GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<עודד רביבי: בואו נבין שגם בזה צריך להסתכל עלינו לא בכוכבית, בואו נבקש מאלוף הפיקוד להתנדב ולהחיל את ההסדרים האלה גם על השלטון המקומי ביהודה ושומרון, אלא נראה איך אנחנו מחילים את הכללים האלה על הרשויות ביהודה ושומרון.
<עודד רביבי: זה לא קשור לבנייה, זה לא קשור לתשתיות, זה לא קשור אפילו לתקציבים.
<עודד רביבי: זה קשור לצורת התנהלות והבנה שבנו גוף של שלטון מקומי ביהודה ושומרון, חיים בו אזרחים משלמי מיסים והם צריכים לקבל את אותם סעדים ומענה ממשרדי הממשלה, לא בגדר של כוכבית אלא בגדר של הזרם המרכזי.
דוד אמסלם: תודה רבה, עודד.
דוד אמסלם: דברים של טעם, אני אתייחס אליהם לפני שהשר יסכם.
דוד אמסלם: אני אגיד כמה מילים לגבי הנקודה שציינת עכשיו.
דוד אמסלם: מי עוד רוצה להתבטא בנושא, בבקשה?
דוד אמסלם: אל תתביישו.
<יגאל להב: לגבי המחירים, אני יכול להגיד.
<יגאל להב: אני יודע בכמה נמכר אצלנו.
<יגאל להב: חצי דונם נמכר ב-970 אלף ₪ לאחרונה.
<יגאל להב: זה מחיר שמתחרה במושבים שסביב כפר סבא.
<יגאל להב: האדמות של המנהל, בנייה רוויה, אני חושב שכבר שברו כל שיא אפשרי.
<יגאל להב: הנדל"ן, כבר אמרתי, עלה ב-60%.
<יגאל להב: רק כדי לחזק את הדברים של עודד, הנושא של מבני ציבור ומבני חינוך חייב לעבור רפורמה אדירה.
<יגאל להב: רק מהמע"מ נכנס לקופת המדינה 220 מיליון שקל, ואנחנו צריכים לגרד כל שקל כדי לבנות גני ילדים ומעונות.
<יגאל להב: משהו לא מסתדר בחשבון הבנקאי הזה.
דוד אמסלם: אני אתייחס לנושא מהמבט שלי ואחרי זה אעביר את זכות הדיבור לשר כדי לסכם את הדיון.
דוד אמסלם: קודם כל אתייחס למה שאמר עודד.
דוד אמסלם: עד עכשיו אני לא מבין איך הכנסת, בוודאי לא בזמן שאנחנו, הממשלה הלאומית, נמצאים בשלטון הרבה מאוד שנים, לא החילה את החוק האזרחי על יהודה ושומרון.
דוד אמסלם: אני עושה אבחנה בין הפוליטיקה לבין ההתנהלות הרגילה.
דוד אמסלם: נחשפתי לנושא בסוגית חוק ארנונה לאדמת בנייה.
דוד אמסלם: הגשתי הצעת חוק.
דוד אמסלם: קיבלתי פנייה מהתושבים ביהודה ושומרון, כולל מהיישוב שאני גר בו, ואמרו לי: רכשנו מגרש לבנייה ומחייבים אותנו בארנונה מהרגע שקנינו את המגרש.
דוד אמסלם: עוד לא התחלנו לבנות.
דוד אמסלם: חשבתי שהם לא מבינים על מה מדובר.
דוד אמסלם: לא הצלחתי להבין על מה מדובר בכלל.
דוד אמסלם: עד היום לפי מה שאני מבין, אתה משלם ארנונה על הבניין שאתה גר בו, על הבית.
דוד אמסלם: יש מטראז', יש שיטה איך מודדים.
דוד אמסלם: מסתבר שביהודה ושומרון, האדם גם מכר את ביתו, עד שהוא בונה את הבית שלו לוקח לו מספר שנים, אז הוא משלם ארנונה גם על איפה שהוא גר וגם על האדמה שהוא קנה ועליה הוא צריך לבנות.
דוד אמסלם: האבסורד היה שממשלת ישראל לא נותנת לו לבנות.
דוד אמסלם: אז הוא תקוע עם מגרש, הוא רוצה לבנות עליו.
דוד אמסלם: הוא לא בונה אותו, אבל ארנונה הוא משלם עליו כל הזמן.
