GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
לעניין תנאי המעצר: אחד הפתרונות לבעיה שאנחנו מציעים שוב ושוב, גם שירות בתי הסוהר שותף לו לדעתי, הוא פשוט לבנות בתי סוהר.
לעניין תנאי המעצר: אין ברירה אחרת.
לעניין תנאי המעצר: ממשלות קודמות עשו עוול והזניחו, וכעת חייבים לפעול.
נסים זאב: השר לביטחון פנים מתייחס לנושא הבינוי.
נסים זאב: הוא אומר "פעולות הבינוי הקיימות בשירות בתי הסוהר האמורות לתת מענה לבעיה מתמשכת של מצוקת הכליאה יושלמו בחלקן בשנת 2003 אבל בחלקן רק בסוף 2004".
נסים זאב: כלומר יש תכנית.
נסים זאב: כנראה שכך תיפתר מצוקה של 300 מקומות כליאה.
תמר פול: אבל זהו פתרון לטווח קצר, זהו פתרון לא ראוי.
תמר פול: כך אנחנו רואים את הדברים.
תמר פול: יש בתי סוהר שנפתחים ונסגרים כשמלכתחילה לא היו אמורים להיפתח, כמו כלא דמון.
נסים זאב: יש תכנית להפרטה, והשאלה היא אם יפעלו כך.
תמר פול: אפשר לתת את הדעת על תכנית ההפרטה אולם לדעתנו ההצעות שהמשרד לביטחון פנים מציע אינן די ראויות.
תמר פול: בעוד שלוש שנים נחזור לדיון בוועדה, והמצב יישאר כמות שהוא.
תמר פול: הבעיה מרכזית יותר: אין די בתי סוהר, וגם אם יהיו – ימלאו אותם.
תמר פול: אולם לדעתי בטווח הקצר עדיין נהיה עדים לבעיות.
תמר פול: אינני רואה פתרון אחר בשלב הזה, למעט השחרור המנהלי.
מרינה סולודקין: היום קיבלתי מכתב מכלא רמלה.
מרינה סולודקין: יש שם אסיר שרוצה לשבות שביתת רעב משום שהוא עיוור ולא נותנים לו לכתוב כתב ברייל.
מרינה סולודקין: האם יש בתי כלא אחרים שבהם הדבר אפשרי?
נסים זאב: זוהי פנייה אישית.
נסים זאב: כדאי לדון בה בשיחה אישית אחרי הדיון.
דניאל אבידן: אכן הצפיפות קשה מנשוא, הייתי אומר שהיא בלתי סבירה בלשון המעטה.
דניאל אבידן: מצבת האסירים עומדת כיום על כ11,000- איש.
דניאל אבידן: המצבת גדלה בשנה האחרונה ב500- אסירים.
דניאל אבידן: זהו מספר עצום וגדול.
דניאל אבידן: ואכן נכון לאתמול בלילה לנו על הרצפה 600 אסירים.
דניאל אבידן: אנחנו עושים כל מאמץ כדי שהאסירים לא ילונו הרצפה.
דניאל אבידן: רק אסירים שפוטים ישנים היום על הרצפה, ולא עצורים עד תום ההליכים.
דניאל אבידן: כשאני אומר ש600- אסירים ישנים על הרצפה, הכוונה לשופטים בלבד.
דניאל אבידן: זה המצב בשירות בתי הסוהר.
דניאל אבידן: ובמשטרה ישנים 400 איש על הרצפה.
דניאל אבידן: כלומר, זה מצבם של כאלף אסירים ועצורים במדינת ישראל.
יגאל ביבי: למה זה כל כך מסובך?
חיים שמואלביץ: הבעיה איננה 600 אסירים בלבד, אלא 1,650 אסירים.
חיים שמואלביץ: זאת הבעיה המידית.
חיים שמואלביץ: כמובן, זו בעיה של כסף.
יגאל ביבי: אצלכם עשרה ישנים בחדר, אם כן הבעיה היא 100 חדרים, נכון?
נסים זאב: תעביר הצעה קונקרטית, ח"כ ביבי.
דניאל אבידן: היום אנחנו בפער של 1,700 אסירים ועצורים.
דניאל אבידן: נדרשים כשני בתי סוהר להשלים את מצוקת הכליאה של היום.
דניאל אבידן: כלומר, אנחנו בפער של שני בתי סוהר.
דניאל אבידן: מובן שמבצע "חומת מגן" הקפיץ את כמות האסירים.
דניאל אבידן: היה גידול של 700 עצורים חבלנים, מראשית השנה.
דניאל אבידן: יש להביא בחשבון שאסיר ביטחוני שנכנס לשירות בתי הסוהר תופס מיטה להרבה שנים.
דניאל אבידן: קצב השחרור שונה מזה של מהאסירים הפליליים, ששם יש תחלופה מדי שנה.
דניאל אבידן: מיטה של אסיר ביטחוני היא מיטה תפוסה.
דניאל אבידן: כלומר, אם תחזית הגידול לפני מבצע "חומת מגן" עמדה על 400 אסירים בשנה נטו, הרי שעם כניסתם של אסירים ביטחוניים, שתפסו מקומות של אסירים פליליים, התחזית היא אחרת לגמרי.
דניאל אבידן: הגידול קפץ בהרבה.
יגאל ביבי: אני כבר הרבה שנים בכנסת, וכבר הרבה שנים חבר ועדת הפנים ואיכות הסביבה.
