GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רחל גוטליב: מה שהציעה אסתר אורן, זה הפתרון.
רחל גוטליב: לתת שמיעה נוספת.
רחל גוטליב: אז לא בפני הוועדה, בפני הגורם המוסמך מעל הממונה.
משה גפני: לגבי הסעיף הזה אני מבקש להגיע לאיזושהי הסכמה שתהיה אפשרות ערר גם על הסעיפים האלה.
רחל גוטליב: השאלה אם הרעיון הזה נראה לאדוני.
משה גפני: הרי אנחנו לא מסיימים את הדיון על החוק עכשיו.
משה גפני: אני מבקש חשיבה חוזרת לגבי העניין הזה.
משה גפני: אם לא היה עולה העניין של הקמת ועדת ערר לגבי הנושא של אי התאמה ביטחונית, יש לזה הצדקה, הסברת את זה בסדר.
משה גפני: אבל כאשר יש סעיפים נוספים שבהם יש גם שיקול דעת - - -
מני מזוז: בוא נסכם שלגבי הסעיפים של שיקול הדעת, אני מוכן לצרף אותם לוועדה של חוק השב"כ.
משה גפני: בוא לא נסכם.
משה גפני: יכול להיות שעד הדיון הבא תהיה הסכמה וגמרנו את העניין.
ליאת בלום: (קוראת סעיף 6).
מרים פרנקל-שור: זה הליכים בפני אותה ועדה.
ליאת בלום: (קוראת סעיף 7).
רחל גוטליב: הסעיף הראשון, פשוט מצאנו שהיה חסר.
רחל גוטליב: זאת אומרת, קבענו חובת ציות להנחיות ולא היה שום סעיף שנותן סמכות לתת הנחיות.
רחל גוטליב: זו המטרה של סעיף (א)(ג)(1).
רחל גוטליב: סעיף (ב), זה תיקון לשוני שנובע מזה.
רחל גוטליב: כיוון שבסעיף (1) היתה לו סמכות לתת הנחיות בעניין בקרה ודיווח, ברור שהציות הוא לעניין כל הבקשות האלה.
רחל גוטליב: לגבי סעיף קטן (ג), זה מה שהובהר בתחילה.
רחל גוטליב: זה מבהיר את חלוקת האחריות לעניין מתן ההנחיות המקצועיות בין המשטרה לשב"כ.
רחל גוטליב: לגבי סעיף קטן (2), זה ניסוח מבהיר לעומת הניסוח הקיים לגבי העיון החוזר.
רחל גוטליב: זה פחות או יותר מה שהיה כתוב קודם, אין כאן שום שינוי מהותי.
רחל גוטליב: הניסוח מבהיר את החלוקה בין השב"כ למשטרה לעניין העיון החוזר.
ליאת בלום: (קוראת סעיף 8).
רחל גוטליב: סעיף 11 נתן זכות ערעור על החלטות הוועדה.
רחל גוטליב: על ועדת הערר ניתן היה להגיש ערעור בפני בית משפט לעניינים מנהליים.
מרים פרנקל-שור: למה ביטלתם את האפשרות לעיון חוזר לגבי הנחיות - - -
רחל גוטליב: זה תיקון מהותי.
רחל גוטליב: בגלל שחשבנו שמדובר בסוג של הנחיות, שלא צריך להיות לגביו, חוץ מאשר עיון חוזר, ערעור.
מני מזוז: זה עניין פנים מערכתי.
מני מזוז: כלומר, את הסכסוכים נניח בין משרד המשפטים למשטרה, לא הולכים לבית משפט.
מני מזוז: זה עניין שסוגרים בתוך המערכות הפנימיות.
משה גפני: אנחנו נעצור כאן.
משה גפני: אנחנו נמשיך בישיבה הבאה מסעיף 9.
משה גפני: אני מבקש, עד לישיבה הבאה, להגיע להסכמה לגבי ערעור על סעיפים אחרים שהם לא אי-התאמה ביטחונית.
משה גפני: על סדר היום הצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (שמות של מקומות ציבוריים), התשס"ג2002- של ח"כ משה גפני.
משה גפני: אני מברך את הנוכחים.
אפי אושעיה: אני שמח לבשר ליו"ר הוועדה שבהתאם לתיאום עמו אני מצטרף היום לוועדת הפנים באופן סדיר.
אפי אושעיה: אהיה גם יו"ר סיעת העבודה בוועדה זו.
יהודית נאות: בפעם הראשונה יש נציג של סיעת העבודה בוועדה שמואיל להופיע לדיון.
יהודית נאות: אתם משאירים אותי לבד מול ח"כ גפני.
משה גפני: בשם ח"כ נאות, בשם ח"כ זאב, בשמי ובשם כל החברים של ועדת הפנים אנחנו מברכים את ח"כ אושעיה.
משה גפני: כבוד גדול הוא לנו, וח"כ אושעיה אפילו יהיה יו"ר סיעה חשובה בוועדה כאן.
משה גפני: סיעת העבודה לא הייתה דומיננטית בוועדה הזאת, בלשון המעטה.
אפי אושעיה: אני מודה ליו"ר על דבריו, הוא ניסח אותם בצורה העדינה ביותר שהיה יכול לנסח.
משה גפני: כעת תמה מסכת הברכות ונעבור לדון בהצעת החוק.
משה גפני: אפשר לנהל מלחמת עולם על החוק הזה ולדון בו זמן רב; יהיו כותרות בעיתונים, יזכירו את הרצל ואת מי שרוצים.
משה גפני: אבל אפשר לגמור את הדברים בהסכמה.
משה גפני: אני מציע לפעול עם ההיגיון.
משה גפני: ואני מבקש שלא יעלו ברקע שמות של גדולי אומה ושל רבנים גדולים.
משה גפני: אתאר את הדברים ולא אסתיר דבר.
משה גפני: עד חנוכה האחרון – ולא אספר מה היה שם בדיוק כי אני רוצה שהאווירה תהיה טובה – כשהחליטו לשנות שמות של רחובות ביישוב הייתה החמרה, "הפה שאסר", מי שקרא את שם הרחוב, ועדת שמות ברוב רגיל של מועצת העיר – לא היה "הפה שהתיר", כי השינוי היה אפשרי רק ברוב של שני שליש.
משה גפני: זה מה שהיה עד חנוכה האחרון.
משה גפני: בחנוכה האחרון היה חבר כנסת חרוץ שהיה גם יו"ר ועדת חוקה, חוק ומשפט בשעתו, ובגלל פרשייה כלשהי שינה את החוק.
אופיר פינס-פז: בלי תקשורת, אגב, הדברים היו בעיתונים רק כשהמלאכה הסתיימה בקריאה שלישית.
יהודית נאות: מה קובע החוק שהעביר ח"כ פינס?
משה גפני: החוק עבר אפילו בלי התנגדות שלי.
משה גפני: לא הייתה הסכמה.
משה גפני: שאלתי שאלה, הוא השיב לי תשובה.
משה גפני: כעיקרון החוק מפקיע את הסמכות לשנות את השמות בכלל.
אופיר פינס-פז: החוק לא מפקיע את הסמכות בכלל, אלא הוא מפקיע את האפשרות לשנות שם של רחוב על שם אחד מגדולי האומה.
אופיר פינס-פז: אם רוצים לקרוא בכל עיר רחוב על שם הרב ש"ך, אין לי התנגדות.
נסים זאב: השאלה מיהו "גדול אומה" שנויה במחלוקת.
נסים זאב: הרב ש"ך נמנה עם גדולי האומה?
יהודית נאות: ח"כ פינס, מה דעתך שנקבע כאן שמועצת העיר לא תוכל לעשות זאת, אפילו לא ברוב של שני שליש, בלי שקיבלה התייחסות של ועדת שרים לסמלים ולטקסים?
אופיר פינס-פז: זה מקובל עליי.
אופיר פינס-פז: פשרה טובה.
משה גפני: שאלתי את השר נווה, יו"ר ועדת שרים לסמלים ולטקסים, מה בנוגע לשינוי שם של רחוב בנהריה, למשל.
משה גפני: שאלתי אם הוועדה תדון בכך.
משה גפני: הוא השיב שהוועדה לא תדון בכך.
יהודית נאות: אני חוזרת על הצעתי.
יהודית נאות: לדעתי מועצת העיר צריכה לקבל התייחסות של ועדת שרים לסמלים ולטקסים בנוגע לשמות של גדולי האומה.
יהודית נאות: אם ועדת שרים לסמלים ולטקסים לא השיבה למועצת העיר בתוך 30 יום, הדבר ייראה כאילו יש הסכמה.
משה גפני: אגב, מנכ"ל השלטון המקומי תומך בהצעת החוק הזאת.
אפי אושעיה: אני מקבל את ההצעה של ח"כ נאות.
אפי אושעיה: אך אני מתנגד שייקבעו 30 יום לתגובה.
אפי אושעיה: שם של רחוב הוא נצח, ולכן אני מציע שלא נגביל את הזמן ב30- יום.
אפי אושעיה: יש לקבוע שוועדת השרים לסמלים ולטקסים תיתן את התייחסותה.
משה גפני: אך אם נכתוב בחוק שיש צורך בהתייחסות ועדת שרים לסמלים ולטקסים הוועדה תעשה דבר פשוט מאוד – היא לא תתכנס.
אפי אושעיה: אני מציע לקבוע 90 יום.
משה גפני: לא, אולי 60 יום.
יהודית נאות: ח"כ גפני רוצה להגיע במועד ליום השנה.
משה גפני: לא, אין שום דבר מסוים על הפרק.
אופיר פינס-פז: מחר הוא יום השנה למותו של הרב ש"ך.
אופיר פינס-פז: ח"כ גפני יוכל להביא את הצעת החוק הזאת כמתנה ליום השנה.
משה גפני: ח"כ פינס, על מה אתה מדבר?
משה גפני: זה לא נוגע לרב ש"ך.
משה גפני: השם כבר הוחלף.
משה גפני: אני בכלל לא מבין למה הייתה שם בעיה.
משה גפני: ח"כ פינס לא מכיר את המקום.
משה גפני: אני אראה לכם במפה את האזור.
משה גפני: אני לא מבין איך לשני רחובות ההם היה שם אחד.
משה גפני: בעיקרון הצעת הפשרה של ח"כ נאות מקובלת עליי.
אפי אושעיה: לא ייתכן, ח"כ פינס וח"כ גפני יפתרו את הבעיה הזאת בלי משבר?
אפי אושעיה: זה מקלקל את המוניטין שלהם.
יהודית נאות: מה אם יום אחד יחשבו שאת כל כיכרות רבין ורחובות רבין צריך להפוך?
יהודית נאות: לכן יש צורך בהתייחסותה של ועדת שרים לסמלים ולטקסים.
משה גפני: נכון, אגב, פנתה אליי המשפחה בנוגע לבית החולים בילינסון.
אופיר פינס-פז: מועצת העיר היא גורם אינטרסנטי, השיקולים שלה ברורים.
יהודית נאות: ח"כ גפני העלה נושא חשוב.
יהודית נאות: אך מדוע לא שואלים את דיירי הרחוב?
משה גפני: זה מופיע בהצעת החוק, נקרא את ההצעה מיד.
משה גפני: מה עמדת הממשלה בנושא זה?
אביטל שטרנברג: ועדת השרים לחקיקה דנה בנושא.
אביטל שטרנברג: הממשלה לא תמכה בעמדה שיש להעביר עניינים לשיקול דעת הממשלה.
אביטל שטרנברג: כמדיניות ההעדפה היא שנושאים הנוגעים לשלטון המקומי לא יגיעו לממשלה.
אביטל שטרנברג: היום חזרתי לפרוטוקולים וראיתי איך הדברים נולדו.
אביטל שטרנברג: הממשלה לא הביעה אז עמדה.
אופיר פינס-פז: אתאר מה היה אז: עשיתי הסתייגות להצעת חוק שלי אחרי קריאה ראשונה.
אופיר פינס-פז: זה היה דבר די מרחיק לכת אך הוא התבקש לנוכח הנסיבות.
אביטל שטרנברג: יש בחוק של ח"כ פינס גם הרחבה להגדרת "מקום ציבורי".
אביטל שטרנברג: לפי מה שכתוב שם מקום ציבורי הוא גם "שכונה, מבנה ציבור, ספרייה או חלק מאלה".
אביטל שטרנברג: לכן חשבנו שהצעת החוק של ח"כ גפני ראויה לתמיכה, בתנאי שגם בקריאת שם של רחוב וגם בשינוי שם – אם מדובר באישיות – תזמן הרשות המקומית את קרובי המשפחה של אותה אישיות אם ניתן לאתרם במאמץ סביר.
אביטל שטרנברג: זאת התוספת היחידה שראינו לנכון להוסיף להצעת החוק של ח"כ גפני.
אביטל שטרנברג: אני מבהירה שלא תהיה לבני המשפחה זכות וטו, אך יקשיבו לדבריהם.
אביטל שטרנברג: בקריית ארבע רצו לקרוא רחוב על שמו של יגאל אלון אך המשפחה התנגדה לכך, למשל.
אופיר פינס-פז: כך התחילה הצעת החוק שלי.
משה גפני: אחר כך ח"כ פינס "תפס טרמפ" על עצמו.
יהודית נאות: צריך להיות גם פתרון סביר לכל המקרים.
יהודית נאות: הרי הדברים נוטים לפעמים לצד זה של המפה הפוליטית ולפעמים לצד אחר.
יהודית נאות: לכן אני מציעה שיהיה אישור ברוב של שני שלישים במועצת העיר, תידרש התייחסות הקרובים ודיירי הרחוב וכן תהיה התייחסות של ועדת שרים לסמלים ולטקסים בתוך פרק זמן מסוים.
אופיר פינס-פז: השיקולים של מועצת העיר, שאני מתייחס אליה בכבוד רב, הם עדיין שיקולים מקומיים.
אופיר פינס-פז: הם לא רואים את התמונה הרחבה.
אופיר פינס-פז: בנהריה פעלו לשינוי שמו של רחוב הרצל לרחוב הבאבא סאלי.
אופיר פינס-פז: שם לא ידעו את המשמעויות.
אופיר פינס-פז: בבני ברק אולי זה היה עניין של התרסה.
משה גפני: למה אתה אומר את זה סתם?
משה גפני: אין חשש.
אופיר פינס-פז: אבל חשוב להבין.
אופיר פינס-פז: העניין הזה הוא בנפשו של ציבור שלם במדינה שמגדיר עצמו ציוני.
משה גפני: למה רק "ציוני"?
משה גפני: ואם ירצו להחליף את שמו של הרמב"ן?
משה גפני: יהיה עוד ציבור שיתנגד.
אופיר פינס-פז: גם ז'בוטינסקי הוא בין גדולי האומה ואתנגד אם ישנו את שמו.
אופיר פינס-פז: אם יהיה ויכוח בשאלה מי נמנה עם גדולי האומה, הצדדים ילכו לבית משפט.
אפי אושעיה: בנתניה יש שכונה שנקראת "קריית רבין".
אפי אושעיה: בתוך הקרייה בנו כמה מבנים לאנשי המפד"ל, לציונות הדתית.
אפי אושעיה: לא היה נוח לתושבים שהמקום ייקרא "קריית רבין".
אפי אושעיה: רובם מתנחלים שעברו למרכז הארץ.
אפי אושעיה: אחרי מותו של זבולון המר שינו את שם המקום ל"משכנות זבולון".
אפי אושעיה: זה נעשה מטעם התושבים.
אפי אושעיה: ועדת השמות בעיר התכנסה, וביטלה את השם "קריית רבין" לאותה קבוצה של בניינים.
אפי אושעיה: הבניינים אכן נקראים "משכנות זבולון".
אפי אושעיה: המועצה עשתה שיקול קואליציוני.
אפי אושעיה: אם יידרש אישור של ועדת שרים לחקיקה ידע המחליט שיש לנושא גם היבט לאומי.
אפי אושעיה: זהו נושא בעל חשיבות.
אפי אושעיה: היום מדובר בשינוי מבנה שקרוי על שם יצחק רבין ומחר יהיה מדובר בשינוי שם אחר.
אפי אושעיה: לכן אני מציע שלא ניכנס להגדרות.
אפי אושעיה: במקרה של מחלוקת ועדת שרים לסמלים ולטקסים תקבע.
משה גפני: גם עמדת הממשלה וגם עמדת השלטון המקומי היא שאין מקום שוועדת השרים תהיה הקובעת.
משה גפני: אני מקבל את ההצעה שנדרש אישור, וזאת בנוגע לגדולי האומה – אם כי אינני יודע מי נמנה עם גדולי האומה.
אביטל שטרנברג: זהו אחד הנושאים שעלו בעבר.
אביטל שטרנברג: למיטב זכרוני בדיון בהצעת החוק של ח"כ פינס אמרו שאין הגדרה לגדולי אומה אלא הגדרה לסגל א' – שנקברים בחלקת גדולי האומה בהר הרצל.
יהודית נאות: גב' לאה רבין נקברה בהר הרצל.
יהודית נאות: האם היא נמנית עם גדולי האומה?
יהודית נאות: ההגדרה הזאת אינה מתאימה לשמות.
אופיר פינס-פז: אם מישהו ירצה לשנות את שמו של רחוב ז'בוטינסקי למשל ויטען שלא מדובר באדם שנמנה עם גדולי האומה – הנושא יגיע לבית המשפט.
אופיר פינס-פז: אתה רוצה שבכל רשות מקומית בישראל יהיה אפשר לשנות את השמות סתם כך?
משה גפני: אני, כיו"ר ועדת הפנים, רוצה שלא נעשה מלאכתנו רמייה ונשלח את האנשים לבית המשפט העליון.
משה גפני: אי-אפשר להשאיר את הנושא עמום.
משה גפני: וכמו שאינני רוצה שישנו את שמו של רחוב רבין אינני רוצה שישנו את שמו של רחוב רש"י.
משה גפני: אז מה עושים?
משה גפני: תנאים הם גדולי האומה?
משה גפני: משה רבנו נמנה עם גדולי האומה?
אופיר פינס-פז: אי-אפשר להגדיר זאת.
אביטל שטרנברג: אני מגישה את פרוטוקול הדיון בוועדת החוקה, חוק ומשפט.
אביטל שטרנברג: זה מה שנאמר שם בנושא זה.
משה גפני: זה כל מה שנאמר שם?
אופיר פינס-פז: אני לא נכנס למקומות שאי-אפשר לצאת מהם.
אופיר פינס-פז: לעולם לא נצליח לגבש הגדרה מדויקת לגדולי אומה.
משה גפני: אולי נאפשר לכל אחד לערער על העניין לוועדת השרים?
אופיר פינס-פז: לא מדובר כאן על קביעת שם ראשון.
אופיר פינס-פז: כשמחליפים שמו של רחוב ההגדרה של גדולי האומה צריכה להיות ההגדרה הרחבה ביותר.
יהודית נאות: רעיון הערעור הוא רעיון נכון.
יהודית נאות: יש ועדת ערר מחוזית בעניינים אחרים.
יהודית נאות: אם אחד מחברי מועצת העיר מתנגד, צריך שתהיה אפשרות לערער.
אביטל שטרנברג: אך זו אינה שאלה משפטית.
אביטל שטרנברג: במה יש כאן לבית המשפט יתרון?
אביטל שטרנברג: זוהי שאלה חברתית והיסטורית.
אביטל שטרנברג: זו אינה שאלה משפטית.
יהודית נאות: כוונתי היא שתהיה זכות ערעור לוועדת שרים לסמלים ולטקסים.
יהודית נאות: ח"כ פינס שגה בכך שטען שכל עניין צריך להגיע לוועדת השרים.
משה גפני: ועדת השרים לא תדון בכך.
אופיר פינס-פז: הם לא רוצים להיכנס למחלוקת הזאת, וגם לא רוצים להתעמת עם העירייה כמו שאומר ח"כ גפני.
יהודית נאות: אם זה לא מפריע לאיש, אם איש לא רוצה להתעמת בנושא זה, למה לא לשנות את שם הרחוב?
אופיר פינס-פז: אבל אני מוכן להתעמת.
אופיר פינס-פז: אני אפילו די נהנה מזה.
אופיר פינס-פז: בחוק שאני העברתי יצרתי מנגנון שמאפשר החלפת שם.
אופיר פינס-פז: לא קבעתי שאי-אפשר להחליף שם.
אופיר פינס-פז: הפרוצדורה היא פרוצדורה קשה, בכוונה, כדי שלא יחליפו שמות בכל הזדמנות.
משה גפני: אין אפשרות להחליף כך את השם.
משה גפני: ח"כ פינס הפקיע את הסמכות מראש העיר, מהרוב המוחלט של מועצת העיר.
יהודית נאות: אני מסכימה, זאת פגיעה איומה להחליף כתובת, אגב.
אופיר פינס-פז: אין לך מספיק רחובות ח"כ גפני?
אופיר פינס-פז: קבעו רחוב הרצל במאה ערים בארץ, מה אכפת לך?
אופיר פינס-פז: אתה כל הזמן מנסה לעשות תרגילים כאן.
משה גפני: אני כל הזמן מתאפק לא להשיב לח"כ פינס.
משה גפני: אם ח"כ פינס יעצבן אותי אספר את הסיפור של חנוכה.
אופיר פינס-פז: אתה חושב שאני קונה את הסיפור שאתה חלמת בלילה על הצעת החוק הזאת, בלי רצון לטרפד את הצעת החוק שלי?
משה גפני: אני חושב שח"כ פינס טעה בזה.
משה גפני: אני מקבל את ההצעה של ח"כ נאות ושל ח"כ אושעיה.
משה גפני: אם מדובר בגדולי האומה או אדם שיש לו משמעות לאומית, ממלכתית או דתית – כי אני לא רוצה שרש"י יצא מהעניין – תהיה פנייה לוועדת שרים לסמלים ולטקסים.
אופיר פינס-פז: אני לא הצעתי לבטל את רש"י.
אופיר פינס-פז: האנשים שלך הציעו.
אופיר פינס-פז: האנשים שלי לא הציעו זאת מעולם.
יהודית נאות: אני רואה שהסיפור של חנוכה חסר לי להבנת הרקע.
משה גפני: אספר לך אותו אחר כך, ח"כ נאות.
משה גפני: ח"כ פינס הוא היחיד שהצליח לעבוד עליי בבניין.
משה גפני: כאמור, אם מדובר באישיות כזאת, יהיה צורך בהתייחסות של ועדת שרים לסמלים ולטקסים בתוך 60 יום.
משה גפני: אם באמת יש התייחסות של ועדת שרים, אם באמת מדובר בנושא ציבורי שמצריך התייחסות – ועדת השרים תתכנס בתוך שבוע.
יהודית נאות: אני מציעה שח"כ גפני לא יאשר את ההצעה לקריאה ראשונה היום.
יהודית נאות: אני מציעה להזמין את השר נווה לדיון.
משה גפני: אני מאשר היום לקריאה ראשונה.
משה גפני: הוא לא יבוא בכלל.
אופיר פינס-פז: אני מבקש שהיועצת המשפטית של הוועדה תכין את הנוסח כפי שח"כ גפני מציע ומחר נצביע.
אופיר פינס-פז: למה לא? אני רוצה לדעת על מה אני מצביע.
משה גפני: נקרא עכשיו בדיוק את הצעת החוק ונדע על מה אנחנו מצביעים.
יהודית נאות: אפשר לעשות הפסקה, להכין נוסח ולהמשיך.
משה גפני: אני מבקש לקרוא את הצעת החוק.
אפי אושעיה: נצביע בעד הצעת החוק, כפוף לניסוח סופי של ח"כ גפני ושל ח"כ פינס.
ליאת בלום: אני קוראת את הכותרת להצעת החוק.
ליאת בלום: יש לשנות בה את השנה לשנת תשס"ג.
ליאת בלום: אני קוראת את פסקה (1) בסעיף 1 להצעת החוק.
אביטל שטרנברג: אני מבהירה שח"כ פינס יצר סעיף חדש בחוק שלו, וכעת חוזרים לאחור ומבטלים את הסעיף.
אופיר פינס-פז: מבטלים את הסעיף שלי?
משה גפני: נעבור על הצעת החוק ונוסיף את הדברים שדיברנו עליהם.
ליאת בלום: אני קוראת את פסקה (2) בסעיף 1 להצעת החוק: ההצעה להוסיף פסקת משנה (ב).
ליאת בלום: ביטלו את הסעיף וכתבו אותו מחדש.
אופיר פינס-פז: כל הפסקאות בסעיף קטן (ב) נמצאות היום בהצעת החוק?
אופיר פינס-פז: אם כן, מה התוספת?
אביטל שטרנברג: הפסקאות קיימות, אך מחזירים את הגלגל לאחור.
אביטל שטרנברג: החוק של ח"כ פינס נוגע גם לקריאה ראשונה וגם לשינוי שם.
אביטל שטרנברג: לכן קבענו סעיף מאוחד לשני המקרים.
אביטל שטרנברג: כעת מחזירים את הגלגל אחורה.
אביטל שטרנברג: חוזרים לנוסח המקורי.
אופיר פינס-פז: מה זאת אומרת "קבענו"?
אופיר פינס-פז: את קבעת את הנוסח הזה?
אביטל שטרנברג: את החוק כתבה היועצת המשפטית של ועדת חוקה, חוק ומשפט, שח"כ פינס עמד בראשה.
אביטל שטרנברג: כוונתי לסעיף 235א כפי שהוא היום בחוק.
אביטל שטרנברג: את הצעת החוק הזאת כתב ח"כ גפני.
אביטל שטרנברג: נכון שסעיף קטן (ב) קיים היום בחוק, אך היום הוא נוגע גם לשינוי שם קיים וגם לקביעה של שם לראשונה.
אביטל שטרנברג: כרגע חוזרים לאחור רק לשינוי שם ולא לקריאה ראשונה של שם רחוב.
אביטל שטרנברג: צריך לכן לשנות את הנוסח אף-על-פי שיש כמובן ניסוחים דומים.
אביטל שטרנברג: הנוסח הזה נוגע רק לשינוי שם רחוב.
אופיר פינס-פז: מה בנוגע לקביעת שם של רחוב בפעם הראשונה?
אופיר פינס-פז: זה קיים אצלי.
משה גפני: כמה אתה רוצה להתערב בענייני העירייה, ח"כ פינס?
ליאת בלום: אני מבקשת להסביר שוב: סעיף 235א הוסף בחוק של ח"כ פינס.
ליאת בלום: חלק ממנה אימצו וחלק ממנה השמיטו.
ליאת בלום: אני עוברת לקרוא את סעיף 2 להצעת החוק.
ליאת בלום: סעיף 235א הוא הסעיף שהוסף בחוק של ח"כ פינס.
ליאת בלום: 235א שהתקבל עקב התיקון שחוקק בחנוכה הורד.
ליאת בלום: כרגע חזרנו לגרסה הקודמת: סעיף 235א מתייחס לשינוי בלבד.
אחמד טיבי: הזעיקו אותי לדיון, מה קרה?
אופיר פינס-פז: רוצים לבטל חוק חשוב.
אופיר פינס-פז: תהיה הצבעה.
ליאת בלום: אני עוברת לקרוא את סעיף 3 להצעת החוק.
אופיר פינס-פז: מה בנוגע לקרובי המשפחה?
משה גפני: את זה נוסיף.
משה גפני: נוסיף פסקה קטנה (4).
משה גפני: אוסיף גם את מה שהממשלה דורשת.
אופיר פינס-פז: החוק שלי עסק בשני נושאים: קריאה ושינוי.
אופיר פינס-פז: אתה מסכים שיקראו שם של רחוב חדש על שמו של אדם בניגוד לדעת המשפחה?
משה גפני: אתה צודק, ח"כ פינס.
משה גפני: צריך הסכמה של בני המשפחה גם בעת קריאת שם של רחוב חדש על שמו של אדם כלשהו.
אביטל שטרנברג: הסעיף כולו נוגע לשינוי וכעת מדברים על קביעה ועל שינוי גם יחד.
אחמד טיבי: מה אם המשפחה לא תסכים, צריך לשמוע אותה, להתחשב בדעתה, או שיש לה זכות וטו?
ליאת בלום: בסעיף הקיים כתוב "להשמיע את טענותיהם".
אופיר פינס-פז: אין זכות וטו.
אופיר פינס-פז: בחוק שלי לא פגעתי בסמכות הוועדה, אולם עליה לעבור תהליך קשה אם ברצונה לשנות שם.
אופיר פינס-פז: היא חייבת לקיים דיון ציבורי.
ליאת בלום: כלומר בנוגע לקריאה של רחוב לראשונה יהיה סעיף נפרד.
ליאת בלום: בנוגע לשינוי נוסיף פסקה קטנה נוספת בסעיף 24ב.
ליאת בלום: זה יהיה השינוי בנוגע לשמיעת בני המשפחה.
ליאת בלום: זה יהיה ממש בנוסח הסעיף שמופיע בחוק הקיים.
ליאת בלום: כעת יש להוסיף עוד סעיף שנוגע להגדרת האישיות שעל שמה קרוי הרחוב.
ליאת בלום: זה יופיע בסעיף נפרד.
ליאת בלום: אני קוראת זאת מהחוק הקיים: "היה שם המקום הציבורי שאותו מתכוונים לשנות שם שהוא בעל משמעות לאומית או ממלכתית או דתית – אישרה הממשלה או ועדת השרים שהוסמכה לכך".
אופיר פינס-פז: לא "אישרה".
אופיר פינס-פז: כאן צריך לבוא הניסוח של ח"כ נאות.
משה גפני: אני אקרא את הניסוח המוצע: "היה שם הרחוב או הכיכר בעל משמעות לאומית, ממלכתית או דתית – תבקש מועצת העיר התייחסות של ועדת שרים לסמלים ולטקסים".
משה גפני: ויש להוסיף גם כאן שיש צורך בהתייחסות של בני המשפחה, אם ניתן להגיע אליהם.
אופיר פינס-פז: למה לא לכתוב "אישור"?
אופיר פינס-פז: צריך לקבוע שאם הוועדה לא התייחסה לנושא בתוך 60 יום, הרי זה כאילו ניתן אישור.
משה גפני: ואז יו"ר ועדת שרים לסמלים ולטקסים יודע שאם בתוך 60 יום הוא לא דן בנושא, המשמעות היא שהוא נתן אישור.
אביטל שטרנברג: החוק של ח"כ פינס מרחיב את הגדרת המקום הציבורי:
אביטל שטרנברג: לא רק רחוב אלא גם ספרייה וכו'.
אביטל שטרנברג: חוזרים לאחור בעניין זה?
אביטל שטרנברג: לא כל מקום ציבורי הוא באחריות הרשות המקומית.
משה גפני: נכתוב: דרך, רחוב סמטה כיכר ושכונה.
אופיר פינס-פז: זה סביר.
אופיר פינס-פז: אם כן, השינוי המרכזי הוא שבמקום אישור מוחלט של ועדת שרים לענייני סמלים וטקסים אנו דורשים מהוועדה לדון בנושא בתוך 60 יום ולהעביר אישור.
משה גפני: לא לאישור, אלא להתייחסות.
אופיר פינס-פז: עליה לדון בבקשה ולאשר אותה.
אופיר פינס-פז: אם לא דנו בנושא בתוך 60 יום כאילו נתנו אישור.
משה גפני: על הוועדה להעביר התייחסות בתוך 60 יום.
משה גפני: היא אינה יכולה לומר שאינה מאשרת.
משה גפני: היא יכולה רק להתייחס לנושא.
משה גפני: ועדת שרים לסמלים ולטקסים יכולה לטעון שהיא סבורה שהשינוי לא ראוי, ואז אפשר להגיע לבית המשפט.
משה גפני: אך אי-אפשר להפקיע את הסמכות מידי מועצת העיר ברוב של שני שליש.
משה גפני: זה הוויכוח בין ח"כ פינס לביני.
אופיר פינס-פז: מה עשינו בזה?
אופיר פינס-פז: אני מציע שיישארו שתי גרסאות לקריאה ראשונה: אישור של ועדת השרים לעומת התייחסות שלה.
אופיר פינס-פז: צריך לחשוב על הדברים.
אופיר פינס-פז: אנחנו עוד לא באים למליאה.
אופיר פינס-פז: לדעתי אישור הוא הנוסח הנכון.
אופיר פינס-פז: אני מבקש שהנושא יישאר בשתי גרסאות.
משה גפני: לא אעשה זאת.
משה גפני: אם כן, אפשר להישאר בחוק של ח"כ פינס.
משה גפני: זה מפקיע את הסמכות מהשלטון המקומי.
משה גפני: ועדת שרים לסמלים ולטקסים תדון ברחוב בכרכור?
משה גפני: המחוקק צריך להיות הגיוני.
משה גפני: ח"כ טיבי, אם בעיר שלך תרצה לשנות שם של רחוב אתה צריך את השר איתם – אתה יודע?
אחמד טיבי: נכון, זוהי הפקעה של סמכות משלטון המקומי.
אפי אושעיה: אני מסכים עם היו"ר.
אפי אושעיה: צריך לתת לח"כ פינס זמן, הוא ישתכנע.
אפי אושעיה: תפתרו זאת בהידברות ביניכם.
אפי אושעיה: אי-אפשר לקחת מהעירייה גם את הדבר המינימלי ביותר.
משה גפני: ועדת שרים לסמלים ולטקסים צריכה להתייחס לנושא.
משה גפני: הסכמתי עם ח"כ פינס, מדובר בגדולי האומה, ואם מועצת העיר הסקטוריאלית משנה זאת זה בעייתי.
משה גפני: לכן יש צורך בהתייחסות ועדת שרים לסמלים ולטקסים.
משה גפני: ועדת השרים יכולה לקבוע שמועצת העיר עושה דבר חמור ואסור לה לעשות אותו.
משה גפני: ואז מי שנוגע לעניין יכול להגיש בג"ץ.
אחמד טיבי: זה וטו ציבורי, לא וטו רשמי.
אופיר פינס-פז: ועדת סמלים וטקסים אינה מעורבת במקרה של קביעה שם של רחוב לראשונה, נכון?
אופיר פינס-פז: אם הצעת החוק הייתה נדונה כעת לקראת קריאה שנייה ושלישית, היינו צריכים להכריע.
אופיר פינס-פז: אך למה לא להשאיר את העניין לדיון כעת?
משה גפני: נשאיר את העניין כמות שהוא כעת ונכריע לקראת קריאה שנייה ושלישית.
משה גפני: אני מבטיח להתחשב בדעתו של ח"כ פינס.
אופיר פינס-פז: ממתי ימנו את 60 הימים?
ליאת בלום: אפשר לקבוע שהמניין יתחיל מרגע הפנייה לוועדת שרים לסמלים ולטקסים.
ליאת בלום: נגדיר זאת בדיוק.
משה גפני: אך מי בעצם פונה לוועדת שרים לסמלים ולטקסים?
משה גפני: מה אם ראש הרשות המקומית החליט שלא לפנות?
אופיר פינס-פז: במקרה כזה אי-אפשר לשנות את שם הרחוב.
משה גפני: אם כן אין צורך בשתי גרסאות?
אופיר פינס-פז: אני חושש עדיין מאופן הניסוח בנוגע ל60- הימים.
אופיר פינס-פז: הרי יכולה להתקבל החלטה במועצה ביום מסוים וראש הרשות יפנה לוועדת השרים רק חודשיים אחרי כן.
אופיר פינס-פז: צריך לנסח זאת: מרגע קבלת הפנייה בוועדת השרים.
משה גפני: אם כן העניין הוסכם.
משה גפני: על סדר-היום: הצעת חוק חובת המכרזים (תיקון מס' 13) (תאגיד עירוני), התשס"ב-2002.
משה גפני: אנחנו ממשיכים את הדיון בחוק הזה.
משה גפני: בפעם הקודמת הוויכוח היה שלמעשה אנחנו קובעים בחוק שתאגיד בשליטת רשות מקומית, זאת אומרת חברת בת תצטרך לעבור את המכרז בדרך של חוק חובת המכרז, בעוד שהרשות המקומית עצמה לא צריכה לעשות את זה.
נועה בן-אריה: היא מחוייבת על פי תקנות חובת מכרזים.
יהודית נאות: יש כללים אחרים.
משה גפני: אמרתי, לא על פי חוק חובת המכרזים, על פי כללים אחרים.
משה גפני: ואז דיברנו על זה שיכול להיות מצב שבו פרוייקט ייעשה על ידי הרשות המקומית על פי תקנות אחרות, וחלק מהעבודה תיעשה על ידי חברת הבת על פי החוק החדש.
משה גפני: ואז דובר שהממשלה אמורה להביא תקנות שיתאימו לחוק חובת המכרזים.
משה גפני: אבל לא הגענו להסכמה לגבי המחוייבות של הממשלה, מפני שיכול להיות שיבוא שר או שרים או ועדת שרים ולא ירצו לעשות את זה מסיבות פוליטיות או ציבוריות או תקנוניות.
משה גפני: ואז אנחנו יוצרים תחת ידינו דבר מקולקל.
משה גפני: סוכם שאתם תידברו ביניכם, השלטון המקומי ומשרדי הממשלה יחד עם חברי הכנסת.
משה גפני: לאן הגעתם?
זאב בוים: יש הבדלים משמעותיים בין חוק חובת המכרזים לפקודת העיריות?
הלל גרנות: היום כן.
הלל גרנות: אמרנו: תעדכנו את פקודת העיריות, ואנחנו בעד מכרזים.
יהודית נאות: יש הסכמה פה על דעת כולם, כולל הממשלה שחייבה אותי לשנות את החוק כך שהתאגידים העירוניים לא יעבדו לפי פקודת העיריות, חובת המכרזים ברשויות, אלא כבר לפי חוק חובת המכרזים של חברות בת ממשלתיות.
יהודית נאות: זה היה חלק מהתנאי להסכמה בהצעה הטרומית שלי כי הם אמרו: זה יותר מתקדם, זה יותר מעודכן, זה גם מתואם עם האוצר וכו'.
יהודית נאות: לכן, מה שנשאר זה שהרשויות המקומיות יעודכנו ויעשו עוד צעד קדימה בכיוון החוק היותר מתוקן.
יהודית נאות: ואז באו ואמרו: רגע, מי נותן לנו הבטחה שאכן זה יקויים.
יהודית נאות: הלכו ועשו הסכמות, שהיועצת המשפטית בעצם תאמר מה ההסכמה.
זאב בוים: הגישה היא נכונה.
זאב בוים: אבל אם יש עדיין הבדלים או מוצאים לנכון שיתקיימו ההבדלים הלאה, ההיגיון נותן את הדעת שתאגיד עירוני יעבוד לפי הקיים במערכת העירונית.
יהודית נאות: אתה לא יכול לעשות חוק כזה.
יהודית נאות: את זה ועדת שרים חייבה אותי לשנות.
יהודית נאות: אל תכה אותי שנית.
זאב בוים: אל תקחי את זה אישית.
זאב בוים: אמנם את מציעה את החוק, אבל ההיגיון - - -
יהודית נאות: אני לא היחידה, גם איתן כבל.
יהודית נאות: אגב, מותר לי במאמר מוסגר להגיד שנורא מפריעה לי השיטה של משרד המשפטים.
יהודית נאות: הצעות החוק האלה הם צירוף של שתי הצעות חוק, של איתן כבל ושלי.
יהודית נאות: כתוב: יהודית נאות ואחרי כן כל החתומים אחריי ואיתן כבל כאילו מזדנב.
יהודית נאות: אני חושבת שבמקרים האלה היה צריך להיות: יהודית נאות, איתן כבל והאחרים.
יהודית נאות: צריך להיות הגון כאן.
משה גפני: את טוענת דבר נכון, אבל מה קורה אם את נהיית שר?
קריאה: על פי התקנון הבעיה מסתדרת עכשיו.
קריאה: אני לא יודע את הפתרון, אבל זה הסתדר.
ליאת בלום: הרעיון הוא שהיוזמים יהיו קודם ואחרי כן המצטרפים.
משה גפני: כך צריך להיות.
יהודית נאות: חבר-הכנסת בוים, אתה לא יכול להחזיר את החוק אחורה.
זאב בוים: אני לא רוצה להחזיר אחורה, אני רק אומר שכל עוד לא משנים ועושים האחדה של הדברים, חברה כלכלית צריכה לפעול מתוקף היותה תאגיד עירוני לפי הכללים הנוגעים לעניין.
זאב בוים: זאת דעתי.
יהודית נאות: החוק הזה אומר שהשר יתקין תקנות.
יהודית נאות: יש כאן התחייבות, תשמע אותה.
יהודית נאות: אם לא, נקיים דיון פה בוועדה והשוט שלנו יהיה שאם הממשלה לא תעשה את החלק המתוקן, אולי אנחנו נעשה אז כהצעתך.
זאב בוים: יכול להיות.
משה גפני: אנחנו עוד לא מדברים על הסכמה.
משה גפני: אני רוצה לדבר על העניין.
משה גפני: בישיבה הקודמת הייתי בצד של השלטון המקומי בעניין הזה.
נועה בן-אריה: בצד של ההיגיון, אפשר לומר.
משה גפני: בפעם הקודמת דיברנו למשל על נתיבי איילון.
משה גפני: נניח שמפעילה את זה חברה עירונית יחד עם חברת בת של העירייה.
משה גפני: יכול להיות מצב שבחברה העירונית יהיה קבלן שעובד פטור ממכרז, וחברת הבת שעובדת באותו מקום, תהיה חייבת על פי החוק הזה במכרז.
יהודית נאות: לא יכול להיות.
משה גפני: ההיגיון אומר שברגע שהנושא הזה מגיע לוועדת הפנים והולכים לעשות סדר בעניין, אני אמרתי, כיושב-ראש הוועדה, שאני לא רוצה שייצא מכאן דבר מקולקל.