דוד אמסלם: כאן נחשפתי לסיפור הדיפרנציאציה האמתית בחיי היום יום.
דוד אמסלם: אנחנו לא מדברים על פוליטיקה.
דוד אמסלם: אנחנו מדברים על אזרח שגר שם, משלם מס הכנסה, ביטוח לאומי, עושה מילואים – כל החובות – אין לי מושג למה הוא לא יכול לקבל את הזכויות של כל אזרח.
דוד אמסלם: עד עכשיו זה לא מסתדר לי בתפיסה.
<עודד רביבי: כדי להשלים את התמונה: גם הרשות יוצאת נפסדת כי אצלנו אין את מנגנוני הגבייה שיש - - -
דוד אמסלם: כדי לסגור העניין, כרגע אני יושב עם משרד הביטחון כדי להסדיר את הסיפור הזה.
דוד אמסלם: אבל מצד שני, להביא גם את נושא ההשבחה שלא קיים אצלכם.
דוד אמסלם: אני מנסה כרגע לסגור את כל הלופ הזה.
דוד אמסלם: אבל בגדול, יש שאלות פוליטיות שיש עליהן מחלוקת וזה בסדר.
דוד אמסלם: ברושי חושב א', אנחנו חושבים ב'.
דוד אמסלם: יש עוד מעט פריימריז, בגלל זה הוא צריך לדבר על זה.
איתן ברושי: אני לא מועמד ליושב-ראש.
יואב גלנט: היחיד במפלגה שלך.
דוד אמסלם: היחיד.
דוד אמסלם: צודק השר.
איתן ברושי: יואב, אבל אם תהיה בעיה, אתה יכול לבוא אלינו.
יואב גלנט: הרועה הכי טוב לא יכול לעזור לעדר מסוג מסוים.
איתן ברושי: עכשיו ברמדאן לא מדברים על כבשים.
דוד אמסלם: את זה תספר לאיוב קרא.
דוד אמסלם: בכל מקרה, הדברים האזרחיים חייבים להיות מוסדרים בחקיקה ולא יכול להיות שכל פעם צריך לרוץ לאלוף הפיקוד.
דוד אמסלם: זו כמעט בדיחה.
דוד אמסלם: גם לגבי ארנונה ולגבי כל סוגיה וסוגיה.
דוד אמסלם: אני רוצה להתייחס עכשיו לסוגיה שלשמה התכנסנו.
דוד אמסלם: אני מחלק את זה לשני חלקים.
דוד אמסלם: אלי הציג את העניין שהבנייה ביהודה ושומרון ובעיקר באזור אריאל והאזור הזה באה לתת מענה ללחץ שיש בגוש דן בנושא של הבנייה.
דוד אמסלם: אני מסכים אתו בגדול.
דוד אמסלם: אזרחי מדינת ישראל צריכים לגור באיזשהו מקום, מה לעשות.
דוד אמסלם: כנראה שגם הם צריכים בתים.
דוד אמסלם: בכלל, קורת גג זו זכות יסוד בכל מדינה.
דוד אמסלם: אולי אצלנו זה פחות, תלוי מי אתה ואיפה.
דוד אמסלם: אבל בכל מדינה זו זכות יסוד בסיסית ולא צריך שם בג"ץ בשביל זה.
דוד אמסלם: לכל בן אדם תהיה קורת גג מעל ראשו.
דוד אמסלם: בגוש דן יש אנשים שנולדו, חיים, עובדים, נושמים, אוהבים את מה שקורה שם ורוצים לגור שם.
דוד אמסלם: לא רוצים לגור באילת ולנסוע כל בוקר ברכבת לתל אביב ולחזור 4 שעות או 5 שעות.
דוד אמסלם: המדינה צריכה לשאוף לתת להם את הפתרונות.
דוד אמסלם: דרך אגב, המדינה זה הם.
דוד אמסלם: לא אלה שיושבים פה.
דוד אמסלם: בוודאי שאם חלק מהמענה – והיום יש צפיפות עצומה בגוש דן וצריך לתת פתרונות גם בגוש אריאל, אז בוודאי ובוודאי זה חלק מהאינטרס של מדינת ישראל.
דוד אמסלם: המדינה צריכה לפעול שם ולהרחיב את ההתיישבות שם.
דוד אמסלם: יש היבט נוסף שכמעט מוציא אותי מדעתי, ואני לא מקבל אותו ואני גם לא מבין את הרציונל שבו.
