GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
גלעד שנער: גורמי הכיבוי יבצעו קודם כול כיבוי אש.
גלעד שנער: זאת המשימה העיקרית שלהם.
משה גפני: אבל הפקוד של פיקוד העורף, נציב כבאות והצלה, אומר שאין לו די כוח אדם.
משה גפני: מה התשובה לכך?
משה גפני: הטענה היא שבעבר הצבא נתן כוחות וכבאיות, וכעת אין די כבאיות.
גלעד שנער: לדעתנו המצב הנוכחי נותן מענה מספק.
גלעד שנער: אנו פועלים בתיאום עם סגן הרמטכ"ל להקמתה של יחידה מחוץ לשירות על מנת לשחרר את הכבאים משירות.
גלעד שנער: אין ספק שיש פערים בכיבוי ואנחנו מנסים לפתור אותם יחד.
גלעד שנער: אך מול המצב הנוכחי המענה סביר בהחלט.
משה גפני: כלומר אתה חולק על דבריו של נציב כבאות והצלה, אל"מ שנער?
משה גפני: מחלוקת היא לא דבר נורא, אבל יש כאן מחלוקת.
שמעון רומח: יש מחלוקת.
שמעון רומח: זה לגיטימי.
שמעון רומח: זו אינה בעיה של פיקוד העורף אלא בעיה תקציבית.
שמעון רומח: פיקוד העורף מגלה הבנה למצב.
שמעון רומח: הוא עושה מאמץ.
שמעון רומח: אך לא הוא אמור לספק את הכבאיות או את החליפות נגד חומרים מסוכנים ושאר העזרים.
שמעון רומח: משרד הפנים הוא שצריך לעשות זאת.
שמעון רומח: אבל יש בעיה תקציבית.
משה גפני: אני מבקש לדעת מה עושים אם נופל טיל עיראקי.
משה גפני: האם לפיקוד העורף די במצבת הנוכחית, במספר הכבאיות והכבאים הנוכחי?
שמעון רומח: אם נופל טיל עיראקי, או אפילו ארבעה טילים, המערך מספק בהחלט.
שמעון רומח: הבעיה היא שבתרחישים האפשריים, כולל בתרגיל הארצי, ההיקפים היו גדולים בהרבה.
שמעון רומח: במקרים האלה יש לנו חוסר.
משה גפני: כלומר הכישלון שהיה בתרגיל פי גלילות, כך לפי הפרסום שלכם, נובע מהמצב הזה?
משה גפני: פרסמתם שהיה מחסור בכבאיות ובכוח אדם.
משה גפני: התפרסם שהיה כישלון, שהתרגיל נכשל.
שמעון רומח: אינני יודע מי פרסם זאת.
שמעון רומח: הייתה בעיה בהבנת הנקרא.
שמעון רומח: לדעתי התרגיל הצליח מאוד, אך לעיתונאים בלט מאוד שאנשי הכיבוי של פי גלילות היו מצוידים טוב יותר מהכבאים.
שמעון רומח: הכוונה לחליפות, לבגדי המגן ולאמצעים האחרים.
שמעון רומח: זה בלט לעין.
שמעון רומח: זאת המציאות.
מרדכי משעני: אני מבקש לשאול אם כל השידורים באמצעי התקשורת יהיו מאוחדים.
משה גפני: אני מניח שתהיה לכך התייחסות אחר כך.
משה גפני: אני מבקש לשאול מדוע המשרד לאיכות הסביבה איננו משולב בכוחות.
מיקי הרן: ומה עושים אם הטיל נופל על מפעל כימי?
גלעד שנער: גילוי וזיהוי בחירום הם נושאים שבטיפולנו.
גלעד שנער: אנחנו ערוכים לכך.
גלעד שנער: ככל הידוע לי אנחנו גם מתואמים עם המשרד לאיכות הסביבה, כשיש צורך בצוותים שלהם בשעת חירום – קוראים להם.
גלעד שנער: זה מה שידוע לי, ונבדוק מדוע מוצג כאן שהצוותים אינם פועלים בחירום.
משה גפני: המיומנות של המשרד לאיכות הסביבה במשך כל השנה היא זיהוי חומרים.
משה גפני: אם מישהו מקבל מעטפה עם אבקה לבנה הוא מזמין את המשטרה; אז מגיע גם בעל תפקיד מהמשרד לאיכות הסביבה.
משה גפני: סמנכ"ל המשרד אומרת כאן בדיון שאם נופל טיל המשרד לאיכות הסביבה הוא מחוץ לעניין.
גלעד שנער: יש לנו יחסים טובים עם המשרד לאיכות הסביבה.
מיקי הרן: נכון, בשגרה המערכת עובדת יפה.
גלעד שנער: בחירום צריכים להגיע לאירועים במהירות.
גלעד שנער: אנחנו מעוניינים להגיע למקום בפרק זמן קצר עוד יותר ממה שציינתי קודם, כדי לטפל בחומרים.
גלעד שנער: הקמנו מערך רחב מאוד לצורך כך, ולא אפרט כאן את הנתונים.
משה גפני: כמה זמן נדרש למשרד לאיכות הסביבה להגיע לאדם שהתלונן שקיבל אבקה לבנה הביתה?
מיקי הרן: חצי שעה עד שעה.
משה גפני: אתם לא סומכים על זה, אל"מ שנער?
