GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שולי מועלם-רפאלי: אני כן מבקשת להביא לכאן את עמדת שר החינוך, לא של אנשי המשרד, כחברת כנסת וכיושבת-ראש הסיעה שהשר עומד בראשה.
שולי מועלם-רפאלי: השר כן רואה – אני רוצה להגיד פה משהו בבסיס.
שולי מועלם-רפאלי: יכול להיות שבלהט דיונים כלשהם נאמרים דברים על האחריות או חוסר האחריות של שר החינוך.
שולי מועלם-רפאלי: אני מציעה לא לחלק ציונים על מה הוא רוצה או לא רוצה מבלי לשאול אותו.
שולי מועלם-רפאלי: אבל בסדר.
דוד אמסלם: דרך אגב, הוא הוזמן לדיון.
שולי מועלם-רפאלי: בסדר, הוא לא מתבטל בבית.
דוד אמסלם: רצית שאסע לביתו ואשאל אותו מה הוא אומר?
דוד אמסלם: אנחנו מנהלים דיונים פורמליים, מזמינים ואנשים באים.
דוד אמסלם: פה נשמעת העמדה.
דוד אמסלם: אם הוא היה בא לפה ולא הייתי נותן לו לדבר את צודקת, אבל הוא הוזמן.
שולי מועלם-רפאלי: אני מסכימה אתך.
שולי מועלם-רפאלי: אני יודעת שהזמנת אותו.
<אמציה דויטש: משרד החינוך כן אמר בדיונים הקודמים שהוא לא אחראי על זה.
דוד אמסלם: באופן פורמלי, לא פעם.
שולי מועלם-רפאלי: יש בעצם שני מבנים של קייטנות.
שולי מועלם-רפאלי: יש קייטנות עירוניות שבאמת מופעלות מטעם הרשויות המקומיות, ועל הרשויות המקומיות אחראי משרד הפנים.
שולי מועלם-רפאלי: הגיוני שמשרד הפנים יקבע, יפקח, יעשה את כל התהליך ביחס לקייטנות האלה.
דוד אמסלם: זה היה המצב במדינת ישראל עד לפני כמה זמן?
שולי מועלם-רפאלי: כל הזמן.
דוד אמסלם: עד לפני 3 או 4 שנים.
דוד אמסלם: מתי כיהן השר פירון?
דוד אמסלם: זה היה המצב בכל מדינת ישראל.
דוד אמסלם: אני מניח שאם היינו לפני 3 שנים שר החינוך לא היה מתערב, בגלל שלשיטתך העיריות עושות הכול.
שולי מועלם-רפאלי: כן, אבל עכשיו בתי-הספר של החופש הגודל הם ב"ליין" של משרד החינוך.
דוד אמסלם: זה לא שלקחנו מצב ששרר מאז קום המדינה ושינינו אותו, אלא היה מצב מאז ומעולם עד לפני 3 שנים ובעצם מי שהתערב וניסה לשפר את המצב זה השר פירון, הוא שינה את המצב.
דוד אמסלם: זאת אומרת, עד לפני 3 שנים הרשויות המקומיות עשו הכול.
דוד אמסלם: בא שר החינוך, התערב בעבודת הרשויות המקומיות, לשיטתך.
דוד אמסלם: אני בוודאי חושב שטוב שהוא עשה והלוואי שירחיב.
דוד אמסלם: אבל אני אומר כרגע מה היה התהליך.
דוד אמסלם: יש הבדל אם יש תהליך, גם אם הוא עקום, ובא מישהו ו"חתך" את התהליך, פתאום התערב בו, ואז הוא אמר: "רבותי, זה אני".
דוד אמסלם: הרי אתה התערבת, לא התערבו לך, אתה התערבת התערבות מבורכת, אז אל תאמר עכשיו פתאום "מה אתם מתערבים לי?" אתה התערבת.
שולי מועלם-רפאלי: הוא לא אומר "אל תתערבו לי".
שולי מועלם-רפאלי: הוא אומר שיש פה שני אלמנטים שונים שצריכים להישאר תחת אחריות של שני שרים שונים.
שולי מועלם-רפאלי: לא נראה הגיוני שבבתי-הספר של החופש הגדול, שהם חלק אינהרנטי של מערכת החינוך, מי שיקבע שם הוא שר הפנים.
שולי מועלם-רפאלי: זה לא מתיישב.
דוד אמסלם: את המחיר, את העלות המרבית.
דוד אמסלם: דרך אגב, לכאורה מה יקרה בפועל?
דוד אמסלם: מה המצב היום בפועל?
דוד אמסלם: לכן הצעתי: Take it or leave it.
דוד אמסלם: היום ילדי כיתות א'-ב' נמצאים בבית-הספר של החופש הגדול, אבל יש גם את ילדי כיתות ג', ד', ה' ו-ו'.
<גבי גאון: השנה זה כולל גם את ילדי כיתה ג'.
שולי מועלם-רפאלי: עובדתית, יש ככה ויש ככה.
דוד אמסלם: באותו בית-ספר.
דוד אמסלם: הרי אין בית-ספר אחד שעושה פעילות לכיתות א'-ב' ואז בבית-ספר אחר עושים פעילות לכיתות ג'-ו'.
דוד אמסלם: לכן, בגדול, אלה ההליכים.
דוד אמסלם: באותו בית-ספר יש את כיתות א'-ב' ואת כיתות ג'-ו'.
דוד אמסלם: אותו אדם מנהל אותם, אותה מערכת, הכול אותו דבר.
דוד אמסלם: ברור לחלוטין שיש פה אבסורד לייצר שני כללים שונים לאותו בית-ספר.
דוד אמסלם: אני הצעתי ששר החינוך עכשיו יבוא, יטבול במקווה, יאמר: "טעיתי, אני רוצה לקחת את הנושא הזה על עצמי".
דוד אמסלם: בבקשה, קח הכול, תוציא את שר הפנים.
דוד אמסלם: יש לך full priority לדעתי, מבחינתי, בבקשה, תקבע אתה.
שולי מועלם-רפאלי: מה המעמד של שר החינוך מול ראשי רשויות מקומיות שמפעילים את הקייטנות לגילאים הגדולים יותר?
דוד אמסלם: עכשיו אנחנו מחוקקים לו חוק.
שולי מועלם-רפאלי: מה ההיגיון בזה?
שולי מועלם-רפאלי: אתה יודע שאני מעריכה את העבודה שלך ובחלק מן הדברים אני כמובן מסכימה אתך.
דוד אמסלם: אגיד לך איך אני עובד.
דוד אמסלם: גם כשאני מקבל הנחיות מראש הממשלה, אם הן לא תואמות את ההיגיון שלי אני לא מביא אותן.
שולי מועלם-רפאלי: בשביל זה באתי לפה.
שולי מועלם-רפאלי: אתה רואה שאני פה בשביל לנהל את השיח הזה.
דוד אמסלם: גם אם הן לא נכונות אבל אם הן מתודיות, אם במתודה זה מתיישב אז אני מתקדם, אבל אם הן לא הגיוניות- - -
שולי מועלם-רפאלי: אתה מכיר אותי שגם אני כשאני מקבלת הוראות והן לא לטעמי אני פועלת הפוך מן ההוראות, כולל בדיונים שהיו ב-48 השעות האחרונות.
דוד אמסלם: לכן אני אומר, בבקשה ששר החינוך ייקח את כל הנושא ויטפל בו.
דוד אמסלם: כך אנחנו נסדיר את החוק, נגיד שיש לו סמכות לקבוע מחיר גג, הוא יקבע את כל מחירי הגג: הוא יסבסד אותם אצלו, אצלם, יעשה מה שהוא רוצה.
דוד אמסלם: אבל שיגיד איזו אמירה בחוק הזה: "חבר'ה, יש מישהו שאחראי על הנושא הזה, אני.
דוד אמסלם: " אתם רוצים, בבקשה, מייד נשנה את נוסח הצעת החוק בגלל שאני חושב שזה הוא, עדיין אני חושב שזה הוא, אני עדיין חושב שיש לו את צוות כוח האדם.
דוד אמסלם: אדוני, מישהו אמר לך לסבסד אותם?
דוד אמסלם: תגיד שאתה אחראי, שאתה לוקח אחריות, אשתה נכנס לעניין, אתה מנחה את ראשי העיריות.
דוד אמסלם: דרך אגב, ראשי העיריות צריכים את שר החינוך לא פחות מאשר את שר הפנים.
שולי מועלם-רפאלי: את זה כבר למדתי בשנתיים האחרונות.
שולי מועלם-רפאלי: את הסל ואת המחיר המרבי.
דוד אמסלם: את מה שאתה רוצה, אבל תקבע.
דוד אמסלם: אז אנחנו יושבים בדיון, הם קמים ואומרים: "זה לא אנחנו".
שולי מועלם-רפאלי: בואו נעשה את הדבר הבא, מכיוון שלא הייתי מעורבת בדבר הזה ומכיוון שאני מסכימה אתך, אתה הרי יודע שבגלל זה באתי לפה, כי אני מסכימה אתך וניסיתי להבין איך אפשר להוביל את זה למקום הנכון, אז אני מבקשת – אין לי מושג באיזה שלב אנחנו בתהליך – לעצור לרגע את ההתקדמות בתהליך.
שולי מועלם-רפאלי: אני רוצה לחזור לשר החינוך ולהגיד לו את האמירה שלך, שהיא בעיניי האמירה הנכונה.
שולי מועלם-רפאלי: אני גם מסכימה עם מה שנאמר פה, שהשעטנז הזה של "קצת אני וקצת הוא" הוא כלום בעצם, זה ברור לכולנו.
שולי מועלם-רפאלי: ברור לי לחלוטין שאם בסוף תתקבל החלטה שזה יהיה אצל שר הפנים זה יצטרך להיות אולי "בהסכמה" עם שר החינוך ולא "בהתייעצות", אבל זה כבר ניואנסים.
שולי מועלם-רפאלי: אחזור לשר החינוך ואדבר אתו.
דוד אמסלם: אגיד לך איפה הבעיה.
דוד אמסלם: אנחנו כבר שנתיים עוסקים בנושא.
דוד אמסלם: אני מתכוון להחיל את החוק הזה – זו הייתה הכוונה מתחילת הדרך, משנה שעברה – כבר השנה.
שולי מועלם-רפאלי: כמה זמן אתה רוצה לתת לי, שעתיים?
שולי מועלם-רפאלי: יום?
שולי מועלם-רפאלי: חצי יום?
שולי מועלם-רפאלי: כמה זמן אתה רוצה לתת לי כדי להידבר עם שר החינוך?
שולי מועלם-רפאלי: אני מציעה שנדחה את ההצבעות למחר.
שולי מועלם-רפאלי: נמצא פה עדן ביזמן, היועץ של שר החינוך.
דוד אמסלם: עדן ביזמן דיבר אתי.
דוד אמסלם: אגיד לך גם הלכה למעשה למה זה לא משנה, שתביני את הרציונל.
דוד אמסלם: בסופו של דבר משרד החינוך קבע את המחיר של הסל.
דוד אמסלם: זה לא המחיר שמשלמים.
דוד אמסלם: הוא מסבסד אותו.
דוד אמסלם: הרי חלק מן ההורים לא משלמים כלום וחלק מהם משלמים סכום קטן.
דוד אמסלם: בזה לא מתערבים.
דוד אמסלם: הרי ממילא מה יקרה?
דוד אמסלם: הסברתי קודם, הרי שר הפנים חייב לקבוע סל ריאלי לא מסובסד.
דוד אמסלם: זה לא התוכנית של משרד החינוך.
דוד אמסלם: יבוא ראש רשות מקומית ויגיד לו: תקשיב, אם אתה רוצה שאני אתן ב-700 שקל את הסל שלך אני לא יודע לעשות את זה, זה עולה 900 שקל, אז או שהוא יגיד לו: אתן לך 200 שקל כסבסוד ותעשה כרצונך, או שהוא יגיד לו: בוא ניפגש, אתה צודק.
דוד אמסלם: הרי הוא חייב לתמחר לו את זה במחיר שוק ריאלי אמיתי.
דוד אמסלם: נניח שהוא קבע מחיר של 900 שקל לסל.
דוד אמסלם: משרד החינוך ממילא נמצא רחוק מזה, הוא בכלל לא מגיע לסכומים הללו.
דוד אמסלם: הוא נותן סל אולי טוב יותר במחיר שהוא מסבסד את כולו, הרי בשביל זה הוא לוקח את התקציב.
דוד אמסלם: אז על מה הוויכוח פה?
דוד אמסלם: הלכה למעשה הרי זה מה שנקרא "נפקא מינא ללחיים".
דוד אמסלם: אז למה לנו לריב?
שולי מועלם-רפאלי: אני רוצה להציע, מכיוון שהבנתי מנפתלי בנט וגם עכשיו מעדן ביזמן שהדיון הזה אמור היה להתקיים בתחילת השבוע הבא, אפילו בפרקטיקה, הגעתם לקצה, אתה הולך להצבעה.
שולי מועלם-רפאלי: האם אפשר לעכב את ההצבעה לתחילת השבוע הבא, רק על זה?
שולי מועלם-רפאלי: אחזור לשר.
דוד אמסלם: לא נהוג לעכב.
דוד אמסלם: הסברתי לך את התהליך.
דוד אמסלם: אם זה היה תהליך חדש, ניחא.
שולי מועלם-רפאלי: אני מסכימה, בעניין הזה אין לי מה לומר.
דוד אמסלם: אספר לך מה קרה.
דוד אמסלם: אם היית שותפה אתנו אפילו בחלק מן הדיונים אני מבטיח לך שלא היית מוכנה לבוא לכאן ולהגיד את הדברים האלה, היית אומרת שאת לא מסכימה.
דוד אמסלם: אנחנו במירוץ.
דוד אמסלם: לי אין אידיאולוגיה כאן, לי אין ילדים קטנים.
דוד אמסלם: אנחנו מקבלים המוני פניות, ובצדק.
דוד אמסלם: אבדוק אם אני יכול היום להמשיך עם זה אולי במהלך שעות הצהרים.
דוד אמסלם: באיזו שעה?
<עדן ביזמן: השר נמצא כעת בחוץ לארץ.
<עדן ביזמן: הוא יחזור היום בשעה מאוחרת יותר.
<עדן ביזמן: מחר נערוך על זה דיון וביום ראשון נוכל לבוא עם תשובה.
דוד אמסלם: תדבר אתו בטלפון.
<עדן ביזמן: הוא במטוס.
<עדן ביזמן: הוא אמור לנחות בצהרים.
דוד אמסלם: הבקשה שלכם באמת כבדה וקשה וגם לא הוגנת.
דוד אמסלם: בגלל שהשר שלכם הוא האדם שחיבל בכל התהליך כבר שנתיים.
דוד אמסלם: הוא אמר שזה לא הוא.
דוד אמסלם: הוא לא בא לכאן.
שולי מועלם-רפאלי: מצער אותי לשמוע את זה.
דוד אמסלם: אראה לך פרוטוקולים שאני חוזר על זה ואני לא מאמין, ואני שואל את נציג משרד החינוך: "נראה לך שסביר שאני אפנה למשרד החקלאות?
דוד אמסלם: " והוא אומר לי: "זה לא אנחנו, אנחנו לא מטפלים בקייטנות".
דוד אמסלם: וההורים שמעו והיה אפילו שיח בין ההורים ובין נציגי משרד החינוך.
דוד אמסלם: רבותי, מה אתם עושים?
שולי מועלם-רפאלי: אני רוצה להגיד את הדבר הבא.
שולי מועלם-רפאלי: זה רק מצער אותי כמובן.
שולי מועלם-רפאלי: אדוני, אתה מבין שאני אתך.
דוד אמסלם: שר הפנים מרגיש כאילו הוא הגלגל ספייר, מה ששר החינוך לא רוצה זורקים עליו.
<תומר רוזנר: משרד הפנים לא רוצה את זה.
שולי מועלם-רפאלי: משרד הפנים לא רוצה את זה.
דוד אמסלם: אני אומר לזכותו של שר הפנים, הוא "חתך" את הנושא, אפילו בניגוד לעמדה של אנשי המשרד.
דוד אמסלם: הוא לקח אחריות אישית על הנושא.
דוד אמסלם: בא שר החינוך ואומר לו: "תשמע, אחי, עזוב, אני פה בוחר את הפירות הטובים, מה שלא – אני משאיר לך".
שולי מועלם-רפאלי: מכיוון שאתה ואני באים מאותו מקום, אני מבקשת לפנים משורת הדין שתדחה את ההצבעות ונעשה את זה בתחילת השבוע הבא.
שולי מועלם-רפאלי: אני אמליץ כמובן – קודם כול, זה מצער אותי ברמה האישית וגם ברמה הפוליטית, וגם ביחס לשר, שאתה אומר שבמשך שנתיים הדברים לא התקדמו.
דוד אמסלם: יש פרוטוקולים, אבקש שתקבלי אותם, תקראי אותם, תראי את הכול כתוב.
שולי מועלם-רפאלי: זה מצער אותי מאוד בכל רמה, לא צריך להרחיב יותר מזה.
שולי מועלם-רפאלי: אני מבקשת שבכל זאת תדחה את ההצבעות.
שולי מועלם-רפאלי: אמליץ לשר לקבל את העמדה הזאת, שהוא ייקח על זה את כל האחריות.
שולי מועלם-רפאלי: אם אנשי מקצוע אחרים ישכנעו אותו אחרת רק אצטער על כך.
דוד אמסלם: באופן בסיסי קשה לי לסרב לבקשה שלך, למרות שזה משבש לי את כל התוכנית.
דוד אמסלם: אמרתי לך, מבחינתי הבקשה לא הוגנת בכל פרמטר.
דוד אמסלם: ביקשת אז אגיד לך מה אעשה.
שולי מועלם-רפאלי: הרי ממילא ביום שני אתה רוצה להביא את זה לקריאה שנייה ושלישית.
דוד אמסלם: יש פה פרוצדורה.
שולי מועלם-רפאלי: תומר רוזנר, אם תניחו את זה ביום ראשון אפשר להעלות את זה להצבעה ביום שני?
<תומר רוזנר: צריך פטור מחובת הנחה.
שולי מועלם-רפאלי: אז ביום שני תוכל להעלות את זה לקריאה השנייה והשלישית.
<תומר רוזנר: אפשר יהיה להעלות את זה להצבעה ביום שני אם לא יהיו הסתייגויות.
שולי מועלם-רפאלי: לא יהיו הסתייגויות.
דוד אמסלם: בינתיים אמשיך את הדיון.
דוד אמסלם: תדברי עם חבר הכנסת ביטן על הפרוצדורה.
דוד אמסלם: אני מבחינתי אדיש.
דוד אמסלם: העיקר שנעביר את זה ביום שני בקריאה השנייה והשלישית.
<קריאה: כולל צהרונים.
דוד אמסלם: מגיל 3 ועד כיתה ו'.
דוד אמסלם: אז בואו נמשיך את ההקראה.
דוד אמסלם: מישהו רוצה להעיר על זה בקצרה?
<מירה סלומון: אנחנו מבקשים שיצטרף לוועדה המייעצת חבר שהוא נציג הרשויות המקומיות מכיוון שלדעתנו בוועדה המייעצת צריך לשבת גם איש מן הגורמים שמפעילים את הקייטנות.
דוד אמסלם: אומר לי תומר רוזנר, ואני מקבל את זה, שבדרך כלל המפוקח לא שייך לצוות.
<מירה סלומון: אנחנו מכירים מודלים שבהם המפוקח יושב בצוות, בפרט כאשר מדובר בוועדה מייעצת.
דוד אמסלם: אני דווקא מזדהה עם הדברים של תומר רוזנר בעניין זה.
דוד אמסלם: אם תרצו, תדברו אתי אחר-כך.
דוד אמסלם: בסוף לוועדה ייקח חודשיים.
<אמציה דויטש: לא, אנחנו יושבים היום בעניין הצהרונים עם משרד החינוך וזה עובד מצוין.
<גבי גאון: שיהיה משקיף.
<אמציה דויטש: אני מבקש שזה יהיה כתוב.
דוד אמסלם: תקשיבו לי, זו ועדה טכנית.
<אמציה דויטש: אבל אתה אומר שיש לה סמכות לקבוע את התחולה.
דוד אמסלם: בסופו של דבר זאת ועדה טכנית שהשר יתייעץ איתה וישמע אותה.
דוד אמסלם: אני מניח שגם להם יש אנשי מקצוע שהם יתייעצו איתם לפני.
דוד אמסלם: זה משהו פורמלי.
דוד אמסלם: אם הייתי שר הפנים הייתי אומר להם: רבותי, תשבו ביניכם, תתייעצו עם כל גורמי המקצוע, עם ההורים, עם משרד החינוך, עם כולם, תנו לי הצעה.
דוד אמסלם: ואז הם ייפגשו אתכם.
דוד אמסלם: הרי זה מה שיהיה בפועל.
דוד אמסלם: בסוף אנחנו צריכים "לפרמל" את זה לאיזשהו הליך.
דוד אמסלם: אני רוצה לעשות את זה פשוט, בווקטור קצר.
דוד אמסלם: אבל זה מה שיקרה בפועל.
<אמציה דויטש: בסמכויות של התחולה אני מבקש שנהיה שותפים.
<מאיר בינג: אני מן החברה למתנ"סים.
<מאיר בינג: אני מבקש להעיר הערות על הסעיפים הבאים.
<מאיר בינג: יהיו אצלי עוד מעט 20 אנשים ולא אוכל להישאר.
<מאיר בינג: זה בסדר?
<מאיר בינג: שתי הערות קצרות לגבי הסעיפים הבאים.
<מאיר בינג: אני פשוט צריך ללכת.
דוד אמסלם: נמשיך הלאה.
<ינון גוטגליק: רק תיקון, זה צריך להיות "הוועדה המייעצת" ולא "ועדת המחירים".
<מירה סלומון: אנחנו סבורים שכאשר מדובר במרכיבים, לפי סעיף קטן 4(ב) חובה שיהיה קוורום בנוכחות של נציג משרד החינוך.
<גבי גאון: האם נכון לקבוע תחולת זמן ולא להגיד – הפירוקים מייצרים מורכבות.
<גבי גאון: כאשר אתה אומר: "עד 1" או "עד 4" מתחילים משחקים.
<גבי גאון: אני מקבל את ההערה של מאיר, לא צריך את המילה "צהרונים", היא מילה לא נכונה.
<גבי גאון: צריך לקבוע תחולה מהבוקר ועד תום שעות הפעילות, אולי מ-7:00 עד 17:00, משהו כזה, ולהוריד את המילים המסבכות.
דוד אמסלם: גבי, עזוב, בואו נתקדם.
דוד אמסלם: הכול כאן כללי.
<אמציה דויטש: שלא יהיה מצב שיגידו שהצהרון הוא לא חלק מהקייטנה ואז החוק לא חל שם, זאת הכוונה.
<אמציה דויטש: אנחנו חיים את זה היום.
דוד אמסלם: בסדר, אל תדאג.
<קריאה: נושא התעריף כבר מוסדר.
<נתי בביוף: בסעיף קטן 4(א), בשורה האחרונה, אני מבקש להוסיף את המילים "בין השאר" או "בין היתר".
<נתי בביוף: "על עלות הקייטנה הציבורית ותקורה סבירה בין היתר".
<נתי בביוף: בסעיף קטן 4(ב), לא ראיתי, אולי תפנו אותי, שהתקנות בעניין קייטנות ציבוריות קובעות סל שירותים.
<נתי בביוף: כתוב פה "ובלבד שסל השירותים יכלול את השירותים המתחייבים לפי חוק הקייטנות (רישוי ופיקוח), תש"ן-1990".
<תומר רוזנר: כפי ששמעת מנציג משרד החינוך, המפקח על הקייטנות, כל קייטנה פרטנית מגיעה לאישור של משרד החינוך והם בודקים את התכנים, את ההיבט הפדגוגי.
<נתי בביוף: אבל זה לא סל שירותים.
<תומר רוזנר: מה הוא השירות שנותנת קייטנה אם לא שירות פדגוגי, שירות של מדריכים?
<דניאל שיימס: אתה יכול לקבוע אם הקייטנה 3 פעמים בשבוע יוצאת לבריכה.
<תומר רוזנר: זה שירות.
<תומר רוזנר: השירות הוא שהיא יוצאת לבריכה.
<נתי בביוף: אבל זה עולה כסף.
<נתי בביוף: יש הבדלים בין קייטנה בסיסית ובין קייטנה שמשלמים עליה יותר.
<תומר רוזנר: פה יהיה הסל הבסיסי.
<נתי בביוף: חוק הקייטנות (רישוי ופיקוח) לא מכיל הסמכה לסל שירותים.
<תומר רוזנר: שר החינוך נותן את הרישיון.
<תומר רוזנר: מה זה רישיון לקייטנה?
<תומר רוזנר: תשאל את נציג משרד החינוך.
<מיכל חורין: הוא בודק למשל שהתכנים לא סותרים את חוק חינוך ממלכתי, הוא בודק שיש מנהל לקייטנה, אבל הוא לא קובע סל שירותים.
<תומר רוזנר: אכן שר החינוך לא קובע את סל השירותים אבל הוא קובע כל מיני דרישות מן הקייטנה: שיהיה מנהל.
<דניאל שיימס: אבל זה לא קשור לקביעת המחיר.
<תומר רוזנר: אם אתם רוצים לשמוע את התשובה אז אשמח להשיב אבל אתם לא נותנים לי להשיב.
<תומר רוזנר: שר הפנים הוא שיקבע את סל השירותים אבל הוא לא יכול להגיד: אני חושב שלא צריך מנהל קייטנה, נראה לי שלא צריך.
<תומר רוזנר: הוא לא יכול לתת פחות מן הדרישות של שר החינוך.
<דניאל שיימס: לא על זה מדברים.
<דניאל שיימס: מנהל הוא לא סל שירותים.
<תומר רוזנר: אלא מה זה מנהל?
<דניאל שיימס: הוא ממילא כפוף לחוק.
<מיכל חורין: זה תנאי.
<תומר רוזנר: מה זה "תנאי"?
<תומר רוזנר: זה עולה כסף, זה אדם שצריך להיות שם.
<מיכל חורין: אבל זה לא נכנס לסל שירותים.
<תומר רוזנר: אלא מה זה?
<דניאל שיימס: הוא כפוף לחוק ממילא, הוא כפוף לתקנות ממילא.
<דניאל שיימס: הקייטנות כפופות לתקנות ולחוק ממילא.
<דניאל שיימס: זה לא סל שירותים.
<מיכל חורין: זה תקורה, זה הנהלה.
<מיכל חורין: זה בנפרד.
<אמציה דויטש: אנחנו משלמים על התקורה הזאת.
<אמציה דויטש: זה חלק מסל השירותים, מה לעשות.
<דניאל שיימס: הרי לא לזה מתכוונים.
<אמציה דויטש: אבל שם הכסף.
<דניאל שיימס: צוות קייטנה זה לא סל שירותים.
<אמציה דויטש: זה עולה כסף.
<אמציה דויטש: אם אתה נותן את זה בחינם – אין לי בעיה.
דוד אמסלם: רבותי, אנחנו מתקדמים.
<נתי בביוף: היינו באמצע ההערה שאין בחוק הקייטנות (רישוי ופיקוח) הסמכה לסל שירותים, ובתקנות על-פי החוק אין סל שירותים.
<נתי בביוף: יש שם תנאים של בטיחות.
דוד אמסלם: אז ייקבע סל שירותים.
<נתי בביוף: אבל פה כתוב "ובלבד שסל השירותים שיקבע השר יכלול את השירותים המתחייבים לפי חוק הקייטנות".
דוד אמסלם: אתה אומר שבחוק הקייטנות אין סל?
<נתי בביוף: אין סל שירותים, וגם משרד החינוך אומר את זה.
דוד אמסלם: לא נצביע היום על הצעת החוק, נצביע ביום שני, לכן תסגרו את הפינה.
דוד אמסלם: זה שאלה טכנית.
דוד אמסלם: אני אדיש.
דוד אמסלם: חבל לבזבז זמן.
<נתי בביוף: אבל גם הערות טכניות אנחנו מעירים.
דוד אמסלם: אני מצפה שתיפגש עם תומר רוזנר לפני שאנחנו באים לכאן.
דוד אמסלם: הרי אין לי אמירה בצד הטכני.
דוד אמסלם: תיפגש אתו ותסיים את העניין.
דוד אמסלם: אתה לא צריך אותי בשביל זה.
דוד אמסלם: חבל לנו על הזמן פה.
דוד אמסלם: יש הערות נוספות?
<תומר רוזנר: אדוני היושב-ראש, לא נוכל להמשיך בדיון מכיוון שתקנון הכנסת מחייב לסיים את הדיון בשעה 11:00.
דוד אמסלם: אני רוצה להמשיך כאן דיון מקצועי.
דוד אמסלם: אני נועל את הישיבה הפורמלית, לפי מה שאמר לי תומר רוזנר, אבל אנחנו נמשיך כרגע בהערות להקראה, כי אחרת כבר לא אשמע אתכם עד יום שני.
דוד אמסלם: אנחנו ממשיכים את הדיון בהמשך לסיור שעשינו בבוקר.
דוד אמסלם: כם קודם כל, רוצה לקבל איזושהי סקירה קצרה מרב הכותל, שהוא בעצם הגורם הממלכתי שמטפל בכל המתחם הזה.
דוד אמסלם: תן לנו, רב שמואל, מה קורה שם, איך זה התפתח, כמה הרחבה הקטנה, מתיי הגדולה, מהי החלטת הממשלה ומה קרה בשבוע שעבר?
<שמואל רבינוביץ': בוקר טוב לכולם.
<שמואל רבינוביץ': למעשה המאבקים שנמצאים ברחבת הכותל המערבי לא התחילו היום ולא אתמול, לא לפני שנה אלא לפני שנים.
<שמואל רבינוביץ': לפני בערך, אני לא מדייק בזמנים, לפני בערך עשרים שנה על פי הדנג"ץ הוקמה רחבה בצד הדרומי של רחבת הכותל המערבי שאמורה לתת מענה לכל הקבוצות שאינן רוצות לנהוג כמו המנהג הקיים ברחבת הכותל המערבי מזה חמישים שנה.
<שמואל רבינוביץ': בעקבות כך היו קבוצות שהשתמשו ברחבה הזאת והיו קבוצות שהמשיכו להיכנס לתוך עזרת הנשים או לתוך רחבת הכותל המערבי, למרות הפגיעה ברגישות ולמרות הפסיקה של בית המשפט העליון.
<שמואל רבינוביץ': לפני מספר שנים בית המשפט המחוזי, בעקבות המאבקים, בא ואמר שהפרשנות של משרד המשפטים לפסיקה של הדנג"ץ לא הייתה נכונה ואיפשר לקבוצת נשות הכותל להגיע לתוך עזרת נשים עם טלית ותפילין.
<שמואל רבינוביץ': לגבי ספר תורה יש נוהל ברחבת הכותל המערבי שאף אחד, לא אורתודוכסי ולא שאינו אורתודוכסי, יכול להכניס לרחבת הכותל המערבי ספרי תורה ואז המאבק - - -
דוד אמסלם: אני רוצה רק לחדד את השאלה ברשותך, אני - - -
מיכל רוזין: לא יקבלו ספר תורה - - -
דוד אמסלם: את תקבלי עוד מעט.
דוד אמסלם: אני רוצה להבין, שאלה אינפורמטיבית.
דוד אמסלם: אתה בעצם אומר שבית המשפט בעצם התערב בנוהלי ההתנהלות של רחבת הכותל.
<שמואל רבינוביץ': נכון.
דוד אמסלם: זאת אומרת, הוא קבע שטלית זה בסדר, תפילין זה בסדר, מכנסיים קצרים לא בסדר.
<שמואל רבינוביץ': כן, בית המשפט למעשה בא ואמר לי, כרב הכותל, מה בסמכותי ומה לא בסמכותי והמאבק התחיל - - -
דוד אמסלם: דרך אגב, אני רוצה לשאול שאלה.
דוד אמסלם: תומר, ברחבת הכותל, את תנאי התפילה מי קובע, בית המשפט או הסמכות הדתית?
<תומר רוזנר: לפי המצב המשפטי הקיים יש חוק שנקרא המקומות הקודשים שהוא מבטיח חופש גישה למקומות הקדושים לכל אדם.
<תומר רוזנר: מכוח החוק הזה נקבעו תקנות המקומות הקדושים בהן נקבע בין היתר לגבי הכותל המערבי שיש לכבד את מנהג המקום ואז התעוררה השאלה איך מפרשים את המונח מנהג המקום.
<תומר רוזנר: זו שאלה משפטית והשופטים נחלקו בדעותיהם בנושא הזה.
<תומר רוזנר: נשמעו שלש דעות שונות בבית המשפט.
<תומר רוזנר: שר המשפטים לאורך שנים פירש בצורה מסוימת וכפי שאמר הרב רבינוביץ', בשלב מסוים בית המשפט המחוזי בעקבות עתירה שהוגשה אליו - - - על ידי משרד המשפטים לאותו פסק דין היסטורי, היא איננה נכונה ויש לפרש אותה בצורה אחרת.
<תומר רוזנר: המדינה בחרה שלא לערער על הקביעה הזו לבית המשפט העליון.
<תומר רוזנר: לכן זה כרגע המצב המשפטי.
<תומר רוזנר: יש פה שאלה משפטית - - -
דוד אמסלם: הסיפור של דרך מנהג המקום.
<תומר רוזנר: איך לפרש את המונח מנהג המקום.
דוד אמסלם: דרך אגב מנהג המקום הוא גם מצב עובדתי, אני מבין.
דוד אמסלם: זאת אומרת, כשאני מתייחס למנהג המקום אני מתייחס למנהג העבר, הרי - - -
<קריאה: כמה עבר?
<קריאה: חמישים שנה - - - אל"ף ולפני כן זה בי"ת.
דוד אמסלם: אני שואל שאלה את היועץ המשפטי - - -
<קריאה: נשמע שאתה קובע עובדות, לא שואל שאלות.
דוד אמסלם: דרך אגב, אני שואל אותו.
דוד אמסלם: ודרך אגב, מותר לי לקבוע עובדות, השנה - - -
<קריאה: לא, זה בסדר, לשאול שאלה - - -
דוד אמסלם: אתן לך את זכות הדיבור ואני שואל.
דוד אמסלם: תראי, לגבי מנהג המקום, כשבאתי לכנסת אמרו לי: אתה צריך לנהוג כמנהג המקום, אז שאלתי: מה היה מנהג המקום, אז אמרו לי - - -
<קריאה: למשל - - - דליה איציק אסור לבוא עם ג'ינס, יש מנהגי מקום משתנים, גם היהדות השתנתה ואנחנו לא חיים כמו בימי התנ"ך - - -
דוד אמסלם: תקבלי את זכות הדיבור אבל הבנתי.
אלעזר שטרן: אפשר לשאול שאלה רק על הזמנים שהוא אמר?
אלעזר שטרן: לא להכניס ספרי תורה, כמה זמן זה מנהג המקום?
<שמואל רבינוביץ': שש שנים או שבע שנים.
<שמואל רבינוביץ': צריך לזכור שכשאני נכנסתי להיות רב הכותל, הכותל המערבי, רוב ספרי התורה התברר, היו פסולים בכלל וגם היו בערך שמונה עשר תאים לאחסנת ספרי תורה פרטיים.
<שמואל רבינוביץ': לכותל היה - - - שגרתי, כל אחד היה בונה לו ארון קודש ומשתמש בארון קודש.
<שמואל רבינוביץ': במשך השנים האלו יש בכותל המערבי מאה ספרי תורה חדשים מהודרים וספרי התורה האלה נותנים מענה לכל מי שצריך ברחבת הכותל המערבי.
דוד אמסלם: לא חסרים ספרי תורה - - -
<שמואל רבינוביץ': מי שצריך - - -
<קריאה: מה אתם - - -
<שמואל רבינוביץ': אנחנו יודעים, בחג השבועות - - -
מיכל רוזין: לרפורמים - - -
<שמואל רבינוביץ': היו הרבה מאד אנשים - - -
אורן אסף חזן: מיכל, לא נהוג שאנשים - - -
אורן אסף חזן: לא, אבל הם רוצים להמציא את הדת מחדש.
מיכל רוזין: זה לא - - - לענות - - -
אורן אסף חזן: תני לשמוע.
דוד אמסלם: סליחה, שניה.
אורן אסף חזן: תכבדי.
דוד אמסלם: חבר'ה, שניה, דקה, דקה.
<קריאה: אני שאלתי - - -
אורן אסף חזן: היא לא יודעת לכבד, היא רוצה שכולם יכבדו אותה.
<קריאה: אורן, אתה מכבד - - -
אורן אסף חזן: אנחנו מדברים יפה - - -
אורן אסף חזן: למה, כי יש פה - - -
דוד אמסלם: אורן, אורן, אורן.
מיכל רוזין: יש פה - - -
אורן אסף חזן: למה, כי יש מצלמות אז לא? זה לא - - -
אורן אסף חזן: זה לא יפה.
דוד אמסלם: אורן, אורן, מיכל.
דוד אמסלם: אני לא רוצה להוציא אף אחד.
מיכל רוזין: לא צריך להוציא, שאלתי - - -
דוד אמסלם: כנראה, לא - - -
מיכל רוזין: הוא אמר לכולם, שאלתי האם זה כולל רפורמים - - -
דוד אמסלם: רק שניה, תקשיבי - - -
אורן אסף חזן: היתממות - - -
דוד אמסלם: לפי ההתנהלות עד עכשיו אני צריך להוציא אתכם בגלל שאי אפשר לקיים את הדיון.
דוד אמסלם: הוא שאל שאלה, הרב רוצה לענות ויש פה התפרצות.
דוד אמסלם: אי אפשר עכשיו.
דוד אמסלם: אני יודע שזה ככה אבל אני לא אסכים לזה.
דוד אמסלם: לכן אני אומר, רבותי, כל אחד יקבל זכות דיבור, כולם רשומים.
דוד אמסלם: גם אלה שלא ביקשו לדבר.
דוד אמסלם: אני אעבור.
דוד אמסלם: כל אחד יקבל.
<שמואל רבינוביץ': כל מי שיודע בחג השבועות אנשים נזקקו לספרי תורה, היום יש מענה לדבר הזה, ברוך השם.
<שמואל רבינוביץ': בעקבות כך אתר הכותל המערבי נהפך לאתר הפגנות.
<שמואל רבינוביץ': זה לא ויכוח דתי, זה ויכוח שאנשים מנסים לקחת את הכותל כפלטפורמה למאבק שקיים בכלל וכל ראש חודש נוצר איזשהו גימיק, כדי לעשות - - -
תמר זנדברג: במה - - - אתה קובע את זה?
<שמואל רבינוביץ': אנחנו - - -
דוד אמסלם: שמענו, למה - - -
תמר זנדברג: סליחה, אתה הצגת אותו כגורם - - -
<קריאה: אני לא מצליח להבין - - -
דוד אמסלם: רגע, רגע, רגע, תמר - - -
תמר זנדברג: לא, אני לא יכולה - - - כשהדברים האלה - - -
דוד אמסלם: תמר - - -
אורן אסף חזן: תמר, מותר להביע דעה, נו.
דוד אמסלם: גברת זנדברג - - -
אורן אסף חזן: את לא חייבת להסכים אתם אבל תני לו להגיד את דבריו.
דוד אמסלם: חברת הכנסת זנדברג, חברת הכנסת זנדברג - - -
תמר זנדברג: אתה הצגת אותו - - -
דוד אמסלם: חברת הכנסת - - -
תמר זנדברג: כגורם הממלכתי - - -
אורן אסף חזן: הוא הגורם הממלכתי והוא אומר את דעתו.
אורן אסף חזן: תיכף המשטרה תגיד את דעתה וגורמים אחרים יגידו את דעתם.
דוד אמסלם: רק שניה, את רוצה להחליף אותי?
אורן אסף חזן: אולי הם רוצים להחליף אותו.
תמר זנדברג: אני לא רוצה להחליף אותך, אני רוצה - - -
דוד אמסלם: אז אל תגידי לי מה לעשות.
תמר זנדברג: שזה יעבור - - -
דוד אמסלם: לא, לא, אל תגידי לו מה להגיד.
תמר זנדברג: לא אומר - - -
דוד אמסלם: את תקבלי את זכות הדיבור - - -
תמר זנדברג: אני מעירה על מנת שהנוכחים והפרוטוקול יבינו שדבריו הם לא ממלכתיים - - -
דוד אמסלם: תקשיבי - - -
תמר זנדברג: ולא מייצגים - - -
דוד אמסלם: רק שניה, אורן, למה אתה - - -
דוד אמסלם: חברת הכנסת זנדברג, תקשיבי.
דוד אמסלם: אתם מכירים אותי כבר שנה וחצי.
דוד אמסלם: אם יש דבר שמוציא אותי מדעתי זה אלימות מילולית, שאתם משתלטים בתוקף איזשהו - - -
תמר זנדברג: מה שהוא אמר היה אלימות מילולית - - -
דוד אמסלם: תני לי - - -
תמר זנדברג: כי הוא - - - את הלגיטימציה - - -
דוד אמסלם: אבל את לא רוצה - - -
תמר זנדברג: לאחוז - - -
דוד אמסלם: תקשיבי, הנה, גם עכשיו את ממשיכה בזה.
תמר זנדברג: הדתית שלהם - - -
דוד אמסלם: את ממשיכה בזה.
תמר זנדברג: רוצים - - -
<קריאה: נושא הדיון - - -
דוד אמסלם: לכן אני - - -
תמר זנדברג: אנחנו לא נשב כאן בשקט - - -
דוד אמסלם: דקה - - -
תמר זנדברג: בזמן שהגורם הממלכתי - - -
אורן אסף חזן: אנחנו לא נשב בשקט כשאתם רוצים להפוך את המדינה היהודית למדינת כל אזרחיה.
תמר זנדברג: ההגדרה היהודית של אחרים - - -
דוד אמסלם: את ממשיכה.
תמר זנדברג: תקרא לי לסדר - - -
דוד אמסלם: אז אני אקרא לך לסדר אם תמשיכי אני אקרא לך לסדר פעם שניה.
תמר זנדברג: אפילו - - -
דוד אמסלם: אין בעיה, לא צריך שאני אוציא אותך, אין בעיה.
דוד אמסלם: אני אמרתי, משתלטים באופן אלים באופן קבוע בשם איזשהו חופש ביטוי ופלורליזם - - -
דוד אמסלם: אתם בדיוק עושים את ההפוך.