GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<תומר רוזנר: הם הציגו לך ולא השתכנעת.
<תומר רוזנר: הם מבקשים לנסות לשכנע אותך עכשיו.
<תומר רוזנר: נחזור לזה אחר-כך.
<לירון אדלר: בעמוד 53, סעיף 211(ב).
<לירון אדלר: התבקש בדיון לקצוב זמנים אבל בסופו של דבר הממשלה מבקשת להשאיר את זה "בהקדם האפשרי".
<לירון אדלר: בעייתי לקצוב זמנים לבית-המשפט, אבל כן רוצים לכוון את בית-המשפט לכך שהוא צריך להחליט בבקשה כמה שיותר מהר.
<לירון אדלר: אתה ביקשת לקצוב ממש זמנים.
<לירון אדלר: קציבת זמנים היא בעייתית כי בית-המשפט לא תמיד יכול לעמוד בזה, ואז החשש הוא שבית-המשפט תמיד ייתן עיכוב ביצוע.
<לירון אדלר: זה תוצאה שאנחנו לא רוצים.
<לירון אדלר: "בהקדם האפשרי" מכוון אותו.
סעיף 212: היו פה תיקונים לגבי מי שיכול להגיש את הבקשה לעיכוב ביצוע.
סעיף 212: זה תיקון אחד.
סעיף 212: יש לנו עוד תיקון בסעיף קטן (ב) בעמוד 56: זה כבר הוקרא בוועדה.
עבדאללה אבו מערוף: למה החלפתם את המילה "רשאי" ל"לא יעכב"?
<לירון אדלר: זה היה הנוסח בוועדה כבר קודם.
אוסאמה סעדי: כבר דנו בזה ואמרנו שיש פה שינוי מגמה.
אוסאמה סעדי: אנחנו מבקשים כמובן להחזיר את המילה "רשאי".
<לירון אדלר: השינויים הם בסעיפים קטנים (ב1) ו-(ב2), בהתאם לדברים שנאמרו בוועדה.
<לירון אדלר: סעיף קטן (ב2) הוא התאמה לתוספת של ה-6 חודשים.
<לירון אדלר: הממשלה ביקשה פה שגם לגבי התוספת אפשר יהיה להגיש בקשה לעיכוב ביצוע פעם אחת בלבד.
<לירון אדלר: בית-המשפט יחליט מה שהוא יחליט.
<ארז קמיניץ: אם הוא החליט על פחות מ-6 חודשים.
<לירון אדלר: כאן לא תהיה את השלמת התקופה בעיכוב ביצוע.
<תומר רוזנר: אני חושב שזה לרעתכם, אבל בסדר.
<ארז קמיניץ: אז שייתנו 6 חודשים.
<לירון אדלר: בעיכוב ביצוע אם זה 6 חודשים ראשונים מגישים בקשה לעיכוב פעם אחת בלבד, אבל אם נתנו לו פחות מ-6 חודשים בפעם הראשונה הוא יכול להגיש עוד בקשה להשלים ל-6 חודשים.
<לירון אדלר: אם יש לו נסיבות חריגות אז הוא יכול להגיש בקשה לעוד 6 חודשים, אבל רק פעם אחת.
<תומר רוזנר: זה עיכוב ביצוע של פסק-דין חלוט.
<ארז קמיניץ: זה חריג של החריג של החריג.
<לירון אדלר: בסעיף קטן (ב2) זה רק בקשה אחת לתקופה נוספת.
אוסאמה סעדי: סליחה, אדוני היושב-ראש, מה הסיכום בעניין התקופות, 6 חודשים וכן הלאה?
<תומר רוזנר: אסביר בקצרה.
<תומר רוזנר: אנחנו מדברים עכשיו על הסיטואציה של בקשה לעיכוב ביצוע של פסק-דין חלוט או של צו חלוט שלא ביקשו לבטל אותו.
<תומר רוזנר: כפי שהסברתי בישיבה הקודמת, הדין הכללי מגדיר את המצבים שבהם אפשר לבקש לעכב שוב ביצוע של פסק-דין חלוט או של צו חלוט, במקרים נדירים מאוד ויוצאי דופן.
<תומר רוזנר: בתכנון ובנייה המצב היום הוא שזה הפך למין עניין שבשגרה שמעכבים גם פסקי-דין חלוטים.
<תומר רוזנר: מבקשים פה להחזיר את זה למצב הרגיל, להתאים בחזרה לדין הכללי, שעיכובי ביצוע של פסקי-דין חלוטים הם נדירים.
<תומר רוזנר: לכן אפשר לבקש פעם אחת.
<תומר רוזנר: נגיד שפסק-הדין קבע מועד של שנה לביצוע.
<תומר רוזנר: אחרי שעברה השנה הזאת יכול המבקש לבקש תקופה נוספת של עד 6 חודשים פעם אחת, ואם נתנו לו פחות מ-6 חודשים הוא יכול לבקש אחר-כך השלמה עד ל-6 חודשים.
<תומר רוזנר: עברו גם 6 החודשים האלה, הוא יכול בנסיבות חריגות ויוצאות דופן לבקש פעם אחת נוספת הארכה של ה-6 חודשים הנוספים האלה לתקופה שלא תעלה על 6 חודשים.
<תומר רוזנר: למעשה זה עוד שנה.
דוד אמסלם: אבל במקרה השני, אם נותנים לו פחות הוא לא יכול לבקש שוב.
אוסאמה סעדי: מה זה "פסק-דין חלוט"?
אוסאמה סעדי: הרי בתיקים האלה בית-המשפט נותן גזר-דין, נותן צו הריסה ואומר:
אוסאמה סעדי: אני מעכב את הביצוע שלו נניח לשנתיים.
<תומר רוזנר: ובזה זה נגמר.
אוסאמה סעדי: הוא בא לפני תום השנתיים, חוזר לבית-המשפט.
<תומר רוזנר: הוא יכול לבקש עוד 6 חודשים.
דוד אמסלם: עם סיום 6 החודשים האלה הוא יכול לבקש עוד 6 חודשים, וזהו.
<ארז קמיניץ: הוא צריך נימוקים מיוחדים מאוד.
אוסאמה סעדי: המצב היום היה שבית-המשפט היה יכול לתת עוד שנה ועוד שנה, ואפילו עוד 10 שנים.
דוד אמסלם: זה חלק מן הבעיה שאליה הגענו, זה בדיוק הבעיה שלנו היום.
אוסאמה סעדי: אני מבין, לכן צריך נימוקים מיוחדים שיירשמו.
אוסאמה סעדי: בא מישהו, קבעו נגדו גזר-דין, אמרו לו: אנחנו נותנים לך שנה או שנתיים לעשות את ההתאמות.
אוסאמה סעדי: הוא מגיש בקשה לעיכוב.
אוסאמה סעדי: יש כבר תוכנית מתאר, הבית שלו בתוך התוכנית המוצעת, והתוכנית המוצעת לוקח לאשר אותה לא שנה או שנתיים, לפעמים זה 4 שנים או 6 שנים, אני לא יודע כמה זמן.
דוד אמסלם: שאלת את השאלה הזאת גם בישיבה הקודמת.
<ארז קמיניץ: עם הטיעון הזה אפשר "למשוך" עוד 10 שנים, להגיד שאו-טו-טו יש תוכנית.
<ארז קמיניץ: אי אפשר, צריך לשים גבול.
דוד אמסלם: אפשר "למשוך" כך גם 30 שנים.
דוד אמסלם: זה בדיוק מה שאנחנו רוצים לעצור.
עבד אל חכים חאג' יחיא: בואו נקבע רף עליון לתכנון.
דוד אמסלם: ארז קמיניץ, אני אומר לכם לסיים את התכנון, היכן שאתם יכולים תסיימו.
דוד אמסלם: הרי מה שחבר הכנסת סעדי אומר, בא אדם לבית-המשפט בשלב הראשון וטוען את הכול.
דוד אמסלם: הוא אומר לשופט: אין תוכנית מתאר, אין זה וזה, אני צריך 10 שנים.
דוד אמסלם: השופט יכול להגיד לו: קח 10 שנים.
<תומר רוזנר: וזה קורה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: יש החלטות שנותנים 10 שנים?
אוסאמה סעדי: תגיד לי, תומר רוזנר, איזה פסק-דין נתנו אפילו של 7 שנים?
אוסאמה סעדי: בדרך כלל נותנים עיכוב ביצוע של שנה-שנתיים.
אוסאמה סעדי: מה אתם מדברים על 10 שנים?
<תומר רוזנר: יש לכך דוגמאות.
<ארז קמיניץ: גם בבית של אגבאריה באום אל פחם זה ככה, נכון?
<ארז קמיניץ: אתה הקראת על מקרה שנמשך 17 שנים.
אוסאמה סעדי: קודם כול אנחנו מגבילים ושוללים את שיקול הדעת של בית-המשפט.
אוסאמה סעדי: אני רוצה לקצר את התקופות.
אוסאמה סעדי: אני משאיר שצריך נימוקים מיוחדים שיירשמו, את כל הדברים האלה, אבל לא להגביל ולשלול את הסמכות של בית-המשפט.
אוסאמה סעדי: אם הוא רואה שבאמת או-טו-טו הולכת להיות מאושרת תוכנית מתאר בתוך 3 שנים, למה לשלול את הסמכות של בית-המשפט להאריך את התקופות?
דוד אמסלם: אתה רוצה לקצר את התקופות.
<לירון אדלר: בעמוד 68, סעיף 257, מדובר על כניסה לשם עריכתה וביצועה של תוכנית.
<לירון אדלר: הוספנו כאן שהכניסה היא "בכל עת סבירה בשעות היום לכל מקרקעין, לאחר שמסר הודעה על כך לבעל המקרקעין 7 ימים לפחות מראש.
<לירון אדלר: ..".
דוד אמסלם: אלה ההערות שדיברנו עליהן.
<לירון אדלר: "...
<לירון אדלר: ובלבד שלא ייכנס לבית מגורים אלא בהסכמת המחזיק בבית, שהוא בגיר...".
<לירון אדלר: זה השינוי.
עבדאללה אבו מערוף: כוועדה נדרוש, נחשבן עם הממשלה, אבל בטח זה יחול על הממשלה.
<לירון אדלר: בעצם מה שחל על המדינה מבחינת פרק האכיפה זה הכול, למעט פרק העונשין.
<ארז קמיניץ: ובפרק ו', אמצעים במסגרת גזר-דין וכן הלאה.
<לירון אדלר: בסדר, הסימנים שקשורים לעבירות הפליליות.
<ארז קמיניץ: מה עם הסקרים וכן הלאה?
<ארז קמיניץ: יש הוראות שלא קשורות בכלל למדינה.
<תומר רוזנר: אז הן לא קשורות.
