זה בנובמבר 2018.
דוד אמסלם: עכשיו, ממילא, חלק מהכסף אתה מקבל אחרי ביקורת המדינה וכולי וכולי, ועד שיגישו את הדו"חות.
דוד אמסלם: ואם זה לא עוזר לך, אז אל תיקח.
<תומר רוזנר: רק התוספת - - -
דוד אמסלם: מה זאת אומרת מה זה עוזר?
דוד אמסלם: ואם אני אומר לך שאתה מקבל את זה בעוד חודשיים במקום לקבל את זה עכשיו?
<קריאה: לא לקבל - - -
דוד אמסלם: וחלק.
דוד אמסלם: מה שהם מקבלים עד היום – יקבלו.
<תומר רוזנר: במועד.
דוד אמסלם: במועד.
דוד אמסלם: מה שהם מקבלים עד היום בחוק – יקבלו.
דוד אמסלם: התוספת, חלקה תהיה ב-2018 - - -
<גלעד קרן: תשולם.
דוד אמסלם: תשולם.
דוד אמסלם: חלקה תשולם ב-2019 בפרופורציות קצת אחרות.
דוד אמסלם: זאת אומרת, בכל מקרה מצבם ישופר יחסית להיום.
אוסאמה סעדי: לעומת המצב היום, אני הבנתי - - - יותר גבוה ממה שעכשיו - - -
דוד אמסלם: אם החוק לא היה עובר, אז זה היה נשאר כמו שהיום.
יואב בן צור: איך יכול להיות?
חמד עמאר: הייתה מתבטלת הוראת שעה והיה עובר ל-60 שקלים - - -.
חמד עמאר: אני אישית הייתי מציע - - -
יואב בן צור: איך יכול?
יואב בן צור: סליחה, אדוני היושב ראש, איך יכול להיות - - - ששילמו יותר?
יואב בן צור: היו מערכות בחירות, במקומות מסוימים, ששילמו כבר 60 שקלים.
יואב בן צור: שילמו 60 שקלים.
<תומר רוזנר: מה זה "60 שקלים"?
יואב בן צור: מה "לא"?
חמד עמאר: לא, לא, לא.
חמד עמאר: אדוני, שיימשכו את החוק.
דוד אמסלם: מאיפה אתה מביא את זה?
חמד עמאר: שלא ימשיכו עם הוראת השעה.
חמד עמאר: שיימשכו את החוק.
דוד אמסלם: חבר הכנסת חמד עמאר, לא הבנתי.
דוד אמסלם: שיימשכו את החוק?
דוד אמסלם: תמשוך את החוק.
חמד עמאר: הנה, ימשוך.
דוד אמסלם: הוא לא רוצה למשוך - - -
חמד עמאר: אז יהיו לו 70 שקל.
דוד אמסלם: אבל מה ההצעה?
חמד עמאר: אם לא היו מביאים את החוק, היינו נשארים עם 40 שקל.
חמד עמאר: לא היינו נשארים עם - - -.
חמד עמאר: היינו הולכים עם 70 שקלים.
אוסאמה סעדי: בבחירות האחרונות כמה היה פר מצביע?
דוד אמסלם: אמרתי לך: 42 שקלים.
<יאיר רביבו: 42 שקלים.
חמד עמאר: 42 שקלים, כי הייתה הוראת שעה.
חמד עמאר: והוראת השעה מסתיימת עכשיו.
חמד עמאר: ואם הם לא רוצים להביא את החוק עכשיו, אז הוראת השעה מתבטלת ואז אנחנו - - -.
חמד עמאר: אז שיימשכו את החוק.
יואב בן צור: כן?
יואב בן צור: אבל היו בחירות פרטניות.
יואב בן צור: היו כמו בית שמש.
יואב בן צור: היו בחירות פרטניות, כמו בבית שמש, שקיבלו 60 שקלים.
דוד אמסלם: יכול להיות שבבית שמש קיבלו 60 שקלים?
<תומר רוזנר: לא הגיוני.
דוד אמסלם: אנחנו לא מכירים.
<גלעד קרן: היו בחירות חוזרות.
<תומר רוזנר: בסדר, אבל 60 שקלים?
<קריאה: 74 שקלים.
: לא 60 שקלים.
יעקב אשר: יש פה 74 שקלים ו-42 שקלים.
<יאיר רביבו: והפער הזה זה 250 מיליון שקל.
<יאיר רביבו: משרד האוצר אומר: אין כסף, בואו נגיע לפשרה.
<יאיר רביבו: זה הסיפור.
<יאיר רביבו: נו, מה.
דוד אמסלם: זה המתווה בגדול.
דוד אמסלם: חבר'ה, אני מבקש להתחיל בהקראה.
<גלעד קרן: פרק י"ב: שונות.
<גלעד קרן: סעיף 177 – תיקון חוק הרשויות המקומיות (מימון בחירות).
<גלעד קרן: "בחוק הרשויות המקומיות (מימון בחירות), התשנ"ג-1993 (בפרק זה – חוק הרשויות המקומיות).
<גלעד קרן: (1) בסעיף 3, במקום "33 שקלים חדשים" יבוא "56 שקלים חדשים"".
<תומר רוזנר: נעצור כאן.
<תומר רוזנר: מה שנאמר כאן הוא נכון.
<תומר רוזנר: כלומר, על פי הנוסחה הרגילה שמופיעה בחוק המקורי, הסכום המקורי הוא 33 שקלים, כשהוא מוצמד למדד מאז.
<תומר רוזנר: ולפי חישובים של הצמדה למדד מאז, הוא צריך להגיע היום לכדי 73 שקלים, 74 שקלים.
<תומר רוזנר: הממשלה הציעה בהצעת החוק המקורית להקטין את הסכום ל-42 שקלים באופן שיצמצם את התקציב המוקדש לבחירות בכ-230 מיליון שקל מהתשלום שהיה צריך להיות משולם אילו לא היה מבוצע השינוי הזה.
<תומר רוזנר: כפי שאמר יושב ראש הוועדה, הסיכום היה בין הממשלה לבין יושב ראש הוועדה שהמימון לא יופחת בכל הסכום הזה, לגבי הרשימות, אלא בסכום קטן יותר, כך שעל הסכום הקיים היום יתווספו 90 מיליון שקל בסך הכול.
<תומר רוזנר: החישוב שאנחנו ערכנו מגיע לכדי 55 שקלים או 56 שקלים, ופה צריכים כמובן לקבוע את הסכום.
<תומר רוזנר: אני חושב שאין מחלוקת לגבי הסכום הזה, בהינתן התוספת שעליה סיכמתם, זה הסכום שעליו מדובר: 56 שקלים, 55 שקלים או 57 שקלים.
<תומר רוזנר: את זה משרד האוצר ייתן את הנתונים ולפי זה צריכים לקבוע את הסכום.
דוד אמסלם: אז בואו נסכם את הנקודה הזאת.
דוד אמסלם: מר אריאל יוצר, אני מבקש שתשב גם עם מר מאור חמו ותעשו fine tuning למספרים.
<אריאל יוצר: יש לי נתונים מוחלטים.
<אריאל יוצר: אני יכול להראות אותם.
דוד אמסלם: תראו רק שאתם לא טועים.
דוד אמסלם: בגדול, אין פה אידיאולוגיות.
<אריאל יוצר: מ-55 שקלים.
דוד אמסלם: רק תבדקו שבסך הכול אנחנו לא טועים במספרים וזה נשאר אותם סכומים שדיברנו עליהם מבחינת הטוטאלי, האגרגציה שלהם – 90 שקלים.
דוד אמסלם: בסדר, מר מאור חמו?
<מאור חמו: בסדר.
<גלעד קרן: (2) בסעיף 4(א), בהגדרה "המדד היסודי", במקום "תחילתו של חוק זה" יבוא "יום א' בכסלו התשע"ז (1 בינואר 2017), ואם החליטה הוועדה הציבורית כאמור בסעיף 4א להגדיל את הסכום של יחידת החישוב לפי הסעיף האמור – המדד שפורסם לאחרונה לפני יום קבלת ההחלטה"".
<גלעד קרן: (3) "בסעיף 4א, במקום "הודעה על כך תפורסם ברשומות" יבוא "בלי לגרוע מכלליות הסמכות הנתונה לה כאמור, לקראת מועד עריכתן של בחירות כלליות, כאמור בסעיף 4 לחוק הבחירות, ולא יאוחר משנה לפני אותו מועד, תבחן הוועדה הציבורית ותחליט אם להגדיל את הסכום של יחידת החישוב ובכמה; החליטה הוועדה הציבורית להגדיל את סכום יחידת החישוב לפי סעיף זה, תפרסם הודעה ברשומות על סכום יחידת החישוב המוגדל".
<תומר רוזנר: אני אסביר את שני הסעיפים האחרונים.
<תומר רוזנר: אז הסעיף הראשון בעצם מבטיח שהסכום החדש שייקבע – 55 שקלים או מה שייקבע.
<תומר רוזנר: 55 שקלים נגיד – יוצמד מה-1 לינואר 2017 כהצמדה למדד.
<תומר רוזנר: עכשיו, פה יש שאלה שאתם צריכים להכריע בה.
<תומר רוזנר: החוק קובע ונאמר בו במפורש שהסכום הזה יוצמד למדד כך שרק במקרה של עליית מדד; לא כתוב רק.
<תומר רוזנר: כתוב: במקרה של עליית מדד הוא יוצמד.
<תומר רוזנר: זאת אומרת, הכוונה המקורית הייתה כנראה שלא תהיה ירידה.
<תומר רוזנר: אם המדד יורד, הסכום לא יורד.
<תומר רוזנר: בחוות דעת שניתנה לפני כשנה על ידי המשנה ליועץ המשפטי לממשלה, פורש המונח עלייה ככולל ירידה.
<תומר רוזנר: וכך שבכל מקום שמופיע בחקיקה "עליית מדד", תיחשב גם ירידה.
דוד אמסלם: אז פה, לטובת העניין, כאן אנחנו נתקן את זה: עליית המדד היא רק בעלייה, ובמידה ויש סטגנציה, מה שנקרא, אז אנחנו משאירים את זה - - -
<תומר רוזנר: בסכום קבוע.
<תומר רוזנר: אז אנחנו נצטרך להוסיף תיקון בנושא הזה שיבהיר את העניין הזה.
<תומר רוזנר: עכשיו, לגבי הוועדה הציבורית.
<תומר רוזנר: יש בחוק המקורי והיא לא משתנה כאן; יש ועדה ציבורית שהיא יכולה, אם מוצגים בפניה נתונים מתאימים, לקבוע שהיחידה תוגדל מעבר לעליית המדד.
<תומר רוזנר: עד היום, בנושא הזה, הוועדה הציבורית לא החליטה; מאז שהחוק חוקק, לא החליטה להגדיל את הסכום מעבר לעליית המדד.
דוד אמסלם: היועץ המשפטי תומר רוזנר, עזוב את זה.
<תומר רוזנר: זה תיקון בחוק.
<תומר רוזנר: זה מה שהממשלה מציעה.
אוסאמה סעדי: היועץ המשפטי תומר רוזנר, הוועדה הציבורית מתייחסת גם לסכום הבסיסי או רק - - -?
<תומר רוזנר: לסכום הבסיסי.
<תומר רוזנר: בדיוק לזה היא מתייחסת.
<תומר רוזנר: מה שהממשלה מציעה כאן זה שני שינויים לחוק הקיים בהקשר הזה.
<תומר רוזנר: אחת, הוועדה הציבורית תהיה חייבת לבחון את הגדלת הסכום מידי בחירות.
<תומר רוזנר: שתיים, היא יכולה לעשות את זה עד שנה לפני הבחירות.
<תומר רוזנר: זאת אומרת, יש פה הטלת חובה - - -
<עמי ברקוביץ': חייבת לעשות את זה, לא שהיא יכולה.
<תומר רוזנר: אמרתי - - -
<עמי ברקוביץ': חייבת.
<תומר רוזנר: יש פה הטלת חובה וקביעת המועד לקיום החובה הזאת, עד שנה - - -
דוד אמסלם: מי הציע את זה בממשלה?
<תומר רוזנר: משרד המשפטים הציע.
יואב בן צור: בבחירות בבית שמש קיבלו 72 שקלים.
<יאיר רביבו: אין מצב.
<תומר רוזנר: יש מצב ותיכף אני אסביר מה קרה בבית שמש.
יואב בן צור: מה קרה בבית שמש שהעלו ל-72 שקלים?
דוד אמסלם: אבל למה אתה מביא לי כל הזמן את בית שמש?
יואב בן צור: למה לא? זו דוגמה של הבחירות האחרונות.
דוד אמסלם: תקשיב, בבית שמש, מה שקרה, שכנראה הם נכנסו לתפר.
<גלעד קרן: בדיוק.
דוד אמסלם: שהחוק בינתיים הסתיים - - -, אז הם נכנסו בדיוק - - -
<תומר רוזנר: - - - בחירות חוזרות.
דוד אמסלם: אתה מבין, היו להם בחירות חוזרות.
דוד אמסלם: אז לכן לא היה מי שייתקן את זה.
: זה התפר שהם מתכוונים אליו גם עכשיו.
<קריאה: אולי בגלל זה עלו.
דוד אמסלם: הם הרוויחו - - -
: מתקדמים לתפר הזה עכשיו גם כן.
דוד אמסלם: דרך אגב, בבקשה.
אוסאמה סעדי: אני לא הבנתי.
אוסאמה סעדי: היועץ המשפטי תומר רוזנר, אתה אומר שבמצב היום, הוועדה הציבורית לא קובעת את הסכום הבסיסי.
דוד אמסלם: אומר היועץ המשפטי תומר רוזנר: הוועדה הציבורית קובעת.
דוד אמסלם: אלא מאי?
דוד אמסלם: היא קבעה לפני איזה 13 שנה ושכחה להתכנס עוד פעם.
דוד אמסלם: ויצרה איזשהו מנגנון של הצמדה, שבגינו הגענו ל-72 שקלים.
דוד אמסלם: זה לא סתם הגענו ל-72 שקלים ולא ל-80 שקלים.
דוד אמסלם: אחרת, זה היה עגול.
דוד אמסלם: עכשיו, מציע משרד המשפטים - - -
אוסאמה סעדי: שזה יהיה חובה עכשיו.
דוד אמסלם: דרך אגב, חובה אחת לפני כל בחירות.
דוד אמסלם: שנה לפני הבחירות.
<תומר רוזנר: - - - לפני הבחירות.
דוד אמסלם: אני חושב שזה נכון, כדי שלא יקרה עוד פעם מצב כזה שנגיע עוד פעם, 15 שנה - - -
אוסאמה סעדי: ממי מורכבת הוועדה הציבורית?
<עמי ברקוביץ': שופטת בית המשפט העליון בדימוס וממנה אותה היושב ראש - - -.
<עמי ברקוביץ': זו הוועדה של חוק מימון מפלגות.
<עמי ברקוביץ': זאת אותה ועדה.
<מירה סלומון: מימון מפלגות.
<מירה סלומון: זאת אותה ועדה.
דוד אמסלם: אני מברך על כך.
דוד אמסלם: אתם מסכימים עם זה - - -?
<תומר רוזנר: עכשיו אנחנו עוברים לנוסחה החדשה שעניינה המימון לראש הרשות.
<גלעד קרן: (4) "בסעיף 7 – (א) בסעיף קטן (א) – (1) הרישא תסומן "(1)", ופסקאות (1), (2) ו-(3) יסומנו "(א)", "(ב)" ו-"(ג)" בהתאמה.
<גלעד קרן: (2) אחרי פסקה (1) יבוא: (2) נוסף על המימון לפי פסקה (1), סיעה או רשימה שמועמד מטעמה הוא מועמד לראש הרשות בבחירות לפי סעיף 3 לחוק הבחירה הישירה, זכאית לקבל סכום מימון שהוא אחד מאלה: (א) נבחר המועמד לראש הרשות – 10% מסכום המימון על פי סעיף 6, אך אם קיבל המועמד שנבחר למעלה מ-60% מהקולות הכשרים – שישית מהסכום שיחסו לסכום המימון על פי סעיף 6, הוא כיחס שבין מספר הקולות הכשרים שקיבל למספר כלל הקולות הכשרים שניתנו למועמדים לראש הרשות.
<גלעד קרן: (ב) זכה המועמד בלא פחות מ-20% מהקולות הכשרים של הבוחרים – שישית מהסכום שיחסו לסכום המימון על פי סעיף 6, הוא כיחס שבין מספר הקולות הכשרים שקיבל המועמד למספר כלל הקולות הכשרים שניתנו למועמדים לראש הרשות.
<גלעד קרן: (ג) מועמד יחיד – 10% מסכום המימון על פי סעיף 6.
<גלעד קרן: (ב) בסעיף קטן (ב) – (1) בפסקה (1), במקום "סעיף קטן (א)(1) ו-(2)" יבוא "סעיף קטן (א), למעט (א)(1)(ג)".
<גלעד קרן: (2) בפסקה (3), בכל מקום, במקום "סעיף קטן (א)(3)" יבוא "סעיף קטן (א)(1)(ג)".
<גלעד קרן: (5) בסעיף 10(א), אחרי "7(א)(1)" יבוא "(א)"".
<תומר רוזנר: עכשיו אני אסביר את מה שכתוב.
<תומר רוזנר: ובכן, קודם כל, העיקרון שהנחה אותנו בגיבוש הנוסחה הוא שהנוסחה צריכה להיות פשוטה, ככל שניתן, ולהיצמד למנגנונים שכבר קיימים בחוק היום.
דוד אמסלם: דרך אגב, אני מודיע לחברי הכנסת:
דוד אמסלם: אני לא עושה הצבעות היום.
דוד אמסלם: ככה שמי שרוצה ללכת, חופשי ומשוחרר.
<תומר רוזנר: הנקודה הראשונה היא שהמימון לראש הרשות; זאת אומרת, אנחנו מדברים קודם כל על מימון לראש רשות בבחירות רגילות, בבחירות הכלליות שמתקיימות אחת לחמש שנים, שזה ממש המובן של מה שכתוב פה: סעיף 3 לחוק הבחירה הישירה.
<תומר רוזנר: זאת אומרת, בבחירות חוזרות, כמו בסיבוב שני, או בבחירות מיוחדות, שזה כאשר יש איזשהו אירוע שמחייב בחירות מיוחדות, יש כבר הסדר בחוק לנושא של המימון לאותן בחירות, ואנחנו לא מטפלים בו כאן.
<תומר רוזנר: יש כבר הסדר שמטפלים בו.
<תומר רוזנר: לגבי הבחירות הכלליות שמתקיימות אחת לחמש שנים, ההסדר המוצע מבוסס על העקרונות הבאים: העיקרון הראשון הוא שתוספת המימון תינתן באמצעות הסיעה או הרשימה שבראשה עומד המועמד לראש הרשות, וזאת מהטעם שאנחנו מעוניינים ליצור מנגנון פשוט ולא ליצור מנגנון נפרד שיחייב חשבונאות כפולה, מינוי רואה חשבון נוסף וכולי וכולי, דו"ח נוסף למבקר וכולי.
<תומר רוזנר: ולכן, בעצם המימון הנוסף יוזרם דרך הרשימה שבראשה עומד המועמד.
<תומר רוזנר: זה העיקרון הראשון.
<תומר רוזנר: העיקרון השני שהנחה אותנו בגיבוש הנוסחה הוא היצמדות לנוסחאות שקיימות בחוק לגבי מועמדים בבחירות לראש מועצה אזורית, שבהן גם יש בחירות כלליות מידי חמש שנים ושם רצים מועמדים לראש המועצה.
<תומר רוזנר: שם אין בחירות.
<תומר רוזנר: הבחירות למועצת המועצה אינן דומות לבחירות למועצת עירייה או למועצה מקומית, אלא הן מתנהלות בשיטה אחרת של מפתח יישובי – שכל ישוב שולח נציגים למועצה ושנבחרים בתוך היישוב ולא בשיטה של בחירות כלליות, כמו שנעשה בעיריות ובמועצות מקומיות.
<תומר רוזנר: אבל המימון שניתן שם הוא מימון שבעיקרון הוא 60% מהמימון הכללי שניתן לרשימות.
<תומר רוזנר: 60% מיחידת המימון כפול מספר הבוחרים הפוטנציאליים באותה מועצה אזורית.
<תומר רוזנר: כאן אנחנו לקחנו את הנוסחה הזאת והתאמנו אותה ל-60 מיליון שקל ויצאו המספרים הללו.
<תומר רוזנר: דברים נוספים שלקחנו מההסדר ההוא: אחד, שמועמד שקיבל פחות מ-20% לא יקבל מימון - - -
דוד אמסלם: שלא כל אחד יחליט שהוא רץ.
<תומר רוזנר: שלא כל אחד יחליט שהוא רץ.
<קריאה: אז שיהיו חסמים.
<תומר רוזנר: שיהיו חסמים כאלה ואחרים.
<תומר רוזנר: שניים, שגם מועמד יחיד זוכה במימון למרות שהוא מועמד יחיד, כי כך נהוג גם במועצות האזוריות - - -
אוסאמה סעדי: מה זה מועמד יחיד?
אוסאמה סעדי: בלי רשימה?
<גלעד קרן: מועמד שאין מולו מתחרים.
<תומר רוזנר: מועמד שאין מולו מתחרים.
<תומר רוזנר: כי גם הוא צריך לזכות עדיין ב-40% מהקולות בבחירות.
דוד אמסלם: כדי להביא אותם.
<תומר רוזנר: לכן, הסכומים שקיבלנו הם הסכומים האלה.
<תומר רוזנר: כמובן שמשרד האוצר צריך לבדוק אותם ולראות - - -
דוד אמסלם: זה מתכנס - - -
<תומר רוזנר: שזה מתכנס לסכומים.
<תומר רוזנר: כמובן שייתכן שבבדיקה כזאת הסכומים יכולים להשתנות לכאן או לכאן, אבל זה בעצם העיקרון שגובש.
אוסאמה סעדי: אז מה זה 10% מסכום המימון?
אוסאמה סעדי: זה פר - - -?
<תומר רוזנר: בוא ניקח דוגמה מספרית לצורך העניין: נניח ישוב של 10,000 תושבים שבו יש בחירות.
<תומר רוזנר: יש לנו מועמד שזכה ב-50% מהקולות, נניח, לצורך העניין.
<תומר רוזנר: הוא יקבל 10,000 כפול 55 שקלים.
<תומר רוזנר: הסכום שנקבע – נגיד, 55 שקלים - - -
אוסאמה סעדי: אותו סכום של - - -
<תומר רוזנר: חלקי 6, כפול אחוז הקולות שהוא זכה בהם.
אוסאמה סעדי: למה חלקי 6?
<יאיר רביבו: זה בין 10% ל-15%.
<תומר רוזנר: כדי להתכנס ל-60 מיליון שקל שעליהם - - -
<יאיר רביבו: שישית.
<יאיר רביבו: זה שישית.
<תומר רוזנר: לשישית.
<תומר רוזנר: עכשיו, אני אדגיש שבמסגרת ההכנה של ההצעה, מעבר לתרגום הניסוחי של המספרים, גם שקלנו את השיקולים של עקרונות הבחירות, ועל אף שהועלו בפנינו חששות שההסדר המוצע יגרום לפגיעה בשוויון ולדברים כאלה ואחרים, אף שלא יכולנו לשלול באופן מוחלט את האפשרות שישתמשו במנגנון הזה כדי ליצור רשימות פיקטיביות, כי יכולה להיות תופעה כזאת שבעצם מועמד יריץ שתי רשימות: רשימה אחת רגילה, שבה הוא יקבל את המנדטים, ורשימה שנייה שהיא לא תקבל מנדטים, אלא רק ראש העיר ייבחר באמצעותה.
<תומר רוזנר: תופעה שאנחנו מכירים אותה, היא קיימת היום ויש חשש מסוים שתתגבר.
<תומר רוזנר: יש חשש נוסף שעצם המימון הנוסף יגרום לכך שיהיו יותר מועמדים.
<תומר רוזנר: אני לא יודע אם זה חשש, אבל זה השפעה שעשויה להיות לעניין.
<תומר רוזנר: והדבר השלישי שאותו לקחנו בחשבון זה הטענה שתוספת המימון הזאת עלולה לפגוע בשוויון בין הרשימות, כך שרשימה שמריצה מועמד תקבל מימון ניכר יותר מרשימה שאיננה מריצה מועמד.
<תומר רוזנר: בבחינות שאנחנו ערכנו לעניין הזה מצאנו שעצם העיקרון שמועמד בבחירות צריך לקבל תוספת מימון – הוא העיקרון שהנחה את חברי הכנסת בבואם לבקש את העניין הזה ומהסיבות ששמענו אותן בישיבה הקודמת.
<תומר רוזנר: הפערים שנוצרים הם לא פערים כאלה שיוצרים, לדעתנו, חשש לפגיעה של ממש בשוויון, אם כי הפגיעה עשויה להיות, אבל הפגיעה היא לא כזו שמצדיקה הימנעות מאימוץ ההסדר המוצע.
<תומר רוזנר: זה ההסדר המוצע.
<תומר רוזנר: כמובן שכפי שאמרתי, המספרים צריכים להתכנס בהתאם לסיכום, והבחינה בעניין הזה נמצאת עדיין במשרד האוצר.
דוד אמסלם: מר אריאל יוצר.
<אריאל יוצר: כמה הסתייגויות לנוסח שהיועץ המשפטי תומר רוזנר הקריא.
<אריאל יוצר: כמובן שכמו שאתה תיארת את הדברים אכן אנחנו עומדים מאחורי ההסכמה - - -
דוד אמסלם: דרך אגב, אני רק רוצה להגיד לכם שנודע לי הבוקר שמשרד האוצר רושם את הסכום הזה עליי.
<אריאל יוצר: אתם צריכים להודות לו.
דוד אמסלם: כאילו ההסכם הקואליציוני איתי.
דוד אמסלם: כאילו הם צריכים להודיע.
דוד אמסלם: הם נתנו לי 150 מיליון שקל וחילקתי לכם אותם.
דוד אמסלם: אמיתי עכשיו, לא צוחק.
אוסאמה סעדי: אם אתה שווה 150 מיליון שקל, אז - - -
<קריאה: במשרד האוצר אתה מופיע ב-300 מיליון שקל, לא 150 מיליון שקל.
<קריאה: 300 מיליון שקל?
אוסאמה סעדי: איפה ה-150 מיליון שקל?
<מירה סלומון: להיפך, - - - להם 100 מיליון שקל.
<מירה סלומון: אחרת, היה רבע מיליארד שקל.
דוד אמסלם: אני חשבתי הפוך - - -
יואב בן צור: אם כבר רושמים, שיירשמו 200 מיליון שקל ונגמור.
דוד אמסלם: אני חשבתי שהם ירשמו שחסכתי להם 100 מיליון שקל.
דוד אמסלם: והם רשמו שאני הכנסתי אותם להוצאה של 150 מיליון שקל.
חמד עמאר: אתה ניסית לחסוך להם 100 מיליון שקל, ואנחנו לא אפשרנו את זה.
חמד עמאר: אנחנו לא נאפשר את החיסכון הזה.
יואב בן צור: אדוני היושב ראש, אם ככה, אנחנו ממש מוחים על זה ואני מציע שתחזור בך.
יואב בן צור: תחליט עכשיו שאנחנו מוסיפים גם לראשי הערים ומשאירים את ה-72 שקל ונגמור.
<אריאל יוצר: דרך אגב, רק קחו בחשבון שזה עבר קריאה ראשונה.
<אריאל יוצר: זה עבר קריאה ראשונה, מינוס 250 מיליון שקל, ועלה בעוד 150 מיליון שקל לאחר ההסדר עם יושב ראש הוועדה, ואני מקבל אותו לחלוטין, את כל המספרים - - - בסדר?
חמד עמאר: אתה יודע כמה עברו בקריאה ראשונה ואחרי זה ירדו לטמיון?
יואב בן צור: חוק ההסדרה עבר קריאה ראשונה.
יואב בן צור: נו, מה אתה עכשיו?
<אריאל יוצר: אני ממשיך.
<אריאל יוצר: כמה התייחסויות על מה שהיועץ המשפטי תומר רוזנר הקריא, כי זה אכן, מה שנקרא, נוסח ועדה.
<אריאל יוצר: אז קודם כל, מעבר להסתייגויות שלנו למספרים שהיועץ המשפטי תומר רוזנר הקריא, אנחנו חושבים שצריך ללכת על נוסחה אחרת.
<אריאל יוצר: הנוסחה שאנחנו חושבים שהיא נכונה יותר – אני מדבר כרגע על המימון לראשי הערים – היא נוסחה שצריכה להיגזר ממספר הקולות שקיבל כל מועמד.
<אריאל יוצר: הרי מה היועץ המשפטי תומר רוזנר הציע כאן?
<אריאל יוצר: הוא אמר: בואו נשים איזה רף – לצורך העניין, 20%, אם אני זוכר נכון – וממנו אני אגיד: כל מי שעבר את ה-20%, אני מכפיל את האחוז שלו ממספר הקולות הכשרים ונותן לו כסף.
<אריאל יוצר: אנחנו מציעים שהכסף ייגזר ממספר הקולות הכשרים שהצביעו לך, על מנת לתת לך תקציב - - -
<יאיר רביבו: זה אותו דבר.
<אריאל יוצר: זה לא.
<אריאל יוצר: על מנת לתת לך תקציב מההצלחה בפועל שהצלחת או נכשלת.
דוד אמסלם: בוא נישאר עם זה.
דוד אמסלם: נפתור את זה.
דוד אמסלם: אני תמיד מחפש את הקץ' - - - אצלך - - -
<אריאל יוצר: אבל אין.
<אריאל יוצר: אבל אמרתי לך: במאקרו אין ויכוח.
דוד אמסלם: אני אגיד לך איפה הוויכוח, אולי לא הבינו.
דוד אמסלם: הרי לכאורה שמנו 60 מיליון שקל.
דוד אמסלם: עכשיו, מה קורה ויש מספר מועמדים?
דוד אמסלם: אחד קיבל 10%, אחד 40%, אחד 30% ואחד 5%.
דוד אמסלם: אם אנחנו קובעים את המודד לפני ויש לנו את ה-20%, הרי את הרף.
דוד אמסלם: אז זה שמקבל 10% ו-5% לא מקבלים כלום.
דוד אמסלם: אז אתה מקבל את היתרה.
דוד אמסלם: זה עובר אליך.
דוד אמסלם: הרי בשביל זה הרעיון שהבאת עכשיו.
<אריאל יוצר: אבל גם אצל היועץ המשפטי תומר רוזנר - - -.
<אריאל יוצר: גם הוא - - -
דוד אמסלם: אבל אם אני לוקח את הזה ואני אומר: רבותיי, בסך הכול אנחנו נותנים לכל פר מצביע.
דוד אמסלם: כמו בכנסת.
<קריאה: כל מצביע פוטנציאלי.
דוד אמסלם: אתה יודע, יש מודד, יש אחוז חסימה, יש את המודד ואחרי זה יש את החלוקה החדשה.
דוד אמסלם: כשהמודד אומר: אתה תתקצב אותו - - - יש מספר מצביעים?
דוד אמסלם: זו ההצבעה.
דוד אמסלם: אנחנו מתקצבים את ה-90 מיליון שקל, מחלקים את זה לכל אזרחי מדינת ישראל, בכל הרשויות, ויש מודד פר מצביע.
דוד אמסלם: עכשיו, אם יש מספיק רשימות קטנות, שלא יקבלו, אז הרשימה היותר גדולה תקבל יותר, בגלל שזה נשאר בעיר, התקציב.
דוד אמסלם: יש גם מוטיבציות בעיר להתכנס.
דוד אמסלם: אתה הבנת?
<אריאל יוצר: הבנתי - - -
דוד אמסלם: אתה מזה לא תרוויח, קיצור.
<אריאל יוצר: כדי שהדיון יהיה אפקטיבי, בוא נצא מנקודת הנחה, והיא נקודת הנחה אמיתית, שאני עומד מאחורי ה-60 מיליון שקל האלה, לא זז מהם.
<אריאל יוצר: בסדר?
דוד אמסלם: אבל הבנת.
דוד אמסלם: הבנת מה שאני אומר?
<אריאל יוצר: הבנתי, הבנתי - - -
דוד אמסלם: אתה יכול לעמוד בתקציב מזה, וכתוצאה מהשיטה יחזרו אליך 30 מיליון שקל.
<אריאל יוצר: אבל אני עשיתי הנחות.
<אריאל יוצר: עשיתי הנחות.
<אריאל יוצר: כשכתבתי את המספרים שלי עשיתי הנחות שלא כולם עוברים את הרף ששמתי, מן הסתם.
דוד אמסלם: אנחנו דיברנו במונחים אבסולוטיים בכסף.
דוד אמסלם: עכשיו שאלנו: איך אנחנו מחלקים את 60 מיליון השקלים ואת 90 מיליון השקלים?
<תומר רוזנר: את 90 מיליון השקלים כבר חילקנו.
<אריאל יוצר: 90 מיליון השקלים – קל.
דוד אמסלם: טוב, חילקנו.
דוד אמסלם: עכשיו, היות וברשימות לראשי הערים רצים כל מיני כאלה, אז לכן אני אומר: אנחנו נעשה את הפוטנציאל.
דוד אמסלם: זאת אומרת, שיהיה מה שנקרא מפתח פר מצביע בעיר, ואחרי זה אנחנו נעשה את הזום בכל עיר לגבי כמה כל אחד קיבל בפועל ולפי זה נתקן.
<יוסי עדס: גם בהצעה של הוועדה זה לא סכום מוחלט.
<יאיר רביבו: אדוני היושב-ראש, לפי הנוסחה – 40 מיליון שקל בטוח יוצאים מתוך ה-60 מיליון שקל בכל מצב.
<יאיר רביבו: אני צודק, יועץ המשפטי תומר רוזנר?
<יאיר רביבו: לפי הנוסחה, 10% מהאירוע הזה; כל האירוע הוא 15%.
<יאיר רביבו: אני אומר: אבל לפי הנוסחה שמוצעת פה, 40% בכל סיטואציה הולכת - - -
דוד אמסלם: אני אסביר איך זה יעבוד.
דוד אמסלם: בגדול, איך אנחנו עושים את זה לרשימות?
<תומר רוזנר: פר מצביע פוטנציאלי.
דוד אמסלם: פר מצביע פוטנציאלי.
<תומר רוזנר: כך, אותו דבר - - -
דוד אמסלם: אני אסביר מה הבעייתיות ולאן אני רוצה - - -.
דוד אמסלם: בזמנו, כשהוועדה הציבורית קבעה, היא קבעה סכום בלי קשר לכמות המצביעים.
דוד אמסלם: היא אמרה כזה דבר.
דוד אמסלם: היא עשתה חישוב.