יגאל ביבי: בכל שנה או שנתיים יש מישהו כמו ח"כ גלאון שמעלה את ההצעה.
יגאל ביבי: בכל שנה יש דיון בנושא.
יגאל ביבי: זוהי חרפה, בושה.
יגאל ביבי: זהו חוסר ארגון.
יגאל ביבי: נוסף על כך, זה גם לא יעלה כסף למדינה.
יגאל ביבי: אפשר לקחת 100 או 200 אסירים, והם ישפצו ויצבעו ויבנו את ה"טייגרס".
יגאל ביבי: אפשר לשלם להם גם דמי כיס.
יגאל ביבי: יש כוח עבודה שכל היום יושב.
דניאל אבידן: האסירים גם עוסקים בבנייה.
יגאל ביבי: טוב מאוד.
יגאל ביבי: הם ישפצו ויטפחו את המבנים.
יגאל ביבי: אך אם זה המצב למה בתי הסוהר מסריחים, ואנשים לא מנקים ולא שוטפים ולא צובעים ולא מטפלים?
יגאל ביבי: אני נאלץ לעזוב את הדיון בשלב זה.
דניאל אבידן: אין שום ספק, אני מזדהה עם הדברים, המצוקה קשה מאוד.
דניאל אבידן: אין שום ספק שהמשמעות של הצפיפות מעמידה בסיכון בטיחותי גם את הסגל.
זהבה גלאון: נכון, גם הסוהרים בסיכון.
דניאל אבידן: בשנת 2001 הצלחנו לרדת בכמות האירועים השליליים – קטטות אסירים ותקיפות סגל, אך המגמה הזאת התהפכה עם הגידול באסירים ועם הצפיפות השנה.
לפתרונות: בטווח המידי, העכשווי, אנחנו מנסים להרחיב את תקופת עבודות השירות לתשעה חודשים.
לפתרונות: יש לכך הסכמה של היועץ המשפטי לממשלה.
לפתרונות: זה ייתן פתרון של עוד כמה אסירים בחוץ.
לפתרונות: אנחנו מובילים, יחד עם המשרד לביטחון פנים, הוצאה של הזרים משירות בתי הסוהר.
לפתרונות: כל השוהים בלתי חוקיים הזרים צריכים להגיע למבנים אחרים, מבנים חיצוניים לשירות בתי הסוהר, אולי בצורה של הפרטה, כדי שיתפנו מקומות כליאה.
נסים זאב: כמה זרים כאלה יש?
דניאל אבידן: אני מבהיר שכוונתי לזרים לפני גירוש.
דניאל אבידן: יש כ300- כלואים כאלה.
דניאל אבידן: גם זה יכול לתת מענה במקומות כליאה.
זהבה גלאון: הם אינם צריכים לשבת בבית סוהר.
זהבה גלאון: מה הם עשו?
זהבה גלאון: שישבו באכסניה.
דניאל אבידן: פתרון נוסף הוא הכפלת השחרור המנהלי.
דניאל אבידן: נכון שיש בו קושי, אבל יש בכך היגיון במצוקה של היום.
דניאל אבידן: זה נותן פתרון, ואין פתרון אחר.
דניאל אבידן: השחרור המנהלי ייתן פתרון ל350- מקומות כליאה.
דניאל אבידן: במצוקה של היום, כשלא בונים, גם זה מענה כלשהו.
מרינה סולודקין: כלומר אפשר להתבטא ולהגדיר זאת כמשבר לאומי?
מרינה סולודקין: אני חושבת שכן.
דניאל אבידן: לא, אינני יודע.
זהבה גלאון: כן, בהחלט אפשר להגיד שזהו משבר ברמה לאומית.
חיים שמואלביץ: המשבר במצוקת הכליאה איננו משבר פרטי של שירות בתי הסוהר, אלא הוא משבר של מדינת ישראל.
חיים שמואלביץ: הוא אכן משבר לאומי.
חיים שמואלביץ: כרגע, הוא שלאור התפוסה המלאה ביותר גם במשטרה וגם בשירות בתי הסוהר, משטרת ישראל איננה מסוגלת לבצע מעצרים.
חיים שמואלביץ: רבים מהמעצרים נדחים משום שאין מקום לשכן את העצורים; במקומות שצריכים להחזיק עצורים לחקירה נמצאים עצורים עד תום ההליכים או שפוטים ששירות בתי הסוהר איננו יכול לקלוט.
דניאל אבידן: אני יכול להעיד על כך שמבצעים של מעצרים בגין סמים ועברות חמורות מתבטלים.
חיים שמואלביץ: גם לשירות הביטחון הכללי יש קושי לבצע חקירות.
חיים שמואלביץ: אנשים נעצרים, הם מוחזקים במתקנים הצבאיים, והיכולת של שירות הביטחון הכללי לקבל את האנשים מהמתקנים הללו ולחקור אותם מוגבלת – המתקנים סתומים ואין לאן לפנות.
חיים שמואלביץ: אני מבהיר שבצבא כלואים עצורים מנהליים או אחרים שהם ביטחוניים, הם מוחזקים בצבא.
נסים זאב: מה בנוגע לחיילים שנשפטו ויש דרישה להעבירם לשירות בתי הסוהר האזרחי?
דניאל אבידן: הם עוברים לשירות בתי הסוהר האזרחי, בקריטריונים מסוימים.
חיים שמואלביץ: אך מדובר במספר קטן של אנשים.
חיים שמואלביץ: יש ועדה שקובעת זאת.
חיים שמואלביץ: זה נושא קטן יחסית.
חיים שמואלביץ: זהו נושא בעייתי.
חיים שמואלביץ: הייתה גם "חסימה" של תקציבים לבינוי בתי סוהר מטעם משרד האוצר עד שנושא ההפרטה לא הסתיים.
חיים שמואלביץ: איננו מתנגדים להפרטה אם היא נותנת פתרון, אבל כל זה צריך להיות כתוספת לבנייה הקיימת ולא במקומה, שאם לא כן, לא יהיה בכך פתרון.
חיים שמואלביץ: משמעותו של השחרור המנהלי היא שכל אדם שעומד לפני שחרור, בין שזהו שחרור מוקדם בשני שליש ובין שזהו שחרור מלא, זוכה להפחתה של תקופת השחרור המנהלי ממאסרו, ותקופה זו פרופורציונלית לעונש מאסר.
חיים שמואלביץ: במצב היום התקופות האלה הן בין שבועיים לחצי שנה.
חיים שמואלביץ: ההצעה החדשה מציעה להכפיל את התקופות בהוראת שעה.
חיים שמואלביץ: אם כן, האסירים יקבלו הקדמה בשחרור של בין חודש לשנה.
חיים שמואלביץ: זאת תהיה הוראת שעה לחצי שנה, ואיננו יודעים מה יהיה לאחר מכן.
חיים שמואלביץ: זה ייתן ויסות ופינוי של 350 מקומות כליאה ויאפשר לגופי החקירה, למשל, לחקור כראוי, בלי שבית המעצר יהיה סתום.
מבתי הסוהר: בעניין זה יש צוות שמנכ"ל המשרד לביטחון פנים עומד בראשו, וחברים בו נציגים של משרד הפנים ומשרד העבודה והרווחה.
מבתי הסוהר: כרגע מאתרים מקומות אחרים לעובדים הזרים.
דניאל אבידן: בשלב זה אנו צריכים להגיע לחתימה של שר הפנים והשר לביטחון פנים ולהכרזה על מקום מסוים.
דניאל אבידן: אנחנו מנסים לאתר מקום מסוים למשמורת.
דניאל אבידן: ברגע שהדברים ייחתמו יהיה אפשר לגלגל את המהלך ולהוציא את הזרים.
נסים זאב: יש מקום כזה?
דניאל אבידן: לא חסרים מקומות.
חיים שמואלביץ: יש מקום אחד לפחות שמסומן כמתאים.
מרינה סולודקין: אולי עלינו לפנות לנשיא ולבקש חנינות רבות יותר.
חיים שמואלביץ: הנושא הזה עלה לדיון אצל היועץ המשפטי לממשלה.
חיים שמואלביץ: הוא ביקש שלא לפעול בכיוון זה.
חיים שמואלביץ: השימוש במוסד הנשיאות לצורך חנינה מטעמים של מצוקת מקומות כליאה הוא זילות של מוסד הנשיאות.
מרינה סולודקין: כלומר לשכב על הרצפה זה בסדר, אבל לתת חנינה זה לא בסדר?
חיים שמואלביץ: יש גם להקצות משאבים לכך.
נסים זאב: נכון, ויש להקצות את המשאבים.
נסים זאב: גם בנושא השוהים הבלתי חוקיים יש להתקדם.
נסים זאב: הוועדה דורשת שהזרים לגירוש יוצאו מבתי הסוהר, וכך יתפנו עוד 300 מקומות כליאה.
זהבה גלאון: אני מודה לכולם.
נסים זאב: תודה לכולם ולח"כ גלאון.
נסים זאב: לפחות בנושא בתי הסוהר יש בינינו הסכמה.
נסים זאב: שלום לכולם.
נסים זאב: אני פותח את הדיון.
נסים זאב: הדיון הוא בעקבות ההצעה לסדר היום בנוגע לאסיר גרגורי לרנר.
נסים זאב: את הנושא העלו חברי הכנסת סופה לנדבר, מרינה סולודקין ויורי שטרן.
נסים זאב: הם העלו את הביקורת שלהם כלפי תנאי המאסר של האסיר ואי-שחרורו – והייתי אומר שכל אסיר זכאי לזה במדינת ישראל.
נסים זאב: אני מבין שהאסיר אסור כבר יותר מחמש שנים ולא זכה עד לרגע זה לחופשת שבת או חג, או לביקור של קרובי משפחה.
נסים זאב: הביקורת קשה, יש כאן החמרה מיוחדת וחריגה.
נסים זאב: אנחנו מבקשים לברר את פשר הדבר.
נסים זאב: אעביר את רשות הדיבור לחברי הכנסת שהעלו את הנושא.
מרינה סולודקין: הישיבה היום חשובה מאוד.
מרינה סולודקין: לקהילה של יוצאי ברית המועצות, כמו לקהילת ש"ס, יש אסיר משלה.
מרינה סולודקין: האסיר הזה מרצה עונשו יותר מחמש שנים.
מרינה סולודקין: יש זעם וכעס בקהילה, משום שבמקרה של גרגורי לרנר יש חריגה מיוחדת: אין לו חופשות, והוא בתנאי מאסר של בידוד.
מרינה סולודקין: כשחברי כנסת ושרים פונים ושואלים מדוע הוא עצור בתנאים קשים כל כך, נטענת רק טענה אחת: יש חומר מודיעיני שאיננו מאפשר לשנות את תנאי המאסר ואין אפשרות להוציא את האסיר לחופשות משום שהאסיר מסוכן לאחרים ולעצמו.
מרינה סולודקין: הטענה הזאת, שיכולים להרוג אותו בזמן החופשה, היא טענה בעייתית ולא הגיונית.
מרינה סולודקין: אם האסיר איננו יכול להשתחרר אחרי מחצית או אחרי שני שליש, איך ישתחרר בתום ריצוי תקופת העונש?
נסים זאב: כלומר את אינך מקבלת את הטענה שהדאגה היא לשלומו של האסיר, ח"כ סולודקין?
נסים זאב: לטענתך יש סיבות אחרות?
נסים זאב: מהן אותן סיבות אחרות?
נסים זאב: אולי באמת האסיר מסוכן לציבור ולעצמו, ואולי אלה דברים שאי אפשר לדבר עליהם בפומבי?
סופה לנדבר: הוא מסוכן יותר מרוצח?
סופה לנדבר: יותר מאנס?
נסים זאב: השתתפתי בסיור במשטרת ישראל מטעם ועדת חוקה, חוק ומשפט.
נסים זאב: הסוגיה הזאת הועלתה שם.
נסים זאב: הדברים אינם כפי שהוצגו בכנסת על ידי החברים שביקשו את הדיון.
נסים זאב: הבנתי מבין השטין שיש בעיה לשחרר את האסיר.
יורי שטרן: אז זה יהיה המצב לעולם?
יורי שטרן: אם המצב מסוכן כל כך, המערכת צריכה להשאירו אצלה לעד, והיא תהיה אחראית לשלומו.
יורי שטרן: אין גבול לטענה הזאת.
יורי שטרן: מעבר לכך, גרגורי לרנר הוא האסיר היחיד במדינה שאי אפשר להוציאו לחופשה.
מרינה סולודקין: אני מבקשת להשלים את דבריי.
מרינה סולודקין: תנאי המאסר של גרגורי לרנר דומים לתנאי המאסר של האסיר יגאל אמיר ושל האסיר לשעבר איוון דמניוק.
מרינה סולודקין: אפילו ההשוואה בינו לבין רוצח ראש הממשלה ואדם שיש לו עבר נאצי היא השוואה פסולה.
מרינה סולודקין: לרוצחים ולאנסים יש זכות לצאת לחופשות, אך לא כך לגרגורי לרנר.
מרינה סולודקין: אינני נכנסת לפרטים.
מרינה סולודקין: לדעתי זהו מקרה של הפליה של קהילה שלמה.
מרינה סולודקין: לפני כחודשיים אמר גרגורי לרנר במסמך בשפה הרוסית שקיבלתי שיש לו ספק שהוא יכול לצאת מבית הכלא הישראלי.
סופה לנדבר: הגשנו הצעה דחופה לסדר היום והפכנו אותה להצעה רגילה.
סופה לנדבר: אך זה איננו העניין.
סופה לנדבר: הבעיה היא שהאסיר נמצא במאסר למעלה מחמש שנים.
סופה לנדבר: היה משפט בגין עברות כספיות ששוות לעברות של צווארון לבן.
סופה לנדבר: דינו נגזר לשש שנות מאסר.
סופה לנדבר: לכולם ברור שאיננו מטילים ספק בפסק הדין.
סופה לנדבר: הפרשה עצמה ברורה.
סופה לנדבר: אבל ההמשך שלה עצוב, לא אנושי ולא צודק.
סופה לנדבר: גרגורי לרנר נמצא בתנאי בידוד, אין לו מגע עם אנשים, עם בני אדם, הוא סגור בכלוב.
סופה לנדבר: בכלוב הזה ישב גם איוון דמניוק, שכולנו יודעים שהוא פושע מלחמת הנאצים.
סופה לנדבר: קשה להבין איך פושע צווארון לבן במדינת ישראל עצור בתנאים לא תנאים.
סופה לנדבר: אנסים, רוצחים ומרגלים חיים בתנאים טובים בהרבה ממנו.
סופה לנדבר: אני מבקשת להשוות את המקרה לרוצח של שבשוביץ.
סופה לנדבר: עברו ארבע שנים ועוד מעט האדם הזה יטייל בעולם.
סופה לנדבר: אבל גם זה קשור ליחס לכל קהילת יוצאי מדינות חבר העמים.
סופה לנדבר: כך אנחנו מקבלים זאת.
סופה לנדבר: המקרה הפך להיות בלתי אנושי ובלתי מקובל.
סופה לנדבר: אסיר שלא רצח ולא אנס נמצא בתנאים לא תנאים, שדומים בעיניי לתנאי חיות.
סופה לנדבר: לא פעם ביקרנו במקום ואנחנו יודעים איך מחזיקים את גרגורי לרנר.
סופה לנדבר: הדבר הגרוע ביותר הוא שאחרי שני שליש של המאסר הוא מעולם לא הגיע הביתה.
סופה לנדבר: יש סיפורים ואגדות שמוכרים לנו, אך אנחנו איננו מקבלים אותם.
סופה לנדבר: בעינינו היחס כלפיו קשור בדיוק ליחס במדינת ישראל כלפי יוצאי מדינות חבר העמים.
סופה לנדבר: אם זה היה מישהו אחר, היחס היה אחר לגמרי.
סופה לנדבר: אני מאחלת לאריה דרעי הצלחה בחופש ובכל מה שהוא רוצה לעשות, אבל אי אפשר להשוות בין מעמדו לבין מעמדו של גרגורי לרנר.
סופה לנדבר: מישהו רוצה שבמדינה תקום כל הקהילה ונקים צעקה כזאת שזה לא יעבור בשתיקה לאיש.
סופה לנדבר: זה לא ייתכן.
סופה לנדבר: אם אדם צריך לצאת לחופש, שיצא לחופש.
יורי שטרן: אני הותקפתי בפרשה הזאת ועברתי תקופה לא קלה מול התקשורת הישראלית, שמיד הדביקה לנו תוויות.
סופה לנדבר: כולנו עברנו זאת.
יורי שטרן: כשביקשנו, ח"כ סופה לנדבר, ח"כ מיכאל נודלמן ואני, לבקר את גרגורי לרנר בכלא, המשטרה סירבה בתחילה ורק בהתערבותו של יו"ר הכנסת אז, דן תיכון, הצלחנו להגיע לכלא.
יורי שטרן: אבל ביקור בכלא זו זכות אוטומטית של חבר הכנסת.
נסים זאב: אם כן למה לא תעזרו לי להעביר חוק שלפיו זכותו של חבר כנסת לבקר בבתי סוהר, פרט לאסירים ביטחוניים?
נסים זאב: זה לא קיים היום.
נסים זאב: היום צריך אישור.
חיים שמואלביץ: אין בעיה באישור, אלא בתיאום מראש.
חיים שמואלביץ: האישור משמעו עצם התיאום מראש.
יורי שטרן: הזכות הזאת קיימת.
יורי שטרן: על סמך הזכות הזאת נתנו לנו לבקר, אבל המשטרה טרחה להודיע לתקשורת שהיא ניסתה למנוע את ביקורינו כי ח"כ שטרן, אחד מהנחקרים בפרשה, יכול למסור מידע (אינני יודע אם לאסיר או ממנו) שישבש את הליכי המשפט.
יורי שטרן: כלומר השמיצו חבר כנסת בלי בושה.
יורי שטרן: הסיפור הזה הרס לא רק את החיים הפרטיים של גרגורי לרנר ושל משפחתו, אלא היו לו השלכות מרחיקות לכת על הקהילה הגדולה של היהודים בעלי העסקים מחבר העמים שהגיעו ארצה או שרצו להגיע ארצה ולהשקיע כאן.
יורי שטרן: כולם בסוף יצאו החוצה.
יורי שטרן: אולי חלק מהם אכן היו קשורים לפלילים, אינני יכול לבדוק זאת, אבל הדברים נעשו בצורה גורפת מאוד, וזה נמשך עד היום בסיפורו של מיכאל שרמן.
יורי שטרן: אני מבקש שהוועדה תדרוש בדיקה בלתי תלויה ככל האפשר, אפילו בתוך המשרד לביטחון פנים, של תנאי המאסר של גרגורי לרנר.
יורי שטרן: נציגי המשטרה לא יציגו לנו את החומר המודיעיני כביכול שיש להם, המוכיח שאסור לו לצאת לחופש.
יורי שטרן: אגב, אינני יודע כמה עוד אסירים כאלה יש במדינה: כך נוהגים גם עם האסירים וענונו ואמיר, וזהו.
יורי שטרן: יש שלושה אנשים שהם במעקב מתמיד בתאים שלהם ואין להם זכות לבקר את המשפחה.
יורי שטרן: אם כן, המשטרה תגיד ודאי שיש לה חומר מודיעיני שאיננה יכולה לחשוף בוועדה.
יורי שטרן: זה מקובל עליי, ולכן אני מבקש שיחשפו זאת לפני גורם בלתי תלוי בתוך המשרד לביטחון פנים, שאיננו קשור למר מזרחי או למחלקת החקירות או לפשיעה הבין-לאומית.
יורי שטרן: אני מבקש שהשר לביטחון פנים ימנה אדם נייטרלי, אמון על המערכת, שיבדוק את החומר המודיעיני כביכול של המשטרה ויגיד האם אכן יש סכנה לחייו.
יורי שטרן: גרגורי לרנר עצמו איננו מכיר בסכנה כזאת, וגם המשפחה שלו איננה מכירה בה.
יורי שטרן: כולם מבקשים את החופש, את הביקורים בבית, הם לא מפחדים.
יורי שטרן: אם המשטרה מפחדת על חייו של האסיר, שתסביר לנו מה תעשה בתום תקופת המאסר?
יורי שטרן: אחר כך היא כבר איננה אחראית לשלום האזרח?
יורי שטרן: אני מבקש גם לבדוק גם את כל נסיבות משפטו של גרגורי לרנר.
יורי שטרן: החומר חסוי.
יורי שטרן: מגיעים לבית המשפט המחוזי בירושלים ורואים שם כמות גדולה מאוד של אנשים חמושים בחוץ – הרבה יותר מהאנשים שעמדו מול הפלשתינאים.
יורי שטרן: והמסוקים חגים מעל הבניין.
יורי שטרן: והתא המיוחד שופץ ב700,000- ש"ח בשנת 1997.
יורי שטרן: כלומר, המשפט הזה עלה לעם ישראל סכום בלתי רגיל.
יורי שטרן: מה היה כל כך נחוץ?
יורי שטרן: איך הדברים עומדים מול הרבה מאוד פשעים, גם כלכליים, שהתגלו מאז ופגעו באזרחי ישראל?
יורי שטרן: גרגורי לרנר הואשם בפשעים כלכליים נגד רוסיה, נגד בנקים רוסיים.
יורי שטרן: הרוסים לא ביקשו את הסגרתו והם לא ביקשו מהמדינה לנקוט צעדים נגדו.
יורי שטרן: זה דבר חריג בתולדות עם ישראל שיהודי נשפט על מה שעשה לגויים ומאסרו חמור ממאסרו של כל אדם שפגע באזרחי ישראל.
רומן ברונפמן: אני מבקש לברך את ועדת הפנים ואת היו"ר, כי גם הדיון הוא חלק משבירת מעגל השתיקה.
רומן ברונפמן: סביב פרשת לרנר יש מעגל שתיקה, בתקשורת הישראלית, בציבוריות הישראלית, במערכת המשפט, בשירות בתי הסוהר.
רומן ברונפמן: הם מנסים להשתיק את הנושא.
רומן ברונפמן: כפי שח"כ לנדבר הזכירה בסך הכול ביקשנו להיות נוכחים בשימוע בוועדה לשחרור מוקדם ונפסלנו.
רומן ברונפמן: שלושה חברי כנסת עמדו בחוץ.
נסים זאב: ביקשתם להשתתף כמשקיפים?
סופה לנדבר: כן, כמשקיפים.
רומן ברונפמן: ביקשנו להיות משתתפים בישיבה.
רומן ברונפמן: פשוט לשבת.
רומן ברונפמן: אולם שירות בתי הסוהר החליט שאסור לנו להיכנס ולהשתתף בדיון.
רומן ברונפמן: לכן הישיבה היום בוועדת הפנים ואיכות הסביבה חשובה.
רומן ברונפמן: היא מסבה את תשומת הלב הציבורית הישראלית לפרשה שהיא, כפי שאמרו חבריי, שהם עמיתיי לסיעות שונות.
רומן ברונפמן: פרשה מבישה של הדמוקרטיה הישראלית.
רומן ברונפמן: לכן אני מברך על כך שיש סוף סוף ועדה שהחליטה והסכימה ויש לה אומץ לשמוע את הדבר האפל הזה.
רומן ברונפמן: נציג שירות בתי הסוהר בדיון כאן צריך להסביר לנו את המצב כמובן.
רומן ברונפמן: הוא חורג מכל הנורמות המקובלות בחברה הישראלית.
נסים זאב: השאלה היא אם כל הנתונים בידינו.
סופה לנדבר: אולם אנחנו רוצים לדעת את האמת ולא את הסיפורים שסיפרו לנו במשך חמש שנים.
לינה בן ארי: אני מצטערת על העברית שלי.
לינה בן ארי: אני מודה לכל חברי הכנסת שדיברו עכשיו, כי הדברים קשים מאוד.
לינה בן ארי: חשבנו עליהם בחמש השנים האחרונות אבל אף פעם לא אמרנו את הכול, את כל מה שאמרו עכשיו.
לינה בן ארי: מצד המשפחה אני יכולה לספר שיש לי בת שסיימה את הצבא לפני שבועיים, והיא נסעה לרוסיה להיות מדריכה ברוסיה, דרך הסוכנות, לעבוד עם ילדים יהודים שם.
לינה בן ארי: היא כל כך אוהבת את המדינה, ומה שקרה ומה שקורה עכשיו ונמשך בחמש השנים האחרונות הוא קשה מאוד, כי זאת המדינה שלנו.
לינה בן ארי: אנחנו הרגשנו שזאת המדינה שלנו.
לינה בן ארי: אין הסבר למה שקרה ולמה שקורה עכשיו.
נסים זאב: את לא מקבלת עדכונים על מה גרגורי לרנר אסור, הוא לא רמז לך כלום?
לינה בן ארי: אני בטוחה במאתיים אחוזים שכל החומר הסודי שיש, הכול שקרנות.
לינה בן ארי: אני לא מאמינה שיש משהו שמצביע שהוא רוצה לברוח, כי אני פוגשת אותו פעם בשבוע ואני מדברת אתו בכל יום בטלפון.
לינה בן ארי: זה אבסורד.
לינה בן ארי: זה לא יכול להיות.
לינה בן ארי: בעלי רצה להיפגש עם הבת שלנו ועם אביו.
לינה בן ארי: האב בן 83 והוא לא מדבר עם איש, וכל היום חי עם התקווה שהנה, עכשיו זה יקרה.
לינה בן ארי: האב מבקר בכלא בכל שבוע, ולא היה שבוע שהוא לא היה שם.
לינה בן ארי: לא היה משפט שהוא לא הגיע אליו.
לינה בן ארי: אשתו נפטרה כבר, והוא חי רק עם התקווה שבעלי יחזור עכשיו.
לינה בן ארי: אך תמיד אומרים לנו שאי אפשר לצאת, שיש חומר חסוי.
לינה בן ארי: דברים אבסורדים.
לינה בן ארי: אני בטוחה ויודעת במאה אחוז שזה הכול שקרנות.
חנן גולד: גם אם יש חומר סודי צריכה להיות מערכת מסוימת שאמורה לבדוק זאת.
סופה לנדבר: ומגיע לו לצאת לחופש ל48- שעות, אנחנו רוצים לדעת מדוע לא נותנים לו לצאת לחופש.
חנן גולד: ראשית אני מודה לוועדה על הזמן היקר שהיא מקדישה לנושא.
חנן גולד: אני מבקש לומר כמה דברים.
חנן גולד: אין למקרה הזה אח ורע בהיסטוריה של בתי המשפט ושל שירות בתי הסוהר.
חנן גולד: אדם שנשפט על עברות צווארון לבן לא הוחזק בתנאים כפי שמוחזק גרגורי לרנר.
חנן גולד: אני מבקש שהנוכחים יתארו להם תא של 7-6 מטרים רבועים, או של 9 מטרים לכל היותר, ובו שמונה מצלמות.
חנן גולד: ליד התא חצרונת קטנה שגם היא בגודל של 8-7 מטרים רבועים.
חנן גולד: את כל אור השמש רואה האסיר דרך סורגים וגדר תיל.
חנן גולד: צריך לעבור שישה שערים כדי להגיע אליו, אחרי שכבר נכנסים לבית הסוהר.
חנן גולד: פרט לסוהרים, המשפחה הקרובה ביותר ועורכי הדין שלו, איש אינו מורשה לראות את גרגורי לרנר, וכך זה למעלה מחמש שנים.
חנן גולד: האיש נמצא בבידוד.
חנן גולד: משלב מעצרו מבקשים להפשיט אותו מצלם אנוש.
חנן גולד: בתחילה ניסו לומר שהוא איננו יהודי, הילכו אימים על הציבור הישראלי בסיפורים ומיתוסים שהוא עבריין איום ונורא.
חנן גולד: מה שמעניין הוא שהאנשים שנטען שהיו השותפים לדבר עברה ברוסיה לא נשפטו ולא הוגשו נגדם אפילו כתבי אישום.
חנן גולד: ושם דובר לכאורה בעברות איומות.
חנן גולד: איש פרט לצבי בן ארי איננו יושב מאחורי סורג ובריח בתנאים של בידוד מוחלט.
חנן גולד: לכל דבר היה צריך להגיש בקשות, אפילו למקרר, למחשב.
חנן גולד: המחלקה המשפטית של שירות בתי הסוהר, שמתייחסת באופן ענייני לדבר, אישרה את הבקשה יום לפני הדיון, אף על פי שכל שאר הגורמים כבר ידעו על הבקשות.
חנן גולד: כל דבר מושג בקושי.
חנן גולד: מצבו הבריאותי של האסיר הולך ומידרדר היום.
חנן גולד: הוא חולה בסוכרת, וסובל סבל נוראי.
חנן גולד: יש לו בעיות עור משום שהוא לא נחשף לשמש.
חנן גולד: אני יכול להציג את הממצאים.
חנן גולד: מעבר לכך, לא רק שהאסיר איננו זוכה לחופשה אלא הוא איננו זוכה גם לשום תכנית שיקומית שכל אסיר זוכה לה.
חנן גולד: הוא איננו יכול ללמוד עברית, הוא איננו יכול לעשות שום דבר.
יורי שטרן: זאת מין הומניות כזאת, בלתי מבוקשת.
חנן גולד: יש בטענה זאת כשל הגיוני.
חנן גולד: היא קיימת כבר הרבה שנים, ובגללה האסיר מוחזק בהפרדה כבר יותר מחמש שנים.
חנן גולד: אם המשטרה וכל הגורמים יודעים על מישהו שרוצה לפגוע בלרנר, מדוע הם אינם מסכלים זאת?
חנן גולד: הדבר דומה להתראות הרבות על פיגועי טרור בארץ, לצערנו.
חנן גולד: האם כל אזרחי מדינת ישראל צריכים לשבת כל הזמן מאחורי סורג ובריח ולא לצאת מהבית?
חנן גולד: הרי יש סכנה ממשית לביטחונם?
נסים זאב: אני מסכים לעיקרון.
נסים זאב: אם האסיר מסוכן היום הוא מסוכן גם בעתיד.
יורי שטרן: לא, מעוניינים לפגוע בו רק במקרה של שחרור מוקדם, אחר כך כבר לא יפגעו בו.
חנן גולד: עו"ד משה פרידמן, שותפי למשרד, הציע שגרגורי לרנר ישהה בביתו במהלך החופשה.
חנן גולד: הוא יהיה במעצר בית מוחלט ותהיה רשימה של אנשים שיותר להם להיכנס, וכן יישכרו שומרים ולא נודיע לאיש שהאסיר יוצא לחופשה.
חנן גולד: כך הוצע בבית המשפט.
חנן גולד: עוד הוצע שיוטלו עיקולים על הבתים של כל בני המשפחה, כדי שהאיש יוכל לצאת ולראות את אור השמש שלא דרך סורגים, ולראות את משפחתו שלא בתוך התא המצחין הזה.
גרגורי לרנר: בית המשפט כתב שייתכן שהמידע מושתל, אבל אי אפשר להסתכן.
גרגורי לרנר: לדעתי איש לא בדק את הדברים באופן מעמיק.
נסים זאב: עניינו של גרגורי לרנר היה לפני שלושה שופטים?
נסים זאב: כוונתי לעניין המידע.
חנן גולד: לא, הוא היה לפני שופט אחד.
חנן גולד: הציגו לשופט את המידע, והוא ראה אותו.
נסים זאב: ח"כ שטרן העלה כאן טענה שעד לרגע זה לא יודעים במה גרגורי לרנר הורשע.
סופה לנדבר: גרגורי לרנר משלם את חובו לחברה הישראלית.
סופה לנדבר: העונש שלו הוא התשלום.
סופה לנדבר: אבל הוא ריצה כבר שני שלישים מעונשו, וכל עניין קטן שהוא קיבל לתא נעשה הודות לעורך הדין, למשפחה ולהתערבות של חברי הכנסת.
סופה לנדבר: לא פעם דיברנו בוועדת החוקה על כך.
סופה לנדבר: על כל פרט קטן: קומקום, חימום, מקרר, מחשב – היה צריך להילחם.
סופה לנדבר: כאילו אנחנו חיים בעולם אחר.
רומן ברונפמן: גם על מכונת גילוח.
נסים זאב: אני מכבד מאוד את חברי הכנסת הנכבדים שהעלו את ההצעה.
נסים זאב: אך יש אסירים רבים מחבר העמים שיושבים בבתי הסוהר לא פחות שנים.
רומן ברונפמן: אך אין מצב חריג כזה.
יורי שטרן: גרגורי לרנר חריג בין אסירי ישראל, לא בין האסירים העולים.
נסים זאב: שמעתי מחברי הכנסת טענה שמצבו של האסיר נובע מהיותו מחבר העמים.
נסים זאב: כאילו יש התנכלות.
סופה לנדבר: נכון, אני אמרתי זאת.
סופה לנדבר: תראו לי מישהו בהיסטוריה של מדינת ישראל שעבר עברות של צווארון לבן ומחזיקים אותו בתנאים לא תנאים?
יורי שטרן: כאמור, אני עומד על כך שגם נסיבות המעצר והמשפט ייבדקו, נוסף על העניינים שדנים בהם כעת.
יורי שטרן: לדעתי ברגע שמוציאים החוצה את המפלצת הווירטואלית הזאת, את המאפיה הרוסית, כולם נבהלים.
יורי שטרן: זה דבר כל כך זר וכל כך מאיים שדי בהבאת "תלמוד בבל" של חומר חסוי כדי שכל הבקשות יתקבלו.
יורי שטרן: השופט יבדוק ויקרא את כל החומר אם אומרים לו שזה עניין של מאפיה רוסית שמסכנת את מדינת ישראל?
יורי שטרן: זה מספיק לו.
יורי שטרן: זה לא היה קורה אם היה מדובר באדם מתוך החברה הזאת שכולם מכירים אותו.
יורי שטרן: אז כולם היו יודעים מה "בלוף" של המשטרה ומה אמת.
יורי שטרן: יש לאנשים חוש בריא להפריד בין שחור לבין לבן.
יורי שטרן: אבל כאן כל ההפחדה מצליחה, כי זה מעולם אחר.
חנן גולד: יש כאן הפליה פסולה.
חנן גולד: אינני יודע, אולי מפחדים כל כך שלרנר יצא לחופשה כי אז המיתוס יתנפץ, הוא לא יברח ולא יקרה כלום?
חנן גולד: זהו מלכוד, כי אם האסיר אינו יוצא לחופשה הוא איננו זכאי לשחרור בשני שלישים ואינו זכאי לשיקום.
חנן גולד: אני רוצה לדבר על תחושות מהציבור.
חנן גולד: כשסירבו לשחרור במחצית, אחת הטענות הייתה פגיעה באמון הציבור.
חנן גולד: ההפליה הפסולה ברורה לעין כול: וענונו איננו בהפרדה ואנשים שפגעו בביטחון המדינה מסתובבים בחוץ.
חנן גולד: אך זה מצבו של האיש הזה, שהורשע בעברות של צווארון לבן ותו לא – ועוד בחו"ל.
חנן גולד: מעבר לכך אני רוצה לספר שלרנר, מכספו האישי ועל אף התנגדות המשטרה – כי בהתחלה הטילו עיקולים – החזיר לכל המשקיעים הפרטיים בחברתו את כספיהם.
חנן גולד: אני רוצה לראות את כל מי שהיה בהיסטוריה הלא קצרה שלנו בעברות כאלה, שנהג כך.
חנן גולד: היה מקרה של האסיר פרושינובסקי, אסיר שברח ממשמורת.
חנן גולד: הוא יצא לחופשה, אך מרשנו איננו יוצא.
חנן גולד: אנחנו מסכימים לתנאים המגבילים ביותר שאפשר, אך הוא איננו יוצא.
אלכס טנצר: אני יזמתי את הכתבה ב"ידיעות אחרונות".
אלכס טנצר: אני מבקש להוסיף כמה מילים.
אלכס טנצר: עלינו למדינת ישראל, למדינה דמוקרטית.
אלכס טנצר: במדינה כזאת כולם צריכים להיות שווים לפי החוק.
אלכס טנצר: אם יש איפה ואיפה בין אוכלוסיות מסוימות, זה גורם לכך שאזרחי המדינה מפסיקים להאמין שקיימת דמוקרטיה בחברה הישראלית.
אלכס טנצר: זאת סכנה ממשית.
אלכס טנצר: אדם מרצה שני שלישים ממאסרו ומבקש שחרור, כמו שניתן לרבים בחברה הישראלית, אך לא מתייחסים לכך.
אלכס טנצר: בחברה הישראלית אם כותבים מכתב חייבים לענות לך בתוך שלושה שבועות, אך כאן לא מתייחסים.