דוד אמסלם: נתתי דוגמה: אני גר במעלה אדומים.
דוד אמסלם: ביישוב שלנו כבר לא בונים הרבה מאוד שנים.
דוד אמסלם: האוכלוסייה מתבגרת, אצלי בבית הכנסת יש יהודי בגיל 85 שהוא כבר סיעודי, אבל הבן שלו לא יכול לסעוד אותו בגלל שהוא לא יכול לגור ביישוב.
דוד אמסלם: שאלתי אותו: למה אתה לא בא לטפל באבא?
דוד אמסלם: אומר לי: דודי, אין פה בתים, אני לא יכול לקנות.
דוד אמסלם: לא יעלה על הדעת שלילד שנולד אין גן.
דוד אמסלם: אני אומר למדינת ישראל: אתם רוצים?
דוד אמסלם: תפנו את כל האנשים.
דוד אמסלם: כל עוד הם שם, יש שם אנשים שנולדים, חיים, מתחתנים, הם לא קרטונים שנמצאים שם ובסוף אפשר לשים אותם באיזו קופסה.
דוד אמסלם: הם חיים, נושמים.
דוד אמסלם: כשמצחיקים אותם הם צוחקים, וכשצובטים אותם – זה כואב להם.
דוד אמסלם: זה לא הגיוני מה שקורה.
דוד אמסלם: עם טראמפ, בלי טראמפ.
דוד אמסלם: זה לא קשור לסוגיה הפוליטית הסופית.
דוד אמסלם: כל אחד ותפיסת עולמו, אבל כל עוד מדובר בבני אדם, צריך לתת להם את המינימום שנדרש כדי שבני אדם ימשיכו את חיי הקהילה שלהם באותו מקום.
דוד אמסלם: בקצב הזה, צריך להבין כבוד השר, עוד 20-15 שנה כל היישובים יהפכו להיות בתי אבות.
דוד אמסלם: בעוד 20 שנה אני אהיה בגיל שבעים ומשהו, 75.
יואב גלנט: עדיין צעיר.
דוד אמסלם: אבל אם לבן שלי לא יהיה צ'אנס לחיות ביישוב ולהיות לידי, אז בסוף אני וכולנו נהיה בודדים ביישובים שלנו.
דוד אמסלם: זה פשוט לא הגיוני וזה גם לא אנושי לטעמי.
דוד אמסלם: אני מניח שאם מישהו יפנה לבג"ץ בעניין הזה, יזרקו אותו מהמדרגות בגלל שזה לא מתיישב עם תפיסת העולם שלהם.
דוד אמסלם: אבל אם זה היה באיזה כפר ערבי, אני מניח שמישהו היה מתייחס לזה.
דוד אמסלם: אני רוצה לראות איזה יישוב ערבי במדינת ישראל שלא בונים בו ומוציאים את כל החבר'ה החוצה.
דוד אמסלם: היום ישבנו פה בוועדה הזאת והכשרנו מאות ואלפי יחידות דיור, אני, בגלל שחשבתי שהם צודקים.
דוד אמסלם: למה לא נתנו להם לבנות?
דוד אמסלם: איפה אתה רוצה שהוא יגור?
דוד אמסלם: אני חושב שאצלכם, בתוך מתחם היישובים, בוודאי צריך לתת את הפתרונות לאנשים שגרים שם, חיים, נושמים.
דוד אמסלם: בעדתי לבוא, בכל הסדר כזה או אוחר, כל אחד לפי תפיסת עולמו.
דוד אמסלם: אבל בוודאי שההתנהלות היום היא לא נורמלית, היא גם לא יכולה להימשך לאורך זמן.
דוד אמסלם: הציבור שם לא יסכים לקבל את זה ובצדק.
דוד אמסלם: לכן, אני פונה בהזדמנות הזאת גם לראש הממשלה, אני חושב שהמפתח אצלו.
דוד אמסלם: בסך הכול אי אפשר להתלונן על אחרים – זה אצלנו ביד.
דוד אמסלם: לא צריך לתת לו מוטיבציות ואני לא בתחרות מי יותר ממי, אבל בסופו של דבר, ברמת העובדות, ב-8 השנים האחרונות כמעט ולא בנינו, כולל בירושלים.
דוד אמסלם: תוכנית ברמת שלמה עברה אותי כשהייתי בעירייה לפני 10 שנים.
דוד אמסלם: 2,000 יחידות דיור.