<תומר רוזנר: בפרק ו', מכיוון שמבנה הסעיפים הוא כזה שבסימן ו' מופיעים גם סעיפים שחלים על פרקים אחרים, על הצווים, המבנה שאתם עשיתם הוא שכל הסעיפים הקשורים, סעיף 236, סעיף 238, כל הסעיפים של ביצוע והוצאות, כל הסעיפים הכלליים שקשורים לצווים מופיעים בסימן ו', לכן לא החרגנו אותם.
<תומר רוזנר: אבל ברור שאם סימן ה' לא חל אז גם הסעיפים האחרים שבמסגרת גזר-דין לא יחולו.
<ארז קמיניץ: זה שאלה של ניסוחים ולא של מהות.
<ארז קמיניץ: אם נצטרך לשנות ניסוחים אני מבקש שתיתנו לנו את האפשרות.
<תומר רוזנר: זה נכון לגבי כל הצעת החוק.
<ארז קמיניץ: מאה אחוז, אני מבקש רק שיהיה ברור שאנחנו הסכמנו שעל המדינה יחולו הליכים מנהליים ושיפוטיים.
<תומר רוזנר: והמנהליים – רק באמצעות היחידה הארצית.
עבד אל חכים חאג' יחיא: והמנהליים שחלים על המדינה – רק היחידה הארצית?
עבד אל חכים חאג' יחיא: ואם זה בתוך רשות מקומית?
<תומר רוזנר: אז הרשות המקומית לא יכולה להפעיל אותם.
<תומר רוזנר: כי לא סביר שהרשות המקומית תפעל נגד המדינה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: ואם המדינה בנתה ללא היתר?
דוד אמסלם: בשביל זה יש את היחידה הארצית.
<תומר רוזנר: יש צווים שיפוטיים.
<תומר רוזנר: היא יכולה לפעול בצווים שיפוטיים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אז אני מסתייג מזה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אני חושב שהדין של המדינה הוא כמו של כל אזרח שעובר את העבירה.
<תומר רוזנר: זה אומר שהצווים המנהליים הם רק בידי היחידה הארצית.
<לירון אדלר: יש כאן סעיף לא מסומן באותו עמוד, תיקון סעיף 261.
<לירון אדלר: זה תיקון טכני.
<תומר רוזנר: אני רוצה להגיד באופן כללי על התיקונים הטכניים.
<תומר רוזנר: מכיוון שנצטרך לעבור, אם נצליח, על הוראות נוספות בחוק התכנון והבנייה או בחוקים שונים שמפנים לחוק התכנון והבנייה בנוסחו הישן ולראות את כל ההתאמות, כמובן לא נעשה שינויים מהותיים אלא התאמות טכניות ואנחנו מבקשים את הרשאת הוועדה לעשות את השינויים האלה.
דוד אמסלם: ברור לגמרי.
עבד אל חכים חאג' יחיא: ולפני ההצבעה הנוסחים הסופיים יגיעו לוועדה, שתהיה אפשרות להסתייג.
<תומר רוזנר: הוועדה לא תצביע על הצעת החוק לפני שהנוסח יוצג בפני חברי הוועדה.
דוד אמסלם: בוודאי, אין שאלה.
<לירון אדלר: בעמודים 68-69, סעיף 8.
<תומר רוזנר: נסביר את ההיגיון מאחורי הסעיף.
<תומר רוזנר: הסעיף הזה אמנם לא כל-כך קשור לחוק התכנון והבנייה.
<תומר רוזנר: מדובר פה על סילוק פולשים.
<ארז קמיניץ: פינוי קרקע.
<ארז קמיניץ: לא סילוק פולשים.
<ארז קמיניץ: זה שם החוק.
אוסאמה סעדי: קרקע ומה שבנוי עליה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: קרקע והמשתמשים.
עבדאללה אבו מערוף: כאן מדובר על קרקע של המדינה.
דוד אמסלם: מדובר על קרקע של המדינה.
דוד אמסלם: כאן סביר להניח שזה יהודי אז כדאי שתתמכו בזה, לסלק אותו, ישר לדרוס אותו, הכול בסדר...
<תומר רוזנר: לאחר שניתן פסק-דין חלוט לפינוי הקרקע, היום ההליך הוא שצריך ללכת להליכי הוצאה לפועל.
<תומר רוזנר: הם מבקשים להאיץ את ההליכים ולאפשר שימוש בחוק פינוי קרקע, באפשרות של סעד עצמי של רשות מקרקעי ישראל באמצעות הפקחים שלו לביצוע פסק-הדין הזה.
<תומר רוזנר: ההיגיון שעמד מאחורי זה, כשמדובר בקרקעות לפיתוח שיש בהן כבר תוכניות מפורטות שאפשר לבצע אותן, שיהיה הליך מהיר ויעיל, שאפשר יהיה לפנות ולממש את הפיתוח שרוצים לבצע.
<ארז קמיניץ: אחד הדברים שחסר פה לדעתי, בייעודים, חסר פה מלונאות, מלאכה, ואולי חסרים גם ייעודים אחרים וגם ייעודים משולבים.
<ארז קמיניץ: אבל הדבר המשמעותי יותר, זו לא יכולה להיות רק תוכנית מפורטת.
<ארז קמיניץ: למשל בוותמ"ל – וזה מעניין אותנו מאוד- - -
<תומר רוזנר: אבל לא כתוב כאן "תוכנית מפורטת".
<תומר רוזנר: כתוב "תוכנית שאפשר להוציא מכוחה היתרי בנייה".
<תומר רוזנר: בוותמ"ל זה רק תוכניות שאפשר להוציא מכוחן היתרי בנייה.
<ארז קמיניץ: זה ניסוח אחר להגיד תוכנית מפורטת.
<תומר רוזנר: אבל זה מה שכתוב בוותמ"ל.
<ארז קמיניץ: תוכניות שיכולות להיות נידונות בוותמ"ל הן של 750 יחידות דיור בתוכניות מפורטות.
<תומר רוזנר: אבל אם התוכנית לא ניתנת לביצוע, הרי כל הרעיון היה- - -
<ארז קמיניץ: תקשיב רגע.
<ארז קמיניץ: בוותמ"ל אני מוציא תוכנית – ואת זה הכי חשוב לי לפנות מהר – שאולי 750 יחידות דיור ממנה מפורטות, וכל היתר יכולות להיות ברמה מתארית.
<ארז קמיניץ: אני צריך לפנות את הקרקע עכשיו.
<ארז קמיניץ: ככה.
<ארז קמיניץ: כי אני צריך לעבוד שם.
<תומר רוזנר: אבל אתה לא יכול לבצע שום דבר שם.
<ארז קמיניץ: מה שאתה אומר לא נכון.
<תומר רוזנר: אם זה תוכנית מתאר איך אתה יכול לבצע?
<ארז קמיניץ: אדוני, זה לא מה שסיכמנו.
<ארז קמיניץ: סיכמנו שיהיה תכנון- - -
דוד אמסלם: גם אם לא סיכמנו, אני ממשיך.
דוד אמסלם: בגדול, העלית טענה שמבחינתנו לא מתיישבת עם החוק המרכזי שלנו.
דוד אמסלם: העלית טענה, ש"על הדרך" אמרתי: בואו נתקן את זה.
<ארז קמיניץ: זה ההצעה הממשלתית.
דוד אמסלם: בגדול, כאשר הממשלה רוצה לקדם כל מיני דברים שלא נראים – אז לא, אבל פה אני מסכים אתך.
דוד אמסלם: בואו נתקן.
דוד אמסלם: אמרת: בסדר, אמרתי: יאללה, בסדר, למרות שזה חוק אחר, מה שקשור לנושא של פיתוח שעשוי לעכב.
דוד אמסלם: אז מה אתה רוצה עכשיו?
דוד אמסלם: הרי בסופו של דבר אתה אומר, נלך למקרה הקצה השני, שרשות מקרקעי ישראל במקום ללכת לבתי-המשפט תבוא עם הסעיף הזה.
<בת-אור כהנוביץ': זה אחרי שיש פסק-דין חלוט.
<ארז קמיניץ: אמרנו שאתם לא רוצים להיכנס לכל הנושא הזה ואתם רוצים לפצל את הכול.
<ארז קמיניץ: אמרנו לכם שיש דבר אחד שחשוב לנו מאוד, בין היתר לעניין תוכניות למגורים.
<ארז קמיניץ: כאשר אני מוציא החוצה תוכנית ותמ"לית, שזה תוכניות הדגל בהקשרי דיור, יכול להיות שחלק מן התוכנית הזאת לא יהיה ברמה מפורטת.
<ארז קמיניץ: ועדיין אני מתחיל לפעול על הקרקע הזאת.
<ארז קמיניץ: אני צריך לקבל את הקרקע הזאת מהר ככל הניתן.
<ארז קמיניץ: אם יש צורך להשתמש בסעיף הזה לטובת משהו חשוב – זה המשהו החשוב הזה.
<ארז קמיניץ: בסך הכול אנחנו מבקשים פה שבמקרים מסוימים יהיה גם תכנון מתארי.
<ארז קמיניץ: מה אנחנו כבר מבקשים?
<תומר רוזנר: הרעיון היה, מה שהיושב-ראש הסכים לו בדיון, שכאשר יש תוכנית לפיתוח שאפשר לבצע אותה, כדי לא לעכב את הביצוע שלה אפשר יהיה לעשות את זה.
<תומר רוזנר: תוכניות מתאר, מן הסתם, אי אפשר לבצע.
<ארז קמיניץ: אתם מוכנים להוסיף את הוותמ"ל לפחות?
<תומר רוזנר: אם היא תוכנית שאפשר להוציא מכוחה היתרי בנייה.
<תומר רוזנר: לא בתוך החלק המתארי.
<ארז קמיניץ: לא אלך עכשיו לפנות קרקע של תוכנית ותמ"לית ואבדוק מה מתוכה מפורט ומה מתוכה מתארי.
<תומר רוזנר: מה זאת אומרת שלא תבדוק?
<תומר רוזנר: זה מה שאתה צריך לעשות.
<ארז קמיניץ: תקשיב רגע, אתה "נעול" על החשיבה שלך ואני מבקש שתקשיב רגע לדרך שבה זה עובד.
<ארז קמיניץ: יש תוכנית ותמ"לית, תוכנית שהיא על 1,000 דונם.
<ארז קמיניץ: עכשיו אתה צריך להגיע למקום כדי לפנות את הקרקע כדי לממש את התוכנית כמה שיותר מהר.
<תומר רוזנר: אתה לא יכול לממש אותה.
<ארז קמיניץ: אתה מוכן להקשיב רגע?
<ארז קמיניץ: התוכנית הוותמ"לית, במקרה 750 יחידות דיור מתוכה היא פירטה, אבל 750 יחידות הדיור האלה נמצאות בחלק מהחלקה, או מפוזרות, ועכשיו אני מפנה את כל החלקה.
<ארז קמיניץ: מה אתה רוצה, שאפנה לבעלים ואציע לו את ההצעה שיש בחוק הפינוי לוותמ"ל, אציע את ההצעה רק לחלק המפורט, ואילו לחלק הלא מפורט לא אציע את ההצעה?
<ארז קמיניץ: בכל תוכנית ותמ"לית, ברגע שהיא יוצאת מן הוותמ"ל תאפשרו לנו לפנות.
דוד אמסלם: אני מבין את ההיגיון שלו.
דוד אמסלם: רק מה, אולי נוסיף לזה עוד משפט.
דוד אמסלם: הרי בסופו של דבר אתה יכול לצאת לתוכנית ותמ"לית ואפשר לממש אותה ב-5%.
דוד אמסלם: אז בואו נקבע פרופורציות כלשהן, שבמידה ומדובר בתוכנית ותמ"לית שאתה יכול להוציא היתרים ל-50% ממנה מתוקף התוכנית, שיש בהם כבר תוכנית מפורטת, אז בוודאי לא שייך עכשיו- - -
<ארז קמיניץ: הבנתי.
<ארז קמיניץ: 25%.
<ארז קמיניץ: יש לכך הסבר, כי בחוק הוותמ"ל נקבע שאם אתה לא מצליח לממש 25% בתוך תקופת זמן התוכנית חוזרת לוותמ"ל כדי להבין מה קרה שם.
<תומר רוזנר: מחזיק שלא כדין.
<תומר רוזנר: לא בהכרח פולש.
דוד אמסלם: אתה אומר שהתוכנית הוותמ"לית מפרטת 25% לפחות כי בין כה וכה זה בתוך ה"אריזה" כבר, זה בילט-אין בהגדרת תוכנית ותמ"לית.
דוד אמסלם: כלומר, ארז נהנה, הוא לא היה צריך לשנות כלום, ותומר לא חסר.
<ארז קמיניץ: "תוכנית ותמ"לית ש-25% משטח התוכנית ומעלה מפורט".
<תומר רוזנר: אני לא חושב שאתה יכול לעשות תוכנית ותמ"לית שרק 25% ממנה מפורט.
<ארז קמיניץ: אם אני יכול – אני יכול.
<ארז קמיניץ: אם 25% זה 750 יחידות דיור אז אני יכול.
<תומר רוזנר: אתה יכול לעשות תוכנית ש-75% ממנה לא מפורט?
דוד אמסלם: בבסיס אני מבין את הרעיון.
עבד אל חכים חאג' יחיא: יש לי שאלת הבהרה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: יש מקרים שמכריזים על הרחבת כביש ובהכרזה הזו התוספת מופקעת למדינה אם זה כביש בין עירוני, אבל יש שם אנשים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אתה לא צריך לבוא איתם בדברים?
<ארז קמיניץ: מה זה קשור?
<ארז קמיניץ: זה אחרי פסק-דין.
עבדאללה אבו מערוף: המטרה, שלא נגיע למצב הזה.
עבדאללה אבו מערוף: תסביר.
<תומר רוזנר: יש סעיף נוסף שהממשלה ביקשה וסוכם שיפוצל מהצעת החוק, לגבי חוק ההוצאה לפועל.
<תומר רוזנר: צריך להצביע על זה עכשיו.
<תומר רוזנר: יש איזה תיקון בחוק ההוצאה לפועל שאתם סיכמתם שיפוצל ויידון בהמשך.
<ארז קמיניץ: באותו חוק.
עבדאללה אבו מערוף: לפני זה הערה.
עבדאללה אבו מערוף: אפשר להוסיף אותה להסתייגויות.
עבדאללה אבו מערוף: יש אדמות שיש בהן סכסוך.
עבדאללה אבו מערוף: ארז קמיניץ, נהיה אובייקטיביים והגונים.
עבדאללה אבו מערוף: אני מוסיף הסתייגות: "בתנאי שבאדמה הזאת אין סכסוך בעלות".
דוד אמסלם: אנחנו מדברים פה על קרקע מדינה.
<ארז קמיניץ: אחרי פסק-דין.
עבדאללה אבו מערוף: יש קרקע מדינה שיש עליה סכסוך.
דוד אמסלם: נרשום את זה כהסתייגות.
דוד אמסלם: עכשיו אנחנו צריכים לפצל את החלק של ההוצאה לפועל.
<תומר רוזנר: עושים תיקון עקיף בחוק ההוצאה לפועל, בסעיף 9 להצעת החוק.
דוד אמסלם: אני מביא להצבעה את הפיצול.
עבדאללה אבו מערוף: תסבירו לנו את זה.
דוד אמסלם: בגדול, אנחנו לא רוצים בחוק הזה לדון בכך, זה לא קשור לנושא.
דוד אמסלם: 4 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.
דוד אמסלם: הפיצול של סעיף 9 התקבל ויעבור לאישור המליאה.
<לירון אדלר: בעמוד 71, סעיף 11(2), מדובר על תיקון לחוק העבירות המנהליות.
<לירון אדלר: מוצע למחוק כאן את מה שהיה כתוב בסעיף 5 ולכתוב במקומו כדלקמן:
<תומר רוזנר: אסביר במה מדובר.
<תומר רוזנר: זה סעיף שלא דנו בו.
<תומר רוזנר: הממשלה מציעה בהצעת החוק לאפשר קביעתן של עבירות לפי חוק התכנון והבנייה כעבירות מנהליות שחל עליהן חוק העבירות המנהליות, חוק המאפשר הטלת קנסות מנהליים, שבדרך כלל, ואני מניח שגם במקרה הזה, יהיו בסכומים קצובים, קנסות כספיים למעשה, במקום הליך משפטי.
<תומר רוזנר: זה דומה, אך לא זהה, למה שאנחנו מכירים בעבירות קנס, כפי שיש דוחות בעבירות תנועה למשל, אבל זה לא זהה אלא הליך דומה.
<תומר רוזנר: מדובר בעבירות מנהליות.
<תומר רוזנר: במקרה הזה הכוונה כנראה לעבירות שהן קצת יותר מורכבות מעבירות תנועה, אבל לפי מה שנמסר לנו הכוונה היא לעבירות שיהיו עליהן קנסות בסכומים משמעותיים יחסית.
אוסאמה סעדי: זה פרט לקנסות שנקבעו עד כה?
דוד אמסלם: יכול להיות הליך מנהלי במקום הליך פלילי.
<תומר רוזנר: התהליך הזה קודם כול דורש קביעתן של אותן עבירות.
אוסאמה סעדי: איסור שימוש יהיה עבירה מנהלית?
<תומר רוזנר: תן לי להשלים, אסביר.
<תומר רוזנר: התהליך של קביעת אותן עבירות דורש התקנת התקנות של שר המשפטים באישור ועדת החוקה, חוק ומשפט.
<תומר רוזנר: כאן ביקש יושב-ראש הוועדה להעביר את זה לוועדה הזאת.
דוד אמסלם: אני לוקח את העיקרון עד הסוף בכל המקומות.
דוד אמסלם: הם טענו בהצעת החוק הקודמת שזה יחזור לבית-המשפט האחרון, אז גם פה זה יחזור לוועדה האחרונה... הם רוצים להתקין תקנות לגבי סוגי עבירות.
<תומר רוזנר: הוועדה הזאת תקבע.
זאב בנימין בגין: תהיה לו ברירת משפט.
דוד אמסלם: בוודאי, זה תמיד.
דוד אמסלם: דרך אגב, גם בעבירות קנס תמיד אתה יכול להודיע שאתה רוצה לבוא לבית-המשפט.
זאב בנימין בגין: עברנו עכשיו מברירות קנס לברירות משפט.
זאב בנימין בגין: ברירת המחדל השתנתה.
דוד אמסלם: גם בעבירת חניה, תמיד זה אופציה אבל אם אתה מתעקש להישפט כתוב מאחור: תמלא את הטופס ותכתוב שאתה רוצה להישפט.
דוד אמסלם: להיפך, אני רואה את זה כהליך מקל.
<תומר רוזנר: התהליך דומה מאוד גם כאן.
<תומר רוזנר: הוא דומה יותר לברירת משפט ולא לברירת קנס.
<תומר רוזנר: המבקש צריך לבקש להישפט, ואם הוא לא מבקש להישפט אז הקנס הופך לחלוט.
<תומר רוזנר: זה דומה יותר לברירת משפט.
עבד אל חכים חאג' יחיא: הפרטים יהיו בתקנות.
עבד אל חכים חאג' יחיא: תוך כמה זמן?
דוד אמסלם: כשהם יביאו את התקנות.
<ארז קמיניץ: אם אנחנו לא מביאים זה לא נכנס לתוקף.
<בת-אור כהנוביץ': זה רק מסגרת כללית.
אוסאמה סעדי: זה ההסמכה.
<תומר רוזנר: הנושא השני הוא מי יוכל לתת את הקנסות המנהליים האלה.
<תומר רוזנר: לפי החוק הכללי יש לשרים סמכויות למנות מפקחים מבין עובדי המדינה ועובדי רשויות מקומיות.
<תומר רוזנר: כאן, בהסכמה עם הממשלה, הגבלנו את זה לשני מצבים: או שזה יהיה עם מפקחים מיוחדים של היחידה הארצית לאכיפה; או בוועדות מקומיות עצמאיות, שהן ועדות שחלק מן הסממנים שלהן הוא שיש להן מערכת אכיפה נאותה, יוכלו להסמיך את מנהל יחידת הפיקוח שלהן כמי שמוסמך לתת את הקנסות המנהליים.
<תומר רוזנר: כלומר, לא כל מפקח של רשות מקומית יוכל להטיל קנס מנהלי.
דוד אמסלם: בוודאי לא.
דוד אמסלם: אבל למה לא נביא את החבילה הזאת גם במסגרת כל התקנות?
<ארז קמיניץ: אי אפשר, חייבים חקיקה ראשית.
<תומר רוזנר: לגבי עבירות מנהליות בדרך כלל יש בקרה באמצעות תובע שממנה היועץ המשפטי לממשלה.
<תומר רוזנר: כאן התאמנו את השאלה מי הוא התובע לצורך העניין הזה.
<תומר רוזנר: אם זה קנסות מנהליים שמטילים ביחידה הארצית אז זה יהיה המחלקה להנחיית התובעים בפרקליטות המדינה; אם זה בוועדות העצמאיות זה יהיה תובע מטעם הוועדה העצמאית.
<תומר רוזנר: אלה התיקונים.
<תומר רוזנר: כל שאר ההסדרים שנקבעים בחוק העבירות המנהליות נשארים בתוקף באותה מתכונת כפי שהם חלים על עבירות מנהליות בדרך כלל.
<תומר רוזנר: אומר רק בשתי מילים.
<תומר רוזנר: אחד זה האפשרות של מקבל הודעת הקנס לבקש מתובע לבטל את הקנס ולעיין מחדש בנושא; שתיים זה האפשרות של מקבל הקנס לבקש להישפט במסגרת הליך בבית-המשפט.
<תומר רוזנר: אם הוא מבקש, התובע צריך להגיש נגדו כתב אישום וההליך מתנהל בבית-המשפט; והוראות שמתייחסות לקנסות פיגורים, לאפשרויות של ביטול אותם קנסות פיגורים; והסדרים כלליים שקיימים במסגרת חוק העבירות המנהליות.
<תומר רוזנר: הסדר שיש בו איזו בעייתיות מסוימת אבל חשוב שיובא פה בפרוטוקול שיש כוונה לתקנו, הוא ההסדר שמאפשר את גביית הקנסות המנהליים באמצעות פקודת המסים (גבייה), שהיא פקודה מנדטורית שכבר קשה מאוד להשלים איתה בעידן זה שאנחנו נמצאים בו, אבל כפי שנמסר לנו על-ידי משרד המשפטים קיים היום תהליך אינטנסיבי למדי של ניסיון או שיח מתקדם על רפורמה בעניין הזה לקביעת הסדרים מודרניים ומידתיים יותר לאפשרויות הגבייה, ובייחוד כאשר מדובר ברשויות מקומיות.
<תומר רוזנר: הנושא הזה נמצא ביוזמה שדוחפת אותה חזק מאוד ועדת החוקה, חוק ומשפט של הכנסת.
<תומר רוזנר: יצא גם דוח בעניין הזה לגבי פקודת המסים (גבייה) והצורך לתקן אותה או לבטל את השימוש בה ככל הניתן.
<תומר רוזנר: גם בדוח הזה שיצא יש התייחסות לכך שהנושא של הרשויות המקומיות עדיין טעון ליבון יסודי יותר, אבל נמסר לנו, ואני מקווה שיאשרו את זה גם כאן, שבכוונת משרד המשפטים לקדם את השיח הזה באינטנסיביות ובזמן הקרוב.
<ארז קמיניץ: בהחלט, נשמח אם נצליח להגיע לתוצאה שבה הגבייה בשלטון המקומי תיעשה דרך המרכז לגביית קנסות.
<ארז קמיניץ: כרגע זה דורש המון ממשקים ופעולות נוספות אבל אנחנו עובדים על זה במלוא המרץ.
<נירית אהרון: כל ההערות שהערתי היום עד כה היו הערות טכניות, ועכשיו בפרק של התיקונים העקיפים יש לי הערה מהותית שחשובה מאוד לרשות הטבע והגנים הלאומיים.
<נירית אהרון: במסגרת התיקון העקיף אנחנו מבקשים לבצע תיקון עקיף לחוק שלנו, ואסביר מדוע.
<נירית אהרון: עבירות הבנייה מסבות נזק עצום לשמורות הטבע והגנים הלאומיים, הן המוכרזים והן המאושרים.
<נירית אהרון: החוק שלנו מתייחס כמובן לפעולות בנייה וקובע שפעולות כאלה טעונות היתר מהרשות.
<נירית אהרון: אם הן מבוצעות ללא היתר אז כמובן מדובר בעבירה פלילית.
<נירית אהרון: האופן שבו אנחנו פועלים היום בנושא של בנייה לא חוקית הוא זה: אם מדובר במבנה רחב היקף אנחנו כמובן פועלים בשיתוף עם המחלקה לאכיפת דיני מקרקעין, הם מובילים את התיק, הם מגישים כתב אישום ואנחנו מסתפחים.
<נירית אהרון: כתב האישום כולל עבירה לפי חוק גנים לאומיים ולפי חוק התכנון והבנייה, ומכיוון שהוא כולל גם עבירה לפי חוק התכנון והבנייה אז בגזר-הדין בית-המשפט רשאי להורות על הריסת המבנה והשבת מצב לקדמותו.
<נירית אהרון: לעומת זה, במקרה שמדובר בפחונים, גדרות, טרסות, מבנים מאוד-מאוד קטנים, זה לא נמצא בראש סדרי העדיפויות של המחלקה לאכיפת דיני מקרקעין, ובצדק.
<נירית אהרון: כאשר מדובר במבנים מינוריים מאוד, כמו גדרות- - -
<נירית אהרון: מה שקורה, אנחנו מגישים במקרה כזה כתב אישום לבד רק על חוק גנים לאומיים.
<נירית אהרון: במסגרת גזר-הדין בית-המשפט רשאי אך ורק להטיל קנס והתחייבות.
<נירית אהרון: בית-המשפט לא רשאי להורות על הסרת המפגע ועל השבת מצב לקדמותו.
<נירית אהרון: הדבר היחיד שאנחנו מבקשים הוא להכניס תיקון פשוט.
דוד אמסלם: בית-המשפט מוגבל בהחלטה שלו?
<תומר רוזנר: אני לא יודע, לא בדקנו את העניין הזה.
<תומר רוזנר: הנושא הזה לא עלה עד אתמול.
עבדאללה אבו מערוף: זה נושא חדש והצעה חדשה.
עבדאללה אבו מערוף: זה לא מופיע בנוסח שלנו.
<נירית אהרון: כבר לפני 3 חודשים העלינו את זה בפני משרד המשפטים, זה קיבל את ברכת המחלקה לאכיפת דיני מקרקעין.
דוד אמסלם: אני מבקש שתיפגשי אחרי כן אם אנשי הייעוץ המשפטי.
עבדאללה אבו מערוף: אבל זה נושא חדש.
עבדאללה אבו מערוף: לא דנו על זה בכלל.
עבדאללה אבו מערוף: זה לא קשור למה שאנחנו מדברים עליו עכשיו.
דוד אמסלם: תיפגשו עם אנשי הייעוץ המשפטי ואחרי כן נחליט מה לעשות.
עבדאללה אבו מערוף: זה נושא חדש.
<נירית אהרון: העלינו את זה בפני משרד המשפטים.
עבדאללה אבו מערוף: מה זה קשור אלינו כאן?
דוד אמסלם: עבדאללה אבו מערוף, אני מבין שכאשר אתה שומע "רגבים" וכאשר אתה שומע "שמורות טבע" אתה נהיה עצבני.
דוד אמסלם: בסדר, הבנתי, אבל אני רוצה לשמוע.
עבדאללה אבו מערוף: תגיד באמת, אני לא צודק?
דוד אמסלם: אני סומך על תומר רוזנר.
דוד אמסלם: עברתי על הצעת החוק ולא ראיתי את מה שאת אמרת.
<תומר רוזנר: שמעתי על כך לראשונה אתמול.
<תומר רוזנר: אני לא יודע מה עם משרד המשפטים.
דוד אמסלם: אני מבין את הטענה שלך והיא הגיונית.
דוד אמסלם: השאלה עכשיו היא טכנית, האם במסגרת החוק הזה אפשר לתקן או לא.
דוד אמסלם: אם היינו שומעים את הטענה לפני כן אז היינו מתייחסים אליה.
<נירית אהרון: העלינו את זה גם בפני הוועדה במסמך ההערות שלנו להצעת החוק.
דוד אמסלם: לא חשוב, זה הטיעון לעונש כלפי משרד המשפטים, למה הם לא העלו את זה.
דוד אמסלם: אני מציע שתדברי עם אנשי הייעוץ המשפטי של הוועדה.
דוד אמסלם: או שתגישו הצעת חוק.
דוד אמסלם: אני אבין מתומר רוזנר מה הפרוצדורה שצריך לעשות.
דוד אמסלם: אני גם לא מפחד מנושא חדש, אבל אשאל את תומר רוזנר אחרי כן מה הפרוצדורה.
דוד אמסלם: זה לא יעכב אותנו בחוק.
<לירון אדלר: סיימנו להציג את כל השינויים שהיו.
<לירון אדלר: את סעיף התחולה קראנו כבר קודם.
דוד אמסלם: מה שלא התקבל נרשם כהסתייגות.
עבדאללה אבו מערוף: לא עשינו סיכום על התחולה והתחילה.
דוד אמסלם: אמרת שאתה רוצה להשאיר את זה לסוף.
<תומר רוזנר: נחזור לסעיף 238 בעמוד 51, לגבי ביצוע צווים.
<תומר רוזנר: זה סעיף שחל על כל הצווים, גם המנהליים וגם השיפוטיים וגם שניתנים במסגרת גזר-דין.
<תומר רוזנר: הוועדה ביקשה להשמיט את האפשרות של שימוש בכוח כלפי אדם, גם של המפקחים.
<תומר רוזנר: הממשלה תבקש לשכנע אתכם בכל זאת להשאיר את זה.
דוד אמסלם: ביקשתי להוריד את השימוש בכוח כלפי אדם.
דוד אמסלם: לא הבנתי, מה יש לכם לשכנע אותי פה?
דוד אמסלם: יש פה איזו תפיסה, דיברנו על זה.
דוד אמסלם: מה יש לכם לנסות לשכנע?
<ארז קמיניץ: בשם המשטרה, בסופו של דבר בחקירה על רכוש – טוב, תשאיר את זה כך.
דוד אמסלם: לא יהיה שימוש בכוח מול אדם.
דוד אמסלם: המפקח בסופו של דבר בא עם שוטר.
דוד אמסלם: הוא עצמו יכול להיכנס לחצר בכוח, דיברנו על זה, מה שלא היה קודם.
דוד אמסלם: כלפי האדם – בוודאי שלא ילך אתו מכות.
דוד אמסלם: אין לנו עניין בזה.
דוד אמסלם: אמרנו: יש שוטר.
דוד אמסלם: אם לא, שיזמין שוטר.
<ארז קמיניץ: יש נוסח מוסכם שהסכמתם עליו אתמול בלילה.
<תומר רוזנר: חשבנו שאתם רוצים לשכנע בכל זאת על הנוסח המקורי.
אוסאמה סעדי: בסעיף 238 יש את ה"לרבות שימוש בכוח סביר".
אוסאמה סעדי: זה לא השתנה.
<תומר רוזנר: הממשלה ביקשה מאתנו לנסות לשכנע את הוועדה להישאר בנוסח המקורי, אבל הצענו גם נוסח פשרה שמנסה לשקף את עמדת יושב-ראש הוועדה.
<לירון אדלר: זה נוסח שמופיע בחוק פינוי קרקע.
<לירון אדלר: כתוב שם שאפשר לעשות שימוש בכוח סביר ואפשר לצורך זה לקבל את עזרת המשטרה.
<לירון אדלר: זה סעיף שאנחנו לוקחים מסעיף פינוי קרקע.
דוד אמסלם: מה זה "עזרת המשטרה"?
אוסאמה סעדי: אבל היה סעיף שכתבנו "כוח סביר כלפי רכוש".
<תומר רוזנר: זה לגבי הפיקוח.
דוד אמסלם: עכשיו הם מדברים על האכיפה.
<תומר רוזנר: עם כל הכבוד, שהם יסבירו את העמדה שלהם.
דוד אמסלם: אני רוצה להבין, אני חוזר בחזרה, תסבירו לי איפה אתם רוצים להשתמש בכוח.