גלעד שנער: בנינו מערך שיודע להתמודד עם הרבה יותר אירועים בבת אחת.
גלעד שנער: לפעמים הטילים מתפרקים ויש להגיע למוקדים רבים.
משה גפני: מדוע שאנשי המשרד לאיכות הסביבה לא ישולבו במערך, כולל המגבלה שהם עוסקים בנושא רק בשגרה?
משה גפני: למה לא לשלב אותם בעניינים שכן מתאימים לפעולתם?
גלעד שנער: בנינו צוותים ייעודיים ומיומנים.
גלעד שנער: יש לנו גם צוותים של מומחים וחברים בהם מיטב המדענים.
גלעד שנער: אנחנו יודעים לטפל בנושא.
גלעד שנער: בנוגע לאירועי חומרים מסוכנים – במקרים כאלה אנחנו משולבים, ויש כוונה להשתמש בגופים הללו.
משה גפני: המשרד לאיכות הסביבה אינו משולב.
משה גפני: כך אומרת גב' הרן, שמוסמכת לכך.
מיקי הרן: תורת הלחימה הכתובה היא רק לשגרה.
גלעד שנער: מי שמטפל בטילים עצמם הוא צה"ל בלבד.
דוד טל: לדעתי התשובה של אל"מ שנער צריכה להיות שהוא יבדוק את הדברים בהמשך, עם המשרד לאיכות הסביבה.
דוד טל: אם אין שילוב של המשרד לאיכות הסביבה כעת, צריך לבדוק כיצד אפשר לשלבו בפעילות בחירום.
גלעד שנער: אני מבהיר שבגילוי ובזיהוי של הטילים אין לנו צורך בצוותים של המשרד לאיכות הסביבה.
גלעד שנער: בנינו מערך רחב, מדן ועד אילת, שיש לו יכולת טיפול בנושא.
משה גפני: אבל בנוגע לשילובם במערך החירום בכלל, אני מציע שאל"מ שנער אכן יבדוק כיצד אפשר להעביר את האנשים המיומנים הללו בשגרה למערך החירום, כדי שהם יהיו חלק מהתהליך.
דוד טל: אני מבקש שאל"מ שנער יתייחס גם לגיוסם של אנשי כוחות כיבוי האש ומגן דוד אדום.
גלעד שנער: השבתי על כך.
גלעד שנער: הוקמו יחידות ייעודיות, ובוצעה פעילות רחבה.
גלעד שנער: במגן דוד אדום הנושא רגיש יותר.
גלעד שנער: החובשים חשובים מאוד גם לצה"ל.
גלעד שנער: יחד עם זאת הוקמה יחידה מחוץ לשירות על מנת לרתק את האנשים החיוניים למגן דוד אדום.
גלעד שנער: לכיבוי אש יש יחידה מקבילה.
גלעד שנער: אנחנו פועלים באופן אינטנסיבי כדי לטפל בעניין ולפתור את הנושא.
גלעד שנער: אנחנו מבינים שהוא חשוב ביותר.
דוד טל: נאמרו דברים על-ידי נציגי הרשויות השונות, ואפשר היה להתרשם שלא כולם ערוכים לגמרי ואין תיאום כנדרש, אך חזקה עליי שמפקד העורף יעשה הכול כדי שיהיו תיאומים נדרשים עם כל הגורמים עד לרגע המכריע, כדי שאם חס וחלילה יהיה צורך בכך הכול יעבוד באופן הרמוני.
משה גפני: ראשית אני מודה למוזמנים.
משה גפני: כולנו מתפללים שלא נגיע למצב הזה ולא נהיה חלק מהעניין אם בכלל תהיה מלחמה בין ארצות הברית לעיראק.
משה גפני: בכל מקרה עלינו להיערך לתרחישים הגרועים ביותר.
משה גפני: הרושם הוא שעדיין אין היערכות מושלמת.
משה גפני: יש חלקים במערך הכללי שעדיין אינם מתואמים.
משה גפני: בסך הכול נראה שעושים עבודה מיומנת ומקצועית כדי שלא לחזור על טעויות העבר וכדי שיהיה תיאום בין הזרועות השונות ונגיע למצב אופטימלי.
משה גפני: חשוב שכולם יהיו מתואמים גם בתרחיש הכי גרוע שעלול לקרות, חס וחלילה.
משה גפני: אני מבקש מפיקוד העורף בפרט ומכל הגורמים האחרים: נציבות כבאות והצלה, משרד הבריאות, משרד הפנים, המשרד לאיכות הסביבה, מרכז השלטון המקומי, מגן דוד אדום – לעשות הכול על מנת להיערך כך שהאזרח יהיה סמוך ובטוח שהמופקדים על הנושא אכן מתואמים ויודעים מה הם עושים.
משה גפני: לעניין ההסברה: אני סבור שנושא זה לוקה בחסר.
משה גפני: הציבור איננו בחרדה אך הוא דואג ורוצה לדעת את הדברים.
משה גפני: לעומת העבר היום יודעים יותר מדי, והמידע מגיע מגורמים שאינם מוסמכים לכך.
משה גפני: אני פונה לפיקוד העורף: לדעתי יש לקיים ישיבה ולהחליט מה אומרים לציבור.
משה גפני: מה שלא אומרים לציבור – צריך להבהיר שאינו נאמר משום שאין זה הזמן לכך.