דוד אמסלם: במרכז ירושלים, הטבור, הלב – לא בשועפט, לא מדובר בשדה התעופה בעטרות – מדברים על ירושלים, חצי קילומטר מהכנסת, 2,000 יחידות דיור תקועות 10 שנים.
דוד אמסלם: כל פעם בא מישהו ומשחררים כאילו.
דוד אמסלם: כנראה שכדי לבנות, אתה צריך 2,000 שלבים.
דוד אמסלם: כל פעם כאילו משחררים איזה שלב וכלום לא קורה.
איתן ברושי: 6 שלבים.
דוד אמסלם: אנחנו מכירים את השלבים, אל תדאג.
דוד אמסלם: כנראה שביצירתיות זה הופך להיות הרבה יותר מ-6 שלבים.
דוד אמסלם: באופן מעשי זה מה שקורה בעיר ירושלים.
דוד אמסלם: העיר גוועת.
דוד אמסלם: עיר שלא מתקדמת, היא הולכת אחורה.
דוד אמסלם: צריך להבין: במבחנים אורבאניים הדברים לא סטטיים, לא עומדים.
דוד אמסלם: אם אתה לא מתקדם – אתה הולך אחורה.
דוד אמסלם: לכן, אני חושב שזו הזדמנות להגיד הגיד לראש הממשלה – קודם כל, לחזק אותו בעניין הזה שצריך להתקדם.
דוד אמסלם: ובסוף, איך תמיד אני אומר, בסוף גם כשנשאר פה עד 120, יש לנו זמן קצוב.
דוד אמסלם: בסוף אנחנו נמדדים לפי מעשינו.
דוד אמסלם: העולם שלי הוא עולם של מושגים של עשייה, לא של דיבורים.
דוד אמסלם: לכן אני טוען שבסופו של עניין, במבחן התוצאה, סוגיית הבנייה מבחינתנו היא כישלון.
דוד אמסלם: אולי הכישלון הכי חרוץ שלנו.
דוד אמסלם: אני רואה את זה ברמה הרבה יותר חמורה מכישלון.
דוד אמסלם: לכן אני קורא לראש הממשלה לעשות את המעשה הציוני מספר אחד שצריך לעשות ולתת ליהודים לבנות את ארץ ישראל, כל אחד לפי רצונו ומקום מגוריו.
דוד אמסלם: לא יכול להיות שאנחנו לא מצליחים לבנות איפה שאנחנו גרים.
דוד אמסלם: אף מדינה בעולם אני לא מאמין שהייתה מוכנה לקבל את זה, האזרחים שלה.
דוד אמסלם: אני לא מאמין שבניו יורק היו אומרים: אתם לא בונים בניו יורק.
דוד אמסלם: אני לא מאמין שלא היו בונים בלונדון.
דוד אמסלם: רק בירושלים בירת ישראל לא בונים ובוודאי ביהודה ושומרון.
דוד אמסלם: כשהייתי בדרך לכאן שמעתי בחדשות שיש 5 חוקים – היום ב-07:00 בבוקר, כאילו זה מה שמעניין, מישהו סופר – 5 חוקים שעברו בכנסת והוחלו גם על יהודה ושומרון לא דרך האלוף.
דוד אמסלם: יש סופרים.
דוד אמסלם: יש מישהו שקם כל בוקר וסופר.
דוד אמסלם: יש כל בוקר אנשים במדינת ישראל שסופרים כמה בתים נבנים או לא נבנים.
דוד אמסלם: בעשרות, בבודדות.
דוד אמסלם: זה הסוג שלהם: קמים בבוקר, מסתערים על חצי מדינה כדי לבדוק אולי מישהו בנה שם משהו.
דוד אמסלם: אני מניח שאם היו צריכים להקים את המדינה בקצב הזה – לא היו מקימים אותה.
<שילה אדלר: על זה הדיון בוועדת חוקה היום.
<שילה אדלר: בדיוק על זה, על הפער בין 100 חוקים שחלו בכל מדינת ישראל לבין 5 חוקים שחלו ביהוד ושומרון ובבקעת הירדן.
<שילה אדלר: בדיוק על הפער הזה.
דוד אמסלם: לכן אני אומר שכל הסיפור של ההפרדה הוא לא הגיוני.
דוד אמסלם: לדעתי, באינסטינקטים הוא לא מוסרי גם בנושא של הבנייה בתוך היישובים ובוודאי בגידול הטבעי.
דוד אמסלם: אתה לא רוצה, כפי שאמרתי, להביא לשם עוד 60, אלף?
דוד אמסלם: אבל בוודאי שצריך לדאוג למי שגר שם.
דוד אמסלם: זה לא הגיוני שאתה עושה להם סוג של גירוש כזה.
דוד אמסלם: ילד שנולד שם וגר שם ורוצה לגור, אם אתה לא מאפשר לו, אז אתה מוציא אותו מהמקום.
דוד אמסלם: לכן אני באמת מצפה, בוודאי ממשלה לאומית – מה אנחנו מצפים, שבוז'י הרצוג יבנה?
דוד אמסלם: לא הצלחתי להבין מי.
דוד אמסלם: אראל מרגלית?
דוד אמסלם: אם אנחנו לא נעשה, אז מי יעשה?
דוד אמסלם: זה התפקיד המרכזי של ממשלת ישראל היום.
דוד אמסלם: זה לא עולה כסף, זה רק מכניס כסף.
דוד אמסלם: אלה האמירות שלי בעניין הזה.
דוד אמסלם: אני שמח להעביר את רשות הדיבור לשר שאני מאוד מעריך, מוקיר ומאוד אוהב.
דוד אמסלם: איש שיש לו הרבה זכויות גם בביטחון מדינת ישראל, אין הרבה כאלה.
יואב גלנט: תודה רבה.
יואב גלנט: בוקר טוב לכם.
יואב גלנט: אדוני יושב-ראש הוועדה, דודי אמסלם, אני מצטער שיוצא לנו להיפגש בוועדה מעט באופן יחסי.
יואב גלנט: אנחנו נפגשים בהרבה אירועים אחרים, אבל אני עוקב אחרי הדרך שבה אתה מטפל בדברים.
יואב גלנט: אתה הנציג הכי אותנטי ומשמעותי של צדק חברתי במדינת ישראל ורואים את זה כל יום ואני מודה לך על זה וזה חלק מהעניין, תכף אני אדבר על זה.
יואב גלנט: איתן ברושי, אני רואה שהלך.
יואב גלנט: חברי ראשי המועצות, יגאל ושלמה ועודד וראש העיר אריאל, שבירו; ושילה וכל הקהל שיושב כאן, ראשי האגפים ממשרד הבינוי והשיכון, עובדי משרד הבינוי והשיכון, רמ"י וכל מי שנמצא כאן.
יואב גלנט: איתן ברושי, אני מציין אותו עוד פעם.
<שילה אדלר: יש לו הרבה זכויות ביהודה ושומרון.
יואב גלנט: יש לו גם הרבה זכויות בהתיישבות.
יואב גלנט: אנחנו מכירים הרבה שנים.
יואב גלנט: אני רוצה לנצל את הדברים – לא כל יום יוצא לי להופיע בפני הוועדה – ולהגיד כמה מילים שקשורות להיבטים מעט יותר אסטרטגיים ואחרי כן, כמובן, משליכים גם על הנושא שלשמו התכנסנו.
יואב גלנט: אנחנו מציינים 50 שנה לניצחון של מלחמת ששת הימים ולקיבוע מצב חדש שלא היה כדוגמתו קודם לכן, אבל גם מתקרבים מאוד לשנת ה-70 להכרזת המדינה.
יואב גלנט: שת ה-70 היא השנה להכרזת האו"ם על חלוקת ישראל ב-כ"ט בנובמבר.
יואב גלנט: בואו נשאל את עצמנו איפה היינו לפני כן, רבותי.
יואב גלנט: היום, לפני 70 שנה הציע האו"ם בצורה מסודרת ביותר, אותו ארגון שהוקם אחרי מלחמת העולם השנייה בשביל לעשות סדר חדש וצדק בעולם, הציע לחלק את שטחה של ארץ המערבית – לא הצעה ראשונה ולא שנייה אלא ההצעה האחרונה המעשית שהייתה על הפרק.
יואב גלנט: 55% היהודים, 40% הפלסטינים, ו-5% מנדט בין לאומי, כולל חלקים מירושלים.
יואב גלנט: ההיענות של הערבים לזה הייתה מלחמה.
יואב גלנט: זו הייתה התשובה שלהם והמלחמה הזאת פרצה.
יואב גלנט: אני רוצה להזכיר לכולנו איפה היינו לפני המלחמה הזאת, בחזית הזאת שאנחנו מדברים עליה, אפשר גם לדבר על הצפון והדרום, בואו נדבר על החזית הזאת.
יואב גלנט: אני מניח שחלק מהאנשים מכירים את הפרטים, לחלק אני עושה אולי תזכורת קצרה באופן שוטף.
יואב גלנט: קודם כל, בקרבות כאן במרחב הזה איבדנו יישובים יהודיים: עטרות, נווה יעקב, גוש עציון עם כפר עציון היישוב הגדול אבל גם עם רבדים, משאות יצחק ועין צורים.
יואב גלנט: מאות נפלו בשבי ונרצחו על אדמת כפר עציון, כולל 50 או 60 נשים.
יואב גלנט: הרובע היהודי נפל, אנשיו הלכו בשבי, בתי הכנסת הוחרבו ובסוף, כתוצאה מהיכולות שלנו, בסופו של עניין קיבלנו קו.
יואב גלנט: אני מזכיר לכם מהו הקו שהצלחנו לקבע אחרי המלחמה הזאת והוא החזיק 19 שנים.
יואב גלנט: נסענו בשיירות מאובטחות להר הצופים.
יואב גלנט: לא לבית הקברות בהר הזיתים אלא לרכס הר הצופים.
יואב גלנט: צפינו מרכס הר ציון, מקבר דוד, על הכותל המערבי בקושי.
יואב גלנט: נסענו מתחת לקנים של ירדנים בדרך לירושלים מתחת ללטרון.
יואב גלנט: זה המצב שהיינו בו.
יואב גלנט: אני כבר לא מדבר חלוקה, אני לא מדבר על האזור המפורז שכולם נהנים להסתובב בו במרחב היפה של ממילא או על מעבר מנדלבאום או על הירי לתוך מאה שערים.
יואב גלנט: אני לא נכנס בכלל לדברים הקטנים האלה.
יואב גלנט: רבותי, זו המציאות שחיינו בה 20 שנה.
יואב גלנט: אני מתאר לעצמי שאין אף אחד שמעלה היום על דעתו במדינת ישראל על כל רבדיה היהודים, אין אחד שמעלה על דעתו שאנחנו ניסע בשיירות לכיוון בית החולים "הדסה".
יואב גלנט: ואין אחד שחושב שלא נוכל לשבת בגבעה צרפתית או בגבעת המבתר או שחטיבה 45 תצטרך להבקיע שוב את הדך ממעלה החמישה לקריית ענבים, בואכה הר אדר, לכבוש את המקום הזה שנלחמנו עליו בשתי מלחמות: גם ב-48' וגם ב-67'.
יואב גלנט: שנמצא מעל בית נקופה, לא באיזה מקום אחר.
יואב גלנט: אני מתאר לעצמי שכולם מכירים את הפרטים שאני מדבר עליהם.
יואב גלנט: רבותי, זו המציאות.
יואב גלנט: אי אפשר לקיים את ביטחונה במרכז המדינה, עזבו רגע את השוליים, את האויב המתחלף, לא ניכנס לקרבות דגנה ומשמר הירדן ולא לעד הלום, אני מדבר רק על המרחב הזה.
יואב גלנט: ולכן ביססנו פה מציאות.
יואב גלנט: אי אפשר להגיד שלא ניתנה לערבים ולפלסטינים בתוכם, ההזדמנות פעם אחר פעם להגיע להסדרה טרם העניין הזה.
יואב גלנט: אני מזכיר לכם גם את הצהרת בלפור, גם את ועדת האו"ם בשנת 37' תוך כדי המרד הערבי הגדול, גם את 47' וכן הלאה.
יואב גלנט: בסופו של דבר התקבע המצב ואנחנו צריכים, לאור ניסיון העבר, לא רק ההיסטורי של 2,000 שנה, ניסיון העבר של ה-70 שנה האחרונות, אנחנו חייבים להיות מסוגלים להגן על עצמנו בכוחות עצמנו ולבסס את הטריטוריה שמאפשרת את זה.
יואב גלנט: ולכן, לפני שאני נוגע בנושא הבינוי, שהוא חשוב מאוד בעיני אבל רודף אחרי הנושא הביטחוני, אני רוצה לדבר בכוונה לא על מרכז יהודה ושומרון אלא על השוליים כי השוליים האלה מקנים חיים למדינת ישראל.
יואב גלנט: ראשית, מרחב ירושלים.
יואב גלנט: רבותי, ירושלים היא לא רק הר הבית והכותל המערבי והרובע היהודי והעיר המזרחית והעיר החדשה שעוטפת אותה אלא בואו נדבר על ירושלים רבתי.
יואב גלנט: ירושלים רבתי משתרעת ממעלה אדומים במזרח ועד גבעת זאב במערב.
יואב גלנט: מעטרות בצפון ועד גוש עציון בדרום, עוטף מרחב בית לחם-בית ג'אלה לכיוון גוש עציון המערבי, אפרת וההתחברות עד לטדי, כשמצד אחד רמת רחל ומצד שני גילה.
יואב גלנט: זו ירושלים.
יואב גלנט: אני יודע שיש בשטח הזה גם אוכלוסייה ערבית.
יואב גלנט: צריך לדאוג לה.
יואב גלנט: אני יודע שבין ירושלים המוגדרת בגבולותיה המוניציפליים למעלה אדומים, קיימת אלעיזריה ובזווית מסוימת אבו דיס וכן הלאה.
יואב גלנט: אבל רבותי, זה שטח שלא משנה מה יגידו, איך יגידו, אנחנו נחזיק אותו בריבונות, בשליטה, בבנייה, בפיתוח על כל המשתמע, והוא חיוני על מנת להגן, והניסיון גם מראה את זה.
יואב גלנט: הדבר שני הוא המרחב של הרכסים המערביים.
יואב גלנט: אפשר להתחיל מצפון, לצורך עניין ממרחב של שקד, ריחן, חיננית וכל המרחב הצפוני של השומרון, אבל אני בכוונה מתמקד באזור המרכזי.
יואב גלנט: יסלחו לי ראשי הערים, אני לא אדבר על אריאל ולא על קרני שומרון.
יואב גלנט: לא מפני שהן לא חשובות.
יואב גלנט: נסתכל רגע על השוליים.
יואב גלנט: נדבר על אבני חפץ ועל הגוש שיושב מעל קלקיליה.
יואב גלנט: קלקיליה שנמצאת בשטח הנמוך כמובלעת לתוך מישור החוף, מעליה מתנשאים שתי גבעות או רכסים שעליהם ישבו ירדנים ב-48' עד 67', קוראים להם היום צופים ואבני חפץ.
יואב גלנט: זה המקום.
יואב גלנט: הטווח לחוף – כשאומרים את זה לאמריקאים זה נשמע יותר טוב כי אתה אומר להם 10 מייל – 16 ק"מ, 17 ק"מ.
יואב גלנט: 10 מייל, זה המרחק.
יואב גלנט: לא רחוק משם, קצת יותר צפון-מזרחה, הגיעו העירקים במלחמת השחרור, למי שלא יודע, בכוח היחיד שהם הצליחו להכניס פני לעומק השטח.
יואב גלנט: אבל לא ניגע בעניין הזה.
יואב גלנט: כל המרחב הזה, עבור למרחב של אורנית ואחרי כן נילי, נעלה ועד גוש חלמיש וטלמונים.
יואב גלנט: כל המרחב הזה שיושב מכפר סבא ועד מעל לשדה התעופה בן גוריון הוא חיוני לקיום החיים בגוש דן בכל סיטואציה.
יואב גלנט: לכן, בזה שאתה מיישב אותו באופן מאסיבי, ראשית, אתה נותן פתרון לצורך ביטחוני אסטרטגי של מדינת ישראל, והדבר השני, פתרון לבעיות דיור שיש במדינת ישראל.
יואב גלנט: שני הדברים האלה תלויים זה בזה.
יואב גלנט: זה נכון גם למרחב ירושלים.
יואב גלנט: צריך לזכור אגם את המרחבים האחרים, גם אם הם לא משמשים לבנייה.
יואב גלנט: כל הקו הדרומי ממרחב מצדות יהודה בואכה מדבר יהודה במזרח, בחלק הדרומי.
יואב גלנט: עבור דרך שמעה ועד סנסנה, לא ניכנס לכל היישובים באמצע.
יואב גלנט: כל המרחב הזה, רבותי, מנתק בין מרחב חברון, יטא, דורא וסביבותיהן, לבין כל מה שקורה בהיאחזות הבדואית בצד המזרחי של הנגב.
יואב גלנט: אם תסתכלו על המפה, תראו שמשם ולמעשה עד דימונה, ממרחב בקעת ערד – משