GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוד אמסלם: אני מבקש, אני אעשה דיון נוסף בתחילת המושב הבא, עכשיו אנחנו יוצאים לפגרה, אני מבקש, קחו גם את משרד האוצר, דברו עם ערן ניצן, תביאו אותו גם לדיון, אני מבקש לייצר פתרון לאנשים האלה, כתפיסה.
דוד אמסלם: אני אזמן דיון נוסף, תציגו לנו למה הגעתם איתם.
דוד אמסלם: תודה רבה, רבותיי, המשך יום טוב.
דוד אמסלם: אני עושה מה שאני רוצה ומה אני חושב לנכון ומה האחריות הציבורית שלי.
דוד אמסלם: אמרתי, אני מבקש בקשה, אתה אומר לי לא? אין שום בעיה, אני עולה הלאה.
דוד אמסלם: אני ביקשתי כרגע שתשבו מול המינהל כדי לעצור את ההליכים כרגע, עד שאנחנו נמצא להם את הפתרון.
<יגאל-עם פז: אי אעלה את הבקשה למשנה ליועמ"ש ואם תתקבל החלטה - - -
<יגאל-עם פז: ארז קמיניץ.
דוד אמסלם: דבר עם קמיניץ, תגיד לו שזו הבקשה שלי, ואם לא, דרך אגב, אני מודיע לכם, אם לא יהיה פתרון אני אגיש הצעת חוק ואני מעביר אותה בכנסת.
<יגאל-עם פז: אני אדבר איתו ואני גם אבהיר לו - - - בית משפט עליון.
דוד אמסלם: אני מסביר, אני לא רוצה לספר לכם מה אני אעשה.
דוד אמסלם: בגלל שיש פה את האירוע הכי קשה שאני נתקלתי בו כמעט, הם וליפתא.
דוד אמסלם: בית המשפט העליון, כבודו במקומו מונח, הוא רואה מה כתוב.
דוד אמסלם: אנחנו נשנה כאן את החוק והכול יהיה בסדר, אם זה מה שנצטרך.
דוד אמסלם: לכן עזוב בית המשפט, אל תגיד לי מה בית המשפט העליון אמר או לא אמר.
דוד אמסלם: עכשיו אנחנו עוסקים בחקיקה, דרך אגב, שבית המשפט העליון פסק משהו אחר, עכשיו, בדיון הבא, אנחנו עכשיו משנים את זה, בחוק, מה הבעיה?
דוד אמסלם: בית המשפט העליון עדיין הוא לא נבחר ציבור כדי להגיד לנו מה לעשות.
דוד אמסלם: לכן אני מבקש כרגע לקחת פאוזה, לעצור.
דוד אמסלם: אני אגיד לך עוד יותר מזה, בית המשפט העליון מעולם לא אומר לך לא לעצור, אתה אומר לו 'אני לא רוצה לעצור', אז הוא אומר לך בסדר - - - אומרים לו לא, המדינה.
דוד אמסלם: אני מבקש כרגע, דבר עם ארז, תגיד לו שאני ביקשתי לעצור כרגע את כל ההוצאה לפועל נגד האנשים האלה, את הרשעוּת של ההוצאה לפועל, עד שאנחנו נסדיר את הסיפור הזה, בסדר?
<יגאל-עם פז: אני אעלה את הבקשה, בסדר גמור.
דוד אמסלם: רבותיי, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה בנושא הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון מס' 109), התשע"ו-2016, הכנה לקריאה שנייה ושלישית.
דוד אמסלם: כזכור לכם, אנחנו כבר התחלנו את הקראת החוק ואנחנו נמשיך בנקודה אליה הגענו.
דוד אמסלם: כמו שעשינו קודם, אנחנו נקריא חלק מהסעיפים, נעצור, נשמע את חברי הכנסת ואת הנוכחים ונתקדם.
<לירון אדלר מינקה: אנחנו ממשיכים בפרק של אכיפה מינהלית.
<לירון אדלר מינקה: הסעיפים הבאים עוסקים בצו הריסה מינהלי.
<לירון אדלר מינקה: סעיף 206 בעמוד 18.
<לירון אדלר מינקה: זה הליך שקיים כבר היום.
<לירון אדלר מינקה: זה צו הריסה שנועד להרוס בתים שנבנים ללא היתר, ממש בתחילת הבנייה או זמן קצר אחרי שהסתיימה הבנייה.
<לירון אדלר מינקה: זה צו שמוציאה הרשות המקומית.
<לירון אדלר מינקה: עכשיו יוציא אותו מהנדס הוועדה או מנהל היחידה הארצית לאכיפה.
<לירון אדלר מינקה: ההבדלים שיש מהיום, הסעיפים שכתובים עכשיו בעצם נועדו לטייב את ההליך שמתבצע היום.
<לירון אדלר מינקה: האריכו כאן את הזמנים.
<לירון אדלר מינקה: זאת אומרת, אם היום צו הריסה פוקע תוך שלושים ימים, עכשיו הוא יפקע תוך שישים ימים.
<לירון אדלר מינקה: אם היום אפשר בצו הריסה לתפוס מי שסיים את הבנייה עד שישים ימים לפני שהוצא הצו המינהלי, עכשיו זה יהיה מי שבנה עד שישה חודשים לפני שהוצא הצו המינהלי כאשר המטרה היא באמת להשתמש בכלי המינהלי, להצליח להשתמש בו יותר ביעילות.
<לירון אדלר מינקה: יש כאן גם עוד הסדרים של פנייה לבית המשפט בקשר לצו הריסה מינהלי.
<לירון אדלר מינקה: נקרא את הסעיפים, מ-206 עד 210.
<רוני טיסר: 206.
<רוני טיסר: צו הריסה מינהלי מנהל היחידה הארצית לאכיפה או מהנדס הוועדה רשאי לצוות בכתב על הריסת עבודה אסורה (בפרק זה – צו הריסה מינהלי).
<רוני טיסר: ניתן הצו על ידי מנהל היחידה הארצית לאכיפה, יודיע על כך למהנדס הוועדה שבתחומה נעשתה העבודה.
<רוני טיסר: צו הריסה מינהלי יכול שיכלול גם הוראות בדבר הפסקת שימוש אסור.
<רוני טיסר: צו הריסה מינהלי יבוצע בידי היחידה הארצית לאכיפה, הוועדה המקומית או הרשות המקומית המוסמכת לאכיפה לפי העניין.
<רוני טיסר: צו הריסה מינהלי יכול שיחול גם על חלק מבניין שנבנה כדין אם ביצוע הצו רק לגבי החלק שנבנה שלא כדין יסכן את שלום הציבור או בטיחותו על פי חוות דעתו של מהנדס בניין.
<רוני טיסר: (1) צו הריסה מינהלי יחול על עבודה אסורה שנעשתה לאחר ביצוע צו הריסה מינהלי באותם מקרקעין שהצו חל עליהם וזאת בלא צורך בהוצאת צו נוסף, ובלבד שהתקיימו כל אלה: נותן הצו אישר בכתב לפי דין וחשבון שהגיש לו מפקח כי מתקיימות הנסיבות כאמור בסעיף קטן (ד1).
<רוני טיסר: לא חלפו יותר משישה חודשים מיום ביצוע ההריסה.
<רוני טיסר: לעניין הריסה בבית מגורים, ביום מתן האישור בית המגורים לא אוכלס או שלא חלפו יותר משלושים ימים מהיום שהוא אוכלס.
<רוני טיסר: (2) הוראה על הריסה לפי סעיף קטן זה תבוצע בתוך שישים ימים מיום מתן ההוראה.
<רוני טיסר: צו הריסה מינהלי יכלול את כל אלה: פרטי מיקום המקרקעין שבהם חל הצו.
<רוני טיסר: תיאור העובדות שעל פיהן הוחלט לתת את הצו.
<רוני טיסר: (2א) אישור בדבר קיום חובת ההיוועצות לפי סעיף 214.
<רוני טיסר: פרטי הבנייה שהצו מורה על הריסת, פירוקם או סילוקם.
<רוני טיסר: האמור בסעיף קטן (ד) ובסעיפים 207(ג) ו-209.
<רוני טיסר: פרטים להתקשרות עם נותן הצו.
<רוני טיסר: 207.
<רוני טיסר: תנאים למתן צו הריסה מינהלי וביצועו לא יינתן צו הריסה מינהלי אלא אם כן התקיימו כל אלה: בוצעה עבודה אסורה ואם הצו כולל הוראות בדבר הפסקת שימוש אסור, נעשה שימוש אסור.
<רוני טיסר: במועד הגשת התצהיר לפי פסקה (4) הבנייה האסורה לא הסתיימה או שלא חלפו יותר משישה חודשים מיום שהסתיימה.
<רוני טיסר: לעניין בנייה אסורה של בית מגורים, ביום הגשת התצהיר לפי פסקה (4) בית המגורים לא אוכלס או שלא חלפו יותר משלושים ימים מהיום שהוא אוכלס.
<רוני טיסר: מפקח הגיש למי שמוסמך לתת את הצו תצהיר חתום בידו המציין כי לפי בדיקתו התקיימו התנאים המנויים בפסקאות (1) עד (3) תוך ציון פרטי הבנייה האסורה, ואם הצו כולל הוראות בדבר הפסקת שימוש אסור, תוך ציון פרטי השימוש האסור.
<רוני טיסר: צו הריסה מינהלי יבוצע בתוך שישים ימים מיום הגשת התצהיר לפי סעיף קטן (א) ואולם אם - הוגשה בקשה לביטול צו ההריסה המינהלי לפי סעיף 209 ועוכב ביצועו ונדחתה הבקשה לביטול בידי בית המשפט, יבוצע צו ההריסה המינהלי בתוך שישים ימים ממועד החלטת בית המשפט בדבר דחיית הבקשה.
<רוני טיסר: הוגשה בקשה לעיכוב ביצוע צו ההריסה המינהלי לפי סעיף 212, יחולו הוראות אלה לפי העניין: אם קיבל בית המשפט את הבקשה, יבוצע צו ההריסה המינהלי בתוך שישים ימים מתום תקופת עיכוב הביצוע שקבע בית המשפט.
<רוני טיסר: אם דחה בית המשפט את הבקשה, יבוצע צו ההריסה המינהלי בתוך שישים ימים ממועד החלטת בית המשפט בדבר דחיית הבקשה.
<רוני טיסר: לא יבוצע צו הריסה מינהלי אלא אם כן חלפו ארבעה ימים מיום המצאתו.
<רוני טיסר: 208.
<רוני טיסר: שמירת אחריות פלילית אין בביצוע צו מינהלי כדי לפטור מאחריות פלילית של אדם בשל ביצוע עבירה לפי חוק זה.
<רוני טיסר: 209.
<רוני טיסר: בקשה לביטול צו מינהלי הרואה עצמו נפגע מצו מינהלי, רשאי להגיש בקשה לביטול הצו לבית המשפט המוסמך בתוך 15 ימים מיום שהומצא לו הצו לפי סעיף 215.
<רוני טיסר: בית המשפט המוסמך לפי סעיף זה - לעניין צו שניתן על ידי מנהל היחידה הארצית לאכיפה - בית משפט השלום הקרוב ביותר למקרקעין.
<רוני טיסר: לעניין צו שניתן על ידי מהנדס ועדה מקומית – בית המשפט לעניינים מקומיים שבתחום שיפוטו נמצאים המקרקעין ובאין בית משפט לעניינים מקומיים כאמור, בית משפט השלום הקרוב ביותר למקרקעין.
<רוני טיסר: הוגשה בקשה לביטול הצו, לא יהיה בהגשת הבקשה כשלעצמה כדי לעכב את ביצוע הצו.
<רוני טיסר: 210.
<רוני טיסר: תנאים לביטול צו הריסה מינהלי וצו להריסת תוספת בנייה לא יבטל בית המשפט צו מינהלי אלא אם כן הוכח לו שהבנייה בוצעה כדין או שלא התקיימו הדרישות למתן הצו כאמור בסעיף 205(א) או 207(א), לפי העניין, או אם השתכנע כי נפל בצו פגם חמור שבגינו יש לבטל את הצו.
<רוני טיסר: כאן יש מחלוקת בינינו לבין הממשלה.
דוד אמסלם: בואו נשמע קודם כל את חברי הכנסת.
דוד אמסלם: הסתייגויות והערות.
אכרם חסון: יש לי הערה לסעיף האחרון, לסעיף (ג).
אכרם חסון: הוגשה בקשה לביטול הצו, לא יהיה בהגשת הבקשה כשלעצמה כדי לעכב את ביצוע הצו.
אכרם חסון: אם בית המשפט יגיד אחרי כן שהוא מעכב את הצו ובינתיים הרסו, מה עושים כאן?
אכרם חסון: צריך לחכות להחלטת בית המשפט.
אכרם חסון: זה לא הוגן.
<לירון אדלר מינקה: הכוונה כאן שהגשת הבקשה לביטול, אם מגישים רק בקשה לביטול בלי בקשה לעיכוב, הבקשה לביטול עצמה לא מעכבת.
דוד אמסלם: גם היום זה כך.
<לירון אדלר מינקה: מי שרוצה לעכב את הביצוע, הוא צריך להגיש, חוץ מהבקשה לביטול, גם בקשה לעיכוב ביצוע.
דוד אמסלם: הוא פונה לבית המשפט.
דוד אמסלם: כשאתה פונה, זה לא אומר שעוצרים הכול.
דוד אמסלם: אם אתה רוצה לעכב, אתה מבקש מבית המשפט לעכב.
דוד אמסלם: לרוב בעניינים כאלה הוא נותן צו עיכוב עד שהוא מברר את העניינים.
דוד אמסלם: ודאי, אתה צודק, אם כבר הרסו, אז מה יש כאן לדון.
תמר זנדברג: לסעיף 207(ג).
תמר זנדברג: ארבעה ימים?
<אשר זלינגר: היום זה 24 שעות.
תמר זנדברג: בסדר, אבל אנחנו כותבים את החוק הזה מחדש.
<עמית אופק שמל: מרגע ההדבקה, החל מחלוף 24 שעות.
דוד אמסלם: זה אחרי שהוא עבר את כל ההליכים.
<רוני טיסר: ההליכים המקדמיים.
<לירון אדלר מינקה: הכוונה היא שאפשר לבוא ולהדביק למישהו צו הריסה על הבית.
<לירון אדלר מינקה: היום יש לו 24 שעות.
<לירון אדלר מינקה: אם הוא רוצה לבטל את הצו המינהלי, במהלך 24 שעות אלה הוא צריך לגשת לבית המשפט ולבקש ביטול.
<לירון אדלר מינקה: זה היום.
<לירון אדלר מינקה: עכשיו יהיו לו ארבעה ימים לבקש את הביטול של הצו.
תמר זנדברג: יופי שהיו לו קודם 24 שעות אבל ארבעה ימים?
דוד אמסלם: את רוצה להגיש על זה הסתייגות?
תמר זנדברג: אני מגישה על זה הסתייגות.
דוד אמסלם: כמה ימים את מציעה?
תמר זנדברג: אני עוד לפני ההסתייגות.
תמר זנדברג: אני רוצה לדעת איך נקבעו ארבעת הימים האלה, מה הוא יכול לעשות במהלך ארבעת הימים האלה, האם זה נראה לנו זמן סביר.
תמר זנדברג: ארבעה ימים זה זמן מאוד מאוד קצר ומצומצם לאדם לפנות לבית משפט ולתבוע את הזכויות שלו.
דוד אמסלם: כמה ימים?
תמר זנדברג: אני מציעה 14 ימים.
דוד אמסלם: תרשמי שחברת הכנסת זנדברג מציעה 14 ימים.
תמר זנדברג: סעיף נוסף, סעיף 210.
תמר זנדברג: למעשה זאת שאלה.
תמר זנדברג: אם אני מבינה נכון, תסבירו לי, מדובר כאן על שיקול דעת שניתן לבית משפט לבטל את הצו שניתן לו במקרים מאוד מאוד פרוצדורליים.
תמר זנדברג: לא נותנים לו שום שיקול דעת מהותי שנוגע לשיקול דעת של בית משפט, האם הוא סבור, מה היו הנסיבות.
<עמית אופק שמל: גם היום שיקול הדעת שקבוע בסעיף 238(א) הוא שיקול דעת פרוצדורלי אבל בפסיקה בית המשפט קבע שכמובן נוכח אופי ההליך, גם העילות המינהליות לביקורת שיפוטית חלות.
<עמית אופק שמל: כלומר, סבירות הצו שבית המשפט בוחן האם היה סביר להוציא אותו, זה אחד הדברים שאנחנו צריכים לשכנע את בית המשפט כאשר מוגשת בקשה לביטול.
<אשר זלינגר: אני גם אוסיף ואומר שבאופן כללי זה מתיישב עם ביקורת שיפוטית לאקט או לפעולה מינהלית.
<אשר זלינגר: לעולם ביקורת שיפוטית על קביעה של רשות מינהלית היא מוגבלת לדברים האלה.
<אשר זלינגר: היא לא מחליפה את שיקול הדעת של הרשות המינהלית.
תמר זנדברג: מה זאת אומרת לא מחליפה את שיקול הדעת של הרשות המינהלית?
דוד אמסלם: הוא אומר דבר מאוד פשוט.
דוד אמסלם: לבית המשפט יש כללי משחק.
דוד אמסלם: הוא לא מחליט מה הוא רוצה.
דוד אמסלם: המדינה החליטה שאלה הכלל, שזאת עבירה וצריך להרוס את המבנה, ומי שמקבל את ההחלטות זה מישהו מינהלי, שהסמכות שלו היא זאת, בית המשפט לא מתערב בסמכות שלו.
דוד אמסלם: הוא רק בודק האם הסמכות הופעלה נכון.
<אשר זלינגר: במתחם הסבירות.
דוד אמסלם: אם למשל בחוק היו אומרים לו שהוא צריך להגיש בקשה תוך עשר דקות, אז ברור שזה לא הגיוני.
דוד אמסלם: כאן בית המשפט אומר שגם אם אתה רוצה לתת לו אופציה לערער, בוודאי שתוך חצי שעה הוא לא יכול לעשות זאת.
תמר זנדברג: אם אני מבינה נכון, מה שאתה אומר זה בדיוק להפך.
תמר זנדברג: כלומר, אם החוק קובע שמותר לו עשר דקות, בית המשפט, כמו שאתה אומר, מפרש לפי החוק.
דוד אמסלם: בית המשפט מתערב גם בחוק ברגע שזה לא הגיוני.
דוד אמסלם: אם זה לא מממש את זה.
תמר זנדברג: בית המשפט מפרש לפי החוק ויש לו שיקול דעת שנובע מכל מיני דברים שהם לא בניגוד לחוק.
תמר זנדברג: ברור, בית משפט אף פעם לא פוסק בניגוד לחוק.
תמר זנדברג: אבל דברים שהם במסגרת החוק, הרי לאותו אדם שבא לבקש לבטל את הצו, יש לו זכויות מתוקף כל מיני דברים.
דוד אמסלם: הבן אדם עבריין.
דוד אמסלם: על מה את מדברת?
תמר זנדברג: לכן הוא בא לבית המשפט.
דוד אמסלם: לבית המשפט יש כללים.
דוד אמסלם: יש כאן סמכות מינהלית.
תמר זנדברג: אם יש סמכות מינהלית, אפשר לבטל את בית המשפט.
דוד אמסלם: בנושא מינהלי אין לו שיקול דעת.
תמר זנדברג: אבל בן אדם זכאי לפנות לבית המשפט על מנת לערער על שיקול הדעת המינהלי מכל מיני שיקולים.
דוד אמסלם: אז כתוב כאן.
תמר זנדברג: אני חוזרת ואומרת שאנחנו כאן מצמצמים את שיקול הדעת של בית המשפט לא לשיקולים מהותיים אלא אך ורק לשיקולים שנובעים רק אם היה פגם חמור בהגשת הצו או משהו כזה.
דוד אמסלם: שיקול הדעת של בית המשפט בעניין הזה הוא טכני.
תמר זנדברג: מה את אומרת טכני?
תמר זנדברג: מה זה זה החוק?
תמר זנדברג: אנחנו עכשיו כותבים את החוק.
דוד אמסלם: אני מסביר באופן כללי.
דוד אמסלם: בגדול, סמכות מינהלית היא הסמכות.
דוד אמסלם: בית המשפט כאן לא לוקח סמכויות שלא שלו.
דוד אמסלם: בית המשפט צריך לשקול האם הם פעלו במתחם הסבירות.
דוד אמסלם: דרך אגב, זאת סמכות של בית משפט בכל נושא.
דוד אמסלם: לא צריך לכתוב אותה.
דוד אמסלם: זה ביי דפנישן בהגדרה של בית משפט.
דוד אמסלם: אם הוא חושב שנניח סמכות מינהלית פעלה, או הכנסת פעלה בצורה לא הגיונית, אז הוא מתערב.
דוד אמסלם: לכן גם כאן.
דוד אמסלם: יש לה סמכות מינהלית להוציא את הצו.
דוד אמסלם: זאת הסמכות שלה.
דוד אמסלם: אם בית המשפט חושב שהם פעלו בהחלטות לא הגיוניות, תמיד הוא יכול להתערב.
דוד אמסלם: כתוב כאן בפירוש שאם השתכנע כי נפל בצו פגם חמור.
תמר זנדברג: בסדר, אבל אם לא נפל פגם חמור?
דוד אמסלם: אז אין לו סמכות.
תמר זנדברג: אנחנו לא הופכים כאן את הצו המינהלי לבית משפט.
תמר זנדברג: לשם כך יש את בית המשפט וזכותו של אזרח לפנות אליו.
תמר זנדברג: דודי, תן לי לסיים משפט.
דוד אמסלם: את מדברת על זה כבר ארבע דקות.
תמר זנדברג: אבל בכל ארבע הדקות האלה אתה דיברת יותר ממני.
תמר זנדברג: תן לי להעביר את הרעיון שאני רוצה.
דוד אמסלם: קחי עוד שתי דקות לדבר על זה.
תמר זנדברג: אנחנו בהצעת החוק הזו למעשה הופכים את הרשות המינהלית לבית משפט.
תמר זנדברג: במקום לתת לבית משפט את שיקול הדעת שלו, שהוא לא רק לצו הפרוצדורלי אם לא יצא ביום המתאים או אם נפלה אות, אנחנו למעשה מצמצמים את שיקול הדעת של בית המשפט ואומרים לו שהוא מוגבל אך ורק לדברים האלה והאלה ולמעשה הרשות המינהלית הופכת להיות לא רק המוציאה לפועל, המחליטה, אלא גם השופטת.
תמר זנדברג: אני חושבת שאנחנו באופן מלאכותי ובאופן דרקוני - - -
תמר זנדברג: עוד לא אמרתי את זה.
תמר זנדברג: למה אתה מפסיק אותי?
תמר זנדברג: אמרת לי שתי דקות ואתה מפסיק אותי אחרי חצי דקה.
דוד אמסלם: אל תגידי לי איך לנהל את הדיון.
דוד אמסלם: אני נותן לך יותר זמן לדבר.
דוד אמסלם: את הסברת את זה כבר שבע פעמים.
דוד אמסלם: הבנו את זה אחרי שתי דקות.
דוד אמסלם: אנחנו עונים לך ועדיין את חוזרת על הדברים ואת רוצה לנהל לנו גם את הדיון?
תמר זנדברג: אפשר לקבל תשובה?
דוד אמסלם: קיבלת את התשובה ממני.
דוד אמסלם: מה ההצעה שלך להסתייגות?
תמר זנדברג: לא קיבלתי תשובה.
תמר זנדברג: אתה מגיש את החוק?
דוד אמסלם: אני מסביר כאן.
תמר זנדברג: אבל אני רוצה לשמוע תשובה.
דוד אמסלם: אני נתתי לך זמן.
תמר זנדברג: אני מבקשת, לפני ההסתייגות, תשובה לשאלה.
דוד אמסלם: נתתי לך את התשובה.
דוד אמסלם: נתנו לך את התשובה.
דוד אמסלם: גם הוא נתן לך את התשובה וגם אני נתתי.
תמר זנדברג: מדוע הצעת החוק - - -
דוד אמסלם: תמר זנדברג, אני לא רוצה להוציא אותך מהדיון.
תמר זנדברג: למה שתוציא אותי?
דוד אמסלם: כי את מפריעה לי בדיון עכשיו.
דוד אמסלם: את רוצה, אמרתי לך, זאת היא התשובה שקיבלת ממני.
תמר זנדברג: מה התשובה?
דוד אמסלם: קיבלת את התשובה.
דוד אמסלם: אחרי כן אני אסביר לך מה התשובה.
תמר זנדברג: מה זאת אומרת אחרי כן?
תמר זנדברג: זה הזמן שלי לשאול שאלות ולקבל תשובות.
דוד אמסלם: אני הסברתי פעם אחת.
דוד אמסלם: אני לא מסביר פעמיים.
תמר זנדברג: אבל לא הסברת.
תמר זנדברג: אמרת שזה החוק וזהו.
דוד אמסלם: את עכשיו מפריעה לי בדיון כבר כמה דקות.
דוד אמסלם: הרבה פעמים את עושה את זה.
דוד אמסלם: אני מבקש שתפסיקי עם זה.
תמר זנדברג: אפשר לקבל תשובה לשאלה שלי בבקשה מהממשלה?
דוד אמסלם: אני מבקש ממך, אל תפריעי לי לנהל את הדיון.
דוד אמסלם: זה דיון ארוך שאני מקיים אותו כבר במשך חמש ישיבות.
דוד אמסלם: קיבלת תשובה.
דוד אמסלם: לא מתאים לך, מתקדמים.
דוד אמסלם: תביני, לא לכל תשובה את צריכה להסכים.
דוד אמסלם: אפשרנו לך לקבל.
דוד אמסלם: אל תעשי לי בידיים ככה.
דוד אמסלם: תוציאי אחרי כן את הקלטת ותראי כמה זמן דיברת, כמה פעמים קיבלת את התשובה וכמה פעמים עשית כך.
תמר זנדברג: איפה התשובה שקיבלתי?
דוד אמסלם: אמרתי לך.
תמר זנדברג: אתה יותר אומר מתי אתה מוציא אותי מהדיון ומפסיק אותי, במקום לתת לי תשובה לשאלה.
תמר זנדברג: אני שואלת מדוע אנחנו לא מאפשרים את שיקול הדעת של בית המשפט.
דוד אמסלם: אני מנהל כאן דיון מקצועי.
דוד אמסלם: לא פוליטי.
דוד אמסלם: את כנראה באת להפריע לי.
דוד אמסלם: לכן אני מסביר לך.
דוד אמסלם: קיבלת את התשובה קודם לכן.
תמר זנדברג: סמכות מינהלית היא לא מוחלטת.
תמר זנדברג: אני מנסה לקבל את התשובה.
דוד אמסלם: תמר זנדברג, אני לא רוצה לענות לך.
דוד אמסלם: אני מבקש ממך לומר מה ההסתייגות שלך.
תמר זנדברג: אני רוצה קודם לדעת.
תמר זנדברג: על מה אתה קורא לי לסדר?
דוד אמסלם: על ההפרעה.
תמר זנדברג: איזו הפרעה?
תמר זנדברג: אני יכולה לדעת מדוע החוק הזה לוקח את סמכות בית המשפט ומעניק אותה בידי הרשות המינהלית?
תמר זנדברג: זאת שאלה עניינית.
דוד אמסלם: אני קורא לך לסדר.
דוד אמסלם: כבר קראתי לך פעם שנייה.
דוד אמסלם: בבקשה, תעני לה בקצרה ונמשיך.
<לירון אדלר מינקה: נבהיר.
<לירון אדלר מינקה: גם הסעיף היום בחוק שמדבר על צו הריסה מינהלי, בעצם גם הוא סעיף שנותן לבית המשפט שיקול דעת די מצומצם.
<לירון אדלר מינקה: התפיסה היא שצו ההריסה המינהלי בא לתפוס בנייה שהיא התחילה, שזה משהו שרק התחיל, וגם בחוק היום כתוב שבית המשפט יכול לבטל את צו ההריסה המינהלי אם הבנייה בוצעה כדין או שהיה באמת איזשהו פגם בהוצאת הצו.
<לירון אדלר מינקה: בתי המשפט הרחיבו את מה שכתוב היום בחוק ובתי המשפט בעצם כן ביטלו צווים מינהליים שניתנו כאשר אפשר היה לראות שיש שם שיקולים זרים או חוסר סבירות חמור ודברים כאלה.
<לירון אדלר מינקה: אנחנו הצענו לעגן את ההרחבה הזאת של הפסיקה לגבי הפגם החמור בשיקול הדעת של הרשות ולהכניס גם כאן עילה לביטול.
<לירון אדלר מינקה: זאת אומרת, בית המשפט בוחן את צו ההריסה המינהלי אם הוא נכון או לא נכון.
<לירון אדלר מינקה: אם הצו המינהלי , או שבסופו של דבר מתברר שהבנייה הייתה כדין או שהצו הוצא בצורה לא נכונה או שבאמת היה שם פגם חמור של שיקולים לא ענייניים או דברים מהסוג הזה – בית המשפט יבטל.
<לירון אדלר מינקה: שיקולים שמעבר לזה או דברים יותר - - -
עבדאללה אבו מערוף: תוך כמה זמן?
<לירון אדלר מינקה: בית המשפט, כשמגיעים לדיון בבית המשפט, יש לו את הזמן לדון.
תמר זנדברג: האם החוק הזה מצמצם או מרחיב או לא נוגע ביחס לפסיקה הקיימת?
תמר זנדברג: הכנסתם את הנושא של פגם חמור אבל האם היום המצב בפסיקה מרחיב יחסית למה שהחוק כיום מאפשר והחוק מצמצם?
<עמית אופק שמל: יחסית להיום יש מחלוקת, כפי שאמרה היועצת המשפטית, בינינו לבין הייעוץ המשפטי לגבי פגם חמור.
<עמית אופק שמל: אנחנו חשבנו כמו שהיושב ראש אמר שזה ממילא טבוע בסמכותו של בית המשפט לבחון האם יש פגם חמור או לא.
<עמית אופק שמל: נכון להיום, ככל שנשאר הנושא הזה של פגם חמור, בעינינו זה מרחיב לעומת המצב הקיים.
<עמית אופק שמל: המצב הקיים הוא הרבה יותר מצומצם.
תמר זנדברג: ובעיני הייעוץ המשפטי של הוועדה?
דוד אמסלם: אני כבר קראתי אותך לסדר פעם שנייה.
תמר זנדברג: אדוני, אתה יכול לעשות מה שאתה רוצה.
תמר זנדברג: על מנת לרשום את ההסתייגות שלי, אני רוצה לדעת מה דעת הייעוץ המשפטי של הוועדה.
דוד אמסלם: שמעת אותה.
תמר זנדברג: ההסתייגות שלי.
תמר זנדברג: אני מתנצלת, אני לא משפטנית ולא עורכת דין.
תמר זנדברג: אני מבקשת מהייעוץ המשפטי, על פי שיקול דעתם, אני מעוניינת ששיקול הדעת של בית המשפט ייוותר כמו שהוא היום בפסיקה ולא יצומצם.
דוד אמסלם: תרשמי שחברת הכנסת זנדברג מבקשת לבטל את הסעיף הזה כמו שהוא ולהשאיר אותו כפי שהוא היום.
דוד אמסלם: אם מתבטל הסעיף, זה נשאר כפי שזה היום.
תמר זנדברג: מה זאת אומרת מתבטל הסעיף?
דוד אמסלם: את מבקשת לבטל את סעיף 210 ולהשאיר את המצב הקיים.
דוד אמסלם: אז המצב הקיים נשאר.
דוד אמסלם: דרך אגב, החוק בא להתייחס רק לסעיפים שהוא משנה אותם.
דוד אמסלם: שאר הסעיפים נשארים.
דוד אמסלם: חוק התכנון והבנייה קיים.
תמר זנדברג: אני מבקשת לכתוב בחוק, אני מבקשת שהחוק ישקף את המצב הקיים בפסיקה.
<רוני טיסר: אנחנו מאמינים שהוצע על ידינו, לרבות הסיפא, משקף את המצב.
<לירון אדלר מינקה: גם הפסיקה היום אומרת שבסופו של דבר צו הריסה שניתן על בנייה שלא ניתן כדין, במקרים מאוד חריגים צריך לבטל אותו, ושוב, רק אם נפל פגם בהוצאתו.
תמר זנדברג: נאמר כאן שיש מחלוקת לגבי מה זה נקרא נפל פגם בהוצאתו.
תמר זנדברג: אני מבקשת להשאיר שיקול דעת בידי בית המשפט לשקול לא רק עניינים פרוצדורליים ומינהלתיים והאם נפל פגם פרוצדורלי, אלא גם דברים מהותיים לגופו של עניין כפי שבית המשפט פסק עד היום.
עבדאללה אבו מערוף: לסעיף 206, פסקה (א), מנהל היחידה הארצית לאכיפה בהסכמת הרשות המקומית או מהנדס הוועדה בהסכמת הרשות המקומית.
תמר זנדברג: ההסתייגות היא שזה יהיה בהסכמת הרשות.
עבדאללה אבו מערוף: לפסקה (ב), צו הריסה מינהלי יבוצע בידי היחידה הארצית בהסכמת הרשות המקומית שבתחומה מתבצעת העבודה.
דוד אמסלם: גם כאן, בפסקה (ב), שזה יהיה בהסכמה.
עבדאללה אבו מערוף: לסעיף (2), בסופו.
עבדאללה אבו מערוף: לא חלפו יותר משישה חודשים מיום ביצוע ההריסה.
<רוני טיסר: לסעיף 206(ד)(2).
עבדאללה אבו מערוף: עדיין לא הייתה הריסה, אז מה זאת אומרת?
<לירון אדלר מינקה: סעיף (ד)(1) מדבר על בן אדם שכבר עשו לגביו צו הריסה והוא בא ובנה שוב באותו מקום בתוך שישה חודשים מאז ביצעו את צו ההריסה.
<לירון אדלר מינקה: אומרים שאנחנו לא צריכים להוציא צו הריסה חדש.
<לירון אדלר מינקה: אם לבן אדם הרסו כבר והוא בא ובונה עוד פעם באותו מקום בלי היתר, אפשר מכוח הצו הראשון להרוס לו את הבנייה השנייה, אם לא חלפו שישה חודשים מיום ביצוע ההריסה.
עבדאללה אבו מערוף: אפשר להרוס לו.
עבדאללה אבו מערוף: אנחנו דיברנו על שנה.
דוד אמסלם: שנה זה יותר גרוע.
עבדאללה אבו מערוף: למה יותר גרוע?
דוד אמסלם: תבין מה היא אומרת.
דוד אמסלם: בא בן אדם ובנה בית לא חוקי.
דוד אמסלם: באו והרסו לו את הבית.
דוד אמסלם: הוא בנה אותו עוד הפעם.
דוד אמסלם: אומרים שאם במסגרת ששת החודשים, זאת אומרת, הוא בנה והם עלו על זה תוך שישה חודשים, זה תופס את הצו הראשון.
דוד אמסלם: לא צריך להוציא עוד צו.
דוד אמסלם: אתה רוצה שנה?
עבדאללה אבו מערוף: מוגבל בזמן.
דוד אמסלם: שנה, זה לרעתו.
עבדאללה אבו מערוף: אמרנו הפוך.
עבדאללה אבו מערוף: דיברנו על שישים ימים.
דוד אמסלם: אתה רוצה שישים ימים?
<עמית אופק שמל: זה סעיף כללי, השישים ימים.
דוד אמסלם: הוא רוצה להגיש הסתייגות לסעיף הזה.
דוד אמסלם: הוא רוצה שבמקום לא חלפו יותר משישה חודשים, יהיה לא חלפו יותר משישים ימים.
עבדאללה אבו מערוף: בפסקה (3), שישים ימים.
עבדאללה אבו מערוף: צו הפסקה מינהלי.
עבדאללה אבו מערוף: לא הריסה.
עבדאללה אבו מערוף: מה שאמרנו שם, בצו הפסקה מינהלי, יחול גם על צו הריסה מינהלי.
עבדאללה אבו מערוף: שוב שישים ימים.
דוד אמסלם: במקום שלושים הימים.
<לירון אדלר מינקה: במקום שלושים ימים יהיו שישים ימים?
<לירון אדלר מינקה: שלא חלפו יותר משישים ימים מהיום שאוכלס?
<לירון אדלר מינקה: אתה נותן לו כאן יותר זמן להרוס.
עבדאללה אבו מערוף: אני לא נותן לו יותר זמן להרוס.
דוד אמסלם: אתה מחריף את מצבו.
דוד אמסלם: אתה רוצה להקל את מצבו אבל ההצעה שלו מחמירה.
דוד אמסלם: הסעיף הזה אומר שבן אדם שנכנס לבית ותפסו אותו שהוא מאכלס, עד חודש אפשר להרוס לו.
דוד אמסלם: מעבר לזה, זאת פרוצדורה אחרת.
<לירון אדלר מינקה: אי אפשר להרוס.
דוד אמסלם: אתה רוצה חודשיים?
עבדאללה אבו מערוף: כמה שאפשר פחות.
עבדאללה אבו מערוף: אם זה עד שלושים ימים, לא יהרסו.
<רוני טיסר: אתה רוצה עשרה ימים?
עבדאללה אבו מערוף: שבועיים.
דוד אמסלם: שבועיים.
עבדאללה אבו מערוף: לעניין ארבעה ימים, סעיף (ג).
עבדאללה אבו מערוף: לא יבצע הריסה מינהלית אלא אם כן חלפו.
דוד אמסלם: ארבעה ימים מיום המצאתו.
עבדאללה אבו מערוף: שישים ימים.
דוד אמסלם: שישים ימים?
דוד אמסלם: אתה יותר מחמיר מתמר.
דוד אמסלם: היא ביקשה שבועיים.
דוד אמסלם: 14 ימים.
עבדאללה אבו מערוף: יש ערעור לבית המשפט.
דוד אמסלם: זה רק כשהוא ניגש.
דוד אמסלם: הוא רק מערער.
דוד אמסלם: לא כל ההליך.
עבדאללה אבו מערוף: אבל אם הוא לא יכול לערער?
עבדאללה אבו מערוף: מי יערער תוך ארבעה ימים?
עבדאללה אבו מערוף: היו 24 שעות לפני כן.
<אשר זלינגר: מאז התחלנו, יש לך שישים ימים לבטל את הצו.
<אשר זלינגר: שישים ימים לעכב את זה, זה מייתר מתוכן את האפשרות לבצע את זה.
עבדאללה אבו מערוף: לכן הולכים לבית המשפט.
עבדאללה אבו מערוף: סעיף 210.
עבדאללה אבו מערוף: לא יבטל בית משפט צו אלא אם.
עבדאללה אבו מערוף: להוסיף שיש להתחשב בנסיבות הבנייה ובנסיבות העבודה של המבנה שנבנה.
דוד אמסלם: זאת אומרת שאתה מאפשר לבית המשפט להתערב בנושא.
עבדאללה אבו מערוף: להתחשב בנסיבות הבנייה והעבודה.
עבדאללה אבו מערוף: להוסיף פסקה כזאת.
אוסאמה סעדי: בוקר טוב אדוני היושב ראש.
דוד אמסלם: כבר צהרים טובים.
אוסאמה סעדי: מהבוקר אנחנו רצים ולכן אפילו לא יודעים מה השעה.
אוסאמה סעדי: אדוני, הסעיף הזה ממחיש את הסיכון ואת המסוכנות של החוק הזה.
אוסאמה סעדי: מבחינתי, מבחינת חבריי, זה הסעיף הקרדינלי ביותר והמהותי ביותר.
אוסאמה סעדי: לכן אני מבקש באמת שאנחנו נשים לב ונדגיש את החשיבות של הסעיף הזה כי כאן מדובר בצו הריסה מינהלי.
אוסאמה סעדי: יותר מדי שוללים את שיקול הדעת של בית המשפט ומגבילים את שיקול דעתו של בית המשפט והולכים לכיוון של הריסה מינהלית וצו הפסקה מינהלי.
אוסאמה סעדי: לכן אנחנו אומרים שלא צריך להגביל את שיקול דעת בית המשפט.
דוד אמסלם: אתה מדבר על סעיף 210.
דוד אמסלם: אתה מצטרף להערה שנאמרה.
אוסאמה סעדי: יש חוק אחר של ייצוג הולם במועצת מקרקעי ישראל שזה קשור ואולי אני אחזור על הסתייגויות שאמרו חבריי תמר ועבדאללה.
אוסאמה סעדי: אני לא יודע אם אכרם הגיש הסתייגויות אם לאו, אבל אני אדגיש.
אוסאמה סעדי: אם אדוני יגיד שזה עלה, שיגיד לי.
אוסאמה סעדי: אין לי בעיה.
דוד אמסלם: זה עלה.
אוסאמה סעדי: מבחינה משפטית הרי כאשר באים ואומרים לבית המשפט שסעיף 210 לא יבטל אלא אם כן הוכח לו שהבנייה בוצעה כדין, הרי ברוב המקרים אין היתר.
אוסאמה סעדי: או שלא התקיימו הדרישות למתן צו כאמור, אז איזה שיקול דעת.
אוסאמה סעדי: אנחנו כאילו הופכים את בית המשפט, רק שיבוא ויבדוק אם יש היתר או אין היתר.
דוד אמסלם: נתנו תשובה על זה.
דוד אמסלם: אפילו הצלחנו להתפלמס עם חברת הכנסת זנדברג.
אוסאמה סעדי: אני אומר שלא רק מה שעבדאללה אמר שיתחשב בנסיבות האישיות אלא אני אומר שיש מה שנקרא היתכנות תכנונית.
אוסאמה סעדי: מה שאמרת, קו כחול.
אוסאמה סעדי: זו הפסיקה היום, אז רוצים לבטל את הפסיקה היום שיאמרו שאנחנו רוצים לבטל גם את המושג הזה היתכנות תכנונית?
אוסאמה סעדי: אם הכוונה היא לרוקן מתוכן את הבנייה לבית המשפט, בבקשה, אבל אני אומר, ואני חושב אדוני היושב ראש שגם אתה לא רוצה לבוא ולגרוע, לבטל ולהגביל את שיקול דעתו של בית המשפט.
אוסאמה סעדי: לעניין סעיף 206(א).
אוסאמה סעדי: אני חושב שצו ההריסה - - -