משה גפני: חשוב מאוד שהציבור ידע שאם הוא אינו יודע אם עליו להיות במקלט או להישאר במרחב מוגן בדירה, הסיבה היא שיש יד מכוונת שבכוונה לא אומרת זאת כעת.
משה גפני: גם את זה צריך לומר.
משה גפני: בבוא העת תאמרו מה צריך לעשות – אם צריך לרכוש את הציוד שנרכש גם לפני 11 שנים, למשל.
משה גפני: כל מידע שאפשר להוציא לציבור חייבים לפרסם, ובכל השפות כמובן.
משה גפני: אין להמתין יום נוסף.
משה גפני: אני מודה לכולם ומבקש מכולם להתפלל שהישיבה של היום הייתה מיותרת.
משה גפני: על סדר היום רמת חובב: מבנה המועצה ובעיות באיכות הסביבה.
משה גפני: יש הטוענים לסכנה אקולוגית; יש הטוענים לסכנה לאיכות הסביבה במובן החמור – לכל האזור: באר שבע, הנגב, ירוחם, דימונה.
משה גפני: פנו אליי רבים בבקשה להעלות את הנושא לדיון, ובעיקר פנה ח"כ בוים.
משה גפני: בעצה אחת אתו החלטתי על קיום השייבה הזאת.
משה גפני: אני מבקש מח"כ בוים, גם כאיש הדרום, להציג את הנושא.
זאב בוים: נושא רמת חובב אינו חדש.
זאב בוים: אך נדמה שהבעיות אינן נפתרות ואף נעשות חריפות אולי.
זאב בוים: קרוב לוודאי שיש במקום מטרדים קשים: זיהום מי תהום, ריחות חריפים מאוד.
זאב בוים: סבל רב נגרם לאוכלוסייה מסביב ברדיוסים גדולים למדי.
זאב בוים: אינני רוצה לקבוע קביעות על הקשר הישיר בין המטרדים לבין בריאות התושבים, אני יודע שהדברים שנויים במחלוקת ונבדקים די הרבה, אך עושה רושם שהם אינם משתפרים אלא מחמירים.
זאב בוים: אנחנו שומעים על יחידות בצבא שאינן מתאמנות במקום עוד, אני מניח שנציגי צה"ל בדיון ידברו על הנושא.
זאב בוים: אני מקורב לעניין: בכנסת הקודמת היו כמה וכמה דיונים בנושא במסגרת ועדת הפנים ואיכות הסביבה ובמסגרת שדולת הנגב שעמדתי בראשה.
זאב בוים: היו גם ביקורים במועצה וישיבות עם המועצה ועם נציגי התעשיות שנמצאות במקום.
זאב בוים: אך כאמור דומה שהדברים נעשים גרועים יותר.
זאב בוים: רק לאחרונה נודע לי שהייתה ישיבה עם מבקר המדינה בנושא זה בוועדה לענייני ביקורת המדינה.
זאב בוים: נדמה לי שחלק מהנוכחים כאן השתתפו גם בישיבה ההיא.
זאב בוים: אינני יודע מה היו מסקנות אותה ישיבה.
זאב בוים: אני ביקשתי שהנושא יידון גם בוועדה זו.
זאב בוים: מעבר לסוגיה המקצועית – שהיא בעיה גדולה מאוד, משום שלאנשי המקצוע עמדות מנוגדות וזה חלק מהקושי לטפל בנושא – יש גם סוגיות אחרות.
זאב בוים: רמת חובב היא מסגרת מיוחדת מבחינה מוניציפלית.
זאב בוים: נדמה לי שיש שתי מועצות תעשייתיות בארץ, לפי חוק מיוחד.
זאב בוים: החוק הזה איננו מעודכן ולדעתי יש לבצע בו שינויים בכל הנוגע למסגרת שמטפלת באתר ומפעילה אותו.
זאב בוים: יו"ר המועצה התעשייתית נוכח כאן היום, ולדעתי לא נכון שבהרכב המועצה היום לא יהיה נציג למשרד לאיכות הסביבה.
זאב בוים: בשעתו טיפל משרד הפנים בנושא איכות הסביבה; אך המשרד לאיכות הסביבה קיים לא מעט שנים, ועד כמה שאני יודע אין נציג קבוע, סטטוטורי, של משרד זה במועצה התעשייתית.
זאב בוים: יש עוד נושאים שנוגעים להרכב חברי המועצה: אין ביטוי לגופים מקצועיים.
זאב בוים: הנציגים הללו מגיעים לדיונים כמוזמנים אך הם אינם נציגים ששומעים את דעתם באופן קבוע.
זאב בוים: לדעתי גם כאן יש לבצע שינוי.
זאב בוים: זה אינו רק עניין מנהלי ופרוצדורלי; שינויים מתאימים בהרכב המועצה עשויים לסייע להפעלה נכונה יותר של המועצה.
זאב בוים: נמצא בדיון גם שמואל ריפמן, שהיה חבר במועצה ובשעתו עזב על רקע בעיות שונות.
זאב בוים: הוא מתגורר באזור ומכיר היטב את המצב.
זאב בוים: נוכח כאן גם מנהל המחוז של המשרד לאיכות הסביבה ובוודאי הוא מכיר את הדברים היטב.
זאב בוים: מכל האחרים אציין במיוחד את פעלה של בלהה גבעון, שמרכזת את העמותה "נגב בר קיימא" שממנה אני מעודכן על המתרחש.
משה גפני: אני מבקש לשמוע ראשית את ראש המועצה התעשייתית.
משה גפני: אני מבקש שהוא יתאר את מה שמתרחש במקום ואת מבנה המועצה בהתייחס להערותיו של ח"כ בוים.
משה גפני: אני מבקש ממנו, כיוון שגם הוא כמוני אדם דתי, לספר אם עבדו שם בראש השנה.
צבי כהן: הנושא רציני מאוד והישיבה הזאת חשובה מאוד.
צבי כהן: בכל הקשור לאפיונה ולהרכבה של המועצה אני אינני הכתובת.
צבי כהן: אני מניח שהכתובת היא הכנסת.
משה גפני: אנחנו איננו מרכיבים את המועצה.
משה גפני: מי שמרכיב אותה הוא משרד הפנים.
משה גפני: תפקידנו לפקח על המשרד ולאשר דברים שהוא מביא לפנינו.
משה גפני: אני מבקש לדעת מהן העובדות היום: מי חברים במועצה?
זאב בוים: למעשה הנושא מגיע לוועדת הפנים לא רק לאישור.
זאב בוים: אם אנחנו חברי הכנסת ויו"ר הוועדה נגיע למסקנה שצריך לתקן את החוק שנוגע להרכב מועצה – אכן העניין מונח לפתחנו.
צבי כהן: אני יכול לתת אינפורמציה גרדא.
צבי כהן: רמת חובב מורכבת מתשעה חברים.
צבי כהן: יש בה שלושה נציגי רשויות – משה בורוכוב, נציג עיריית באר שבע, שאול לוי, נציגו של שמואל ריפמן ונציג נוסף הוא ראש המועצה אשכול.
צבי כהן: יש שלושה חברים נוספים שהם נציגי המפעלים הגדולים.
צבי כהן: ויש עוד שלושה חברים שמיוצגים על-ידי משרדי הממשלה: נציגת משרד הבריאות היא מנהלת המחוז, יש נציג למשרד הפנים וכן למשרד התעשייה והמסחר.
צבי כהן: אם כן מלבד נציגי המפעלים יש נציגים למשרדי ממשלה ונציגים לרשויות הסובבות את רמת חובב.
צבי כהן: המועצה עובדת כמו רשות מקומית לכל דבר.
צבי כהן: נכון שיש לה פקודה מיוחדת לרשות מקומית תעשייתית, אך רובה ככולה מאופיינת על-ידי מערכות מוניציפליות.
צבי כהן: מעבר לנושאים השוטפים רמת חובב עוסקת בעיקר בנושאי איכות הסביבה.
צבי כהן: לנושא זה מוקדש כמעט 80% מהתקציב.
צבי כהן: למעט המנהלה, שמיוצגת בצורה צנועה בתקציב, הסכומים מנותבים לאיכות הסביבה.
צבי כהן: אני משמש ראש מועצת רמת חובב כארבעה חודשים.
צבי כהן: בתקופה האחרונה החמירו הריחות החמורים שתושבי הנגב סובלים מהם.
צבי כהן: זכותם של התושבים לנשום אוויר צח ונקי, ומחובתנו לאפשר זאת.
צבי כהן: רמת חובב היא האזור המנוטר והמפוקח ביותר במדינה.
צבי כהן: מתבצעים בו ניטורים ובדיקות מדי יום ביומו.
צבי כהן: יש צוות של המועצה שמגיע לנטר בכל מקום שמקבלים בו קריאות.
צבי כהן: יש נתונים מדויקים.
צבי כהן: חלק מהבעיה קשור ברמת חובב וחלק אחר אינו קשור בה.
צבי כהן: ברכות האידוי ברמת חובב היו הבעיה האמתית בתקופה הזאת.
צבי כהן: שתי ברכות מתוך תשע ברכות יצרו את המצב הקשה בנגב.
צבי כהן: הברכות קמו אחרי ההחלטה שמי השפכים של רמת חובב לא יגיעו לוואדי.
צבי כהן: בעשר השנים האחרונות החליטו החלטה אסטרטגית להקים ברכות אידוי ומשקיעים בהן כספים בצורה חסרת תקדים.
צבי כהן: לא נעשו שם פשרות בהקמתן.
צבי כהן: המשרדים הנוגעים לעניין ליוו את ההקמה.
צבי כהן: קודמיי לתפקיד עשו את שמוטל עליהם בעניין זה.
צבי כהן: שתיים מהברכות שגרמו למטרדי הריח זכו לטיפול נמרץ בצורה אמתית ללא סייגים.
צבי כהן: המועצה עצמה מתייעצת עם גורמים מקצועיים בכירים שנמצאים גם בדיון כאן.
צבי כהן: הם מאפיינים את המפגעים בברכות ומצביעים על החומרים שגורמים לכך.
צבי כהן: אנחנו מטפלים בדברים.
צבי כהן: גם אם יש רק השערה שיש חומר שיכול לסייע אנחנו רוכשים אותו, ואפילו מביאים אותו מעבר לים – כך עשינו בתקופה האחרונה.
צבי כהן: בתקופה האחרונה לפחות יש תוצאות די חיוביות לטיפול.
צבי כהן: אנשי המקצוע יוכלו לפרט בנושא זה בהמשך.
משה גפני: אתה מרוצה ממה שקורה ברמת חובב, מר כהן?
צבי כהן: בהחלט לא.
צבי כהן: אינני תושב הנגב אבל אני לן בנגב לא מעט.
צבי כהן: אני חש את הנזק.
צבי כהן: אני יודע מה הסבל שסובלים התושבים.
צבי כהן: בתקופתנו החלטנו כמה החלטות, וחלקן מהפכניות.
צבי כהן: המועצה בראשותי ובראשות צוות מכובד קיבלה החלטות ברמה האסטרטגית.
צבי כהן: הוחלט שבתוך שנתיים וחצי תופסק הזרמת השפכים לברכות האידוי.
צבי כהן: עד אז הברכות יעברו טיפול נקודתי, קצר טווח ובינוני.
צבי כהן: בסוף קיום ההחלטות תהיה בשורה לנגב ותופסק הזרמת השפכים לברכות.
צבי כהן: בדקנו כל הצעה למניעת ריחות בברכות, ואפילו היא ספק של ספק.
צבי כהן: ביצענו חלק מהדברים.
צבי כהן: דברים אחרים, שלא עלו יפה בפיילוט שבוצע בזמנו, לא בוצעו.
משה גפני: אני מבקש לשמוע את תגובתו של מר ריפמן, שהיה לשעבר חבר מועצה ברמת חובב.
צבי כהן: המועצה שמר ריפמן עומד בראשה עדיין חברה במועצת רמת חובב.
שמואל ריפמן: אני מבקש מהיו"ר שלא יאפשר לאיש לדבר בנושאים המקצועיים.
שמואל ריפמן: אם הדברים המקצועיים יידונו הוועדה תיעטף בכמויות של נתונים מקצועיים, בקטריות, נוסחאות ועוד ועוד.
שמואל ריפמן: עלינו לבדוק אם המבנה הארגוני שפועל ברמת חובב אחרי 20 שנה הוא המבנה הנכון.
שמואל ריפמן: רמת חובב קיימת, ולא נסגור אותה.
שמואל ריפמן: עובדים שם אנשים, והתעשייה מביאה כסף למדינה.
שמואל ריפמן: אך כולנו, כל תושבי הנגב, סובלים במשך עשרים שנה.
שמואל ריפמן: מר צבי כהן נכנס לתפקיד כעת, אך אין לי שום טענה אליו.
שמואל ריפמן: מתקופתו של ראש המועצה משה אבא יש עליות וירידות בעניין זה.
שמואל ריפמן: זה לא נוגע לראש מועצה כזה או אחר.
שמואל ריפמן: יש ליקוי בסיסי במבנה.
שמואל ריפמן: אנחנו דורשים שייצרו מערכת כזאת שתאפשר לנו, תושבי הנגב, לחיות עם התעשייה הכימית.
שמואל ריפמן: בחודשים האחרונים אנשים סובלים קשה מהריחות.
שמואל ריפמן: אינני עוסק בנושא הבריאותי, כיצד משפיעים הריחות על הבריאות – וייתכן שהם אינם משפיעים.
מרים טירקל: הם משפיעים.
שמואל ריפמן: יש לדעתי שלושה גורמים עיקריים.
שמואל ריפמן: הראשון הוא המשרד לאיכות הסביבה.
שמואל ריפמן: צריך להקים ועדת חקירה ממלכתית שתבדוק אם המשרד לאיכות הסביבה עושה את מה שהוא צריך לעשות ברמת חובב, בהסתכלות על עשר שנים לאחור ועל חמש שנים קדימה.
שמואל ריפמן: הגורם השני הוא מבנה המועצה.
שמואל ריפמן: יש לבחון אם מעבר למטרות הכלכליות המבנה הארגוני של המועצה יכול גם לשמור על רווחתם של תושבי הנגב.
שמואל ריפמן: הגורם השלישי הוא הפתרון לבעיית השפכים.
שמואל ריפמן: אני שומע על כך עשר שנים.
שמואל ריפמן: דיברו על העברת צינור לים.
שמואל ריפמן: אינני יודע, ייתכן שזה פתרון.
שמואל ריפמן: ייתכן שזאת הצעה מדהימה.
שמואל ריפמן: כולנו יודעים שיש בעיה קשה בגלל ברכות האידוי.
שמואל ריפמן: יש 1,200 דונם של ברכות אידוי והממוצע הוא 10 מילימטר התאיידות ביום.
שמואל ריפמן: הפיזור של האידוי תלוי ברוח.
שמואל ריפמן: צריך לפתור את הבעיה הזאת במהירות.
שמואל ריפמן: גם אם ההצעה להעביר צינור היא אמתית, יידרשו להשלמתה שבע שנים מהיום – ואינני מדבר על ההתנגדויות.
שמואל ריפמן: כתבתי ליו"ר הוועדה מכתב ובו שלושה סעיפים ברורים.
שמואל ריפמן: אני מציע לעסוק במבנה הארגוני של המועצה ובתפקוד הממשלה בנוגע לרמת חובב.
משה גפני: מר ריפמן, אתה, ראש מועצה, מבין בכל מה שנעשה במועצה שלך או נעזר במומחים?
משה גפני: האם בראש המועצה התעשייתית צריך לעמוד תעשיין או מומחה לאיכות סביבה?
משה גפני: השאלה תגיע רחוק עוד יותר.
משה גפני: הרי אם כן שר הבריאות צריך להיות רופא ושר התחבורה צריך להיות נהג לפחות.
שמואל ריפמן: ההבדל בין המועצה המקומית התעשייתית רמת חובב לבין רשויות אחרות הוא שמשלמי המסים הם 8-7 מפעלים ולא תושבים.
שמואל ריפמן: תושב ירושלים שאיננו מרוצה מפעילות העירייה שלו יכול לפעול.
שמואל ריפמן: במקרה הזה מי שמשלמים את המסים, המפעלים, הם גם בעלי הבית.
צבי כהן: הם שלושה חברים מתוך כל המועצה.
שמואל ריפמן: הייתי בסרט הזה, אני מכיר את הדברים.
שמואל ריפמן: בסופו של דבר נציגי המפעלים הם בעלי הבית.
שמואל ריפמן: לכן זהו מבנה מיוחד.
שמואל ריפמן: ייתכן שצריך שימונה ראש מועצה ולידו יכהן אדם מקצועי.
שמואל ריפמן: יש ודאי יותר מפתרון אחד.
שמואל ריפמן: אולם יש לדון במבנה.
שמואל ריפמן: היום מי שקובעים את כל מה שקורה ברמת חובב הם המפעלים.
שמואל ריפמן: הם משלמי המסים; אין תושבים.
שמואל ריפמן: זאת בעיה שיש להתמודד עמה.
שמואל ריפמן: אני מבקש להזכיר גם שהארנונה במועצה נמוכה מאוד.
שמואל ריפמן: זה המבנה של המועצה.
שמואל ריפמן: הארנונה נמוכה יותר מכל אזורי התעשייה האחרים.
שמואל ריפמן: כל השאר הוא בשיטת האגרות.
שמואל ריפמן: צריך ללמוד את שיטות ההתחשבנות הללו.
שמואל ריפמן: אינני רוצה לחזור ולהתווכח בשאלה אם הפליטות מהארובות או החומר שמתאדה מהברכות הם הגורמים לזיהום.
שמואל ריפמן: לאורך זמן מדובר בבעיה ארגונית ואני מבקש מוועדת הפנים ואיכות הסביבה לטפל בנושא בכל הרצינות, כי הגענו לסוף הדרך.
חיים בלומנבלט: אני ראש מחלקת תכנון אסטרטגי ותשתיות באגף התכנון במטה הכללי.
חיים בלומנבלט: בעמוד השלישי של קובץ העמודים שמסרתי ליו"ר הוועדה הוא יוכל לראות את התשובה לשאלתו.
חיים בלומנבלט: בשנת 1997 הורה קצין רפואה ראשי על פינוי מחנה מנוס, שהיה קרוב מאוד למקום.
חיים בלומנבלט: הוא עשה זאת מתוך חשש לבריאותם של חיילים שהתאמנו שם.
חיים בלומנבלט: בהמשך הוצאנו הוראות מפורטות שקובעות למי מותר לעבור שם, כמה זמן מותר לשהות שם, באילו תנאים, מה תהיה השהייה המצרפית המרבית שמותרת לחייל באזור ועוד.
חיים בלומנבלט: לא עשינו זאת לנוכח הוכחות חד משמעיות שהתופעה מזיקה, אך היו לנו תופעות של תחלואה ברמה מסוימת שהטרידה אותנו ולכן הורה קצין רפואה ראשי לפנות את המחנה.
חיים בלומנבלט: בהמשך גרענו גם משטח האש.
חיים בלומנבלט: האזור מוקף שטחי אש.
חיים בלומנבלט: הרחבנו גריעה שהייתה מתוכננת מסביב למתקן כדי שהחיילים לא ייכנסו לסביבה שחשבנו שהיא עלולה להיות מזיקה.
חיים בלומנבלט: לכן התשובה הקצרה לשאלתו של יו"ר הוועדה חיובית באופן חד משמעי.
חיים בלומנבלט: בשנה האחרונה הצבא, מהמטה הכללי ולמטה, עוסק בסוגיה בצורה אינטנסיבית.
חיים בלומנבלט: לפני יותר משנה התחלנו לקבל פניות חוזרות ונשנות מהאנשים שלנו בבסיס חצרים ובהן תלונות על איכות חיים ירודה וכן על מיחושים, כאבי ראש, בחילות וכדומה.
חיים בלומנבלט: הבסיס קרוב מאוד לבאר שבע, כידוע, וכן לקיבוץ חצרים.
חיים בלומנבלט: העברנו את הפניות הללו למי שאנחנו מעבירים אותן בדרך כלל.
חיים בלומנבלט: אנחנו פועלים בשיתוף פעולה טוב מאוד עם המשרד לאיכות הסביבה, ויש לנו דו-שיח מתמשך עמם.
חיים בלומנבלט: אך בשלב מסוים הרגשתי, כמי שיש לו אחריות מטה כללי על נושא איכות הסביבה, שאיננו נותנים תשובות ראויות לאנשים שלנו בבסיס.
חיים בלומנבלט: כינסנו אצלנו ישיבה רחבה והקמנו כמה צוותים לטפל בנושא.
חיים בלומנבלט: ייתכן שזה נראה מוזר שהצבא מוליך תהליך שהיה צריך אולי להתרחש אחרת, אך זה המצב בפועל.
חיים בלומנבלט: קיימנו דיון פתיחה בנושא, הקמנו צוות היגוי שהתכנס מאז פעמיים או שלוש פעמים, וצוות ההיגוי הקים שני צוותי משנה ששותפים להם גורמים מכל המשרדים הרלוונטיים: משרד הבריאות, המשרד לאיכות הסביבה, המועצה התעשייתית רמת חובב.
חיים בלומנבלט: כולם שותפים לתהליך.
חיים בלומנבלט: הוקם צוות משנה למיפוי חומרים וצוות משנה לתקינה.
חיים בלומנבלט: הצוות הראשון אמור להציע פתרון, לתאר אילו חומרים יש בשטח, מה מרעיל, מה יש לבדוק.
חיים בלומנבלט: הרגשתי שאם לא נתמקד נבזבז עוד זמן.
משה גפני: אנחנו מנהלים שתי מדינות?
חיים בלומנבלט: יש מדינה אחת, ולא הצבא מנהל אותה.
חיים בלומנבלט: לצבא יש אינטרס משלו.
משה גפני: הדברים מובנים, הצבא חושש שיבואו אליו בטענות כמו שהיה בנחל הקישון.
משה גפני: אך זהו נושא אזרחי לחלוטין שעלול לפגוע בבריאותם של חיילים, אזרחים, נשים, ילדים, מבוגרים.
משה גפני: למה אתם, הצבא, צריכים לשבת בנפרד?
זאב בוים: ח"כ גפני, למה אתה בא בטענות אל אל"מ בלומנבלט?
משה גפני: אינני בא בטענות, דרך דבריי אלה אני בא בטענות למישהו אחר.
חיים בלומנבלט: האחריות שלי היא כלפי החיילים.
חיים בלומנבלט: אני לא אמתין.
חיים בלומנבלט: אני מתקדם מהר ככל האפשר, זאת האחריות שלי ושל החיילים בצה"ל.
חיים בלומנבלט: ככל שאני יכול לרתום את משרדי הממשלה אני עושה זאת.
חיים בלומנבלט: אני אומר שוב: יש הירתמות מלאה של משרדי הממשלה והגורמים השונים לתהליך.
חיים בלומנבלט: גם אם הוא איננו מתקדם בקצב הצבאי שהייתי רוצה בו.
חיים בלומנבלט: אך זוהי סוגיה סבוכה, ואנחנו מתקדמים בה.
חיים בלומנבלט: את השאלה בנוגע לפעילות משרדי הממשלה אתם צריכים לשאול קודם כול את עצמכם.
חיים בלומנבלט: ככל שהדברים תלויים בצה"ל, לא נמתין.
חיים בלומנבלט: נרתום לכך גם את המשרדים האחרים.
חיים בלומנבלט: אנחנו נמצאים בשלב די מתקדם של העבודה.
חיים בלומנבלט: ממצאי הביניים של שני צוותי המשנה הוצגו.
חיים בלומנבלט: בעוד כחודש אמורים צוותי המשנה להציג את התוצר הסופי של העבודות שלהם.
חיים בלומנבלט: בשלב הראשון שלאחר מכן כוונתנו להגיע לניטור רציף.
חיים בלומנבלט: אנחנו מכירים את מה שמתואר כאן.
חיים בלומנבלט: ביום-יום אדם מבסיס חצרים מתלונן על ריחות רעים ועל צריבה בעיניים, אחרי חצי שעה או ארבעים דקות מגיעה ניידת ניטור של המועצה, היא מבצעת ניטור, לא מוצאת שום דבר שהוא ברמת סיכון או רעל – ואגב אינני טוען שהוא קיים, אני רק מתאר את התהליך; הקריאה נסגרת, הניידת חוזרת.
חיים בלומנבלט: התהליך הזה קורה מדי פעם.
חיים בלומנבלט: אין בכך תשובה מספקת בעיניי.
חיים בלומנבלט: היא דוגמת את המרחב הגאוגרפי ואת מרחב הזמן בנקודה מסוימת מאוד, שאינה מייצגת.
חיים בלומנבלט: סוכם שאנחנו נשאף להגיע למודל של ניטור רציף במרחב גאוגרפי ידוע.
חיים בלומנבלט: המרחב הגאוגרפי הראשון שאנחנו מכוונים אליו בתור ניסוי הוא חצרים.
חיים בלומנבלט: אין הכוונה לבצע ניטור בארובות של המפעלים.
חיים בלומנבלט: זה לא מעניין אותנו.
חיים בלומנבלט: שמענו שהדבר מתבצע, שיש משרדי ממשלה שאחראיים לבדוק שהדברים מבוצעים.
חיים בלומנבלט: אך אנחנו איננו מעוניינים בכך.
חיים בלומנבלט: אנחנו מעוניינים בניטור במקום שבו נמצאים חיילים.
חיים בלומנבלט: השלב השני בתהליך, אחרי הסקת המסקנות מהשלב הראשון, הוא לנסות להבין מה מרחב ההשפעה של רמת חובב.
חיים בלומנבלט: ודאי שמרחב ההשפעה אינו מצטמצם לחצרים, זאת הערכתנו.
חיים בלומנבלט: ייתכן מאוד שהוא כולל גם בסיסים אחרים של הצבא – ושוב, אינני מדבר על האזרחים שנכללים בשטח זה.
חיים בלומנבלט: לכן בשלב הבא עלינו לקבוע את מרחב ההשפעה.
חיים בלומנבלט: מר ריפמן דיבר על הצורך בשינוי של המבנה הארגוני של המועצה המקומית התעשייתית.
חיים בלומנבלט: זה איננו תחום עיסוקנו.
חיים בלומנבלט: אין מקומנו כצבא לומר דברים בנושא זה.
חיים בלומנבלט: אך ההתרשמות שלנו היא שתהליך כזה איננו תהליך קצר.
חיים בלומנבלט: יהיה צורך לדון בכך, לחשוב על המבנה הארגוני הנכון, לשנות את החוק.
חיים בלומנבלט: הדברים יימשכו.
חיים בלומנבלט: ככל שהדברים תלויים בצבא אני מציע שלא נמתין.
חיים בלומנבלט: אפשר לפעול בערוצים מקבילים.
חיים בלומנבלט: אינני יודע מה יקרה בערוץ הזה, אך לדעתי אסור לנו להמתין.
חיים בלומנבלט: צריך לממש את התהליך שאנחנו מציעים.
חיים בלומנבלט: הקצוות מתחברים כשדנים בסוגיית המימון.
חיים בלומנבלט: היו"ר שאל אם יש כאן שתי מדינות, וכאן הדברים מתחברים.
חיים בלומנבלט: לדעתי המודל שאנחנו מציגים – וזאת לפי כל מי שמשתתף בתהליך – הוא ראוי ונכון.
חיים בלומנבלט: כשנגיע לשלב תקצוב הניטור יהיה צורך לוודא שמי שיש לו אחריות לנושאים הללו במדינה ייתן את התקציב המתאים לפעולות.
חיים בלומנבלט: אז נלך במהלך אחיד.
חיים בלומנבלט: אגב, אם מישהו יטען שהמודל שלנו איננו נכון ויציע מודל אחר – לא תהיה לנו בעיה.
חיים בלומנבלט: אבל עלינו לעשות משהו.
חיים בלומנבלט: כן.
חיים בלומנבלט: כל שטחי האש שמסומנים כאן, כולל החלק של שטח אש 400 שנושק ברמת חובב, מותרים.
חיים בלומנבלט: מתאמנים בהם.
חיים בלומנבלט: אך אינני יכול לטעון שההיתר להתאמן משמעו שהאנשים בהכרח אינם חשופים למפגע.
חיים בלומנבלט: יש להבדיל גם בין אנשים שבאים להתאמן ועושים ניווטים או תרגיל של שבוע-שבועיים לבין מי שחי באזור – תושבי באר שבע, תושבי יישובים אחרים, תושבי חצרים.
משה גפני: ליד רמת חובב, ליד חצרים, יש יישוב ששמו באר שבע.
משה גפני: אני מבקש שמר בורוכוב יגיב לדברים של אל"מ בלומנבלט.
משה גפני: לדעתי זהו דבר חמור.
משה גפני: באר שבע היא עיר גדולה מאוד, עיר גדלה.
משה גפני: לא חשוב לה כמו שחשוב לצבא לדאוג לבריאותם של התושבים?
משה גפני: הצבא צריך להיות חלק מהעבודה, אך לא להוביל את הדברים.
משה בורוכוב: ראשית אני מתנצל בשם מר יעקב טרנר, הוא נמצא כעת בפגישה אוצר בגלל הבעיה הכספית של עיריית באר שבע, ויכול להיות שהבעיה הזאת היא חלק מהתשובה לשאלה האחרונה של יו"ר הוועדה.
משה בורוכוב: איננו נמצאים כאן כדי למתוח ביקורת על צורת המועצה.
משה בורוכוב: אנחנו מעוניינים להביע כאן את עמדתנו: מאז השנים האחרונות, מאז 1972, כשהתקבלתי כמהנדס למפעל מכתשים, השתנו הרבה דברים בתעשייה.
משה בורוכוב: התופעות שקיימות היום הן מעין טבעת שמתחזקת לאט לאט סביב צווארם של המפעלים ומחייבת אותם לעבוד לפי התקנים המודרניים יותר ויותר.
משה בורוכוב: סוף סוף התגלתה לכולם בעיית ברכות האידוי.
משה בורוכוב: ייתכן שלפני עשר שנים כשהחליטו החלטה לא נכונה הדברים לא היו ידועים.
משה בורוכוב: בישיבת מנכ"לי המפעלים של כל אזור התעשייה התקבלה החלטה היסטורית: כל מפעל מתחייב לנקות את השפכים שלו בכוחות עצמו, כך שהתוצר הסופי יהיה מוכן לזרימה לים.
משה בורוכוב: אינני יודע אם הפתרון יהיה הזרמה לים, אך אנחנו עיריית באר שבע לחצנו שיוקמו שתי ועדות בנושא זה, שאכן הוקמו לבסוף על-ידי המועצה התעשייתית.
משה בורוכוב: הוועדה הראשונה היא ועדת חקירה; הוועדה השנייה היא ועדת מומחים לטווח הרחוק, והיא תקבע בסופו של דבר את הפתרון: הזרמה לים, לאקליפטוסים או לכל דבר אחר.
משה בורוכוב: אנחנו משוכנעים שבעיית הברכות תיפתר בסופו של דבר.
משה גפני: מדוע הצבא אינו סומך על הוועדות שמר בורוכוב הזכיר?
חיים בלומנבלט: ראשית אינני רוצה לומר שהצבא אינו סומך על הוועדות הללו.
חיים בלומנבלט: הוועדות הללו הן בתוך רמת חובב.
חיים בלומנבלט: אינני יודע מתי יימצא פתרון לברכות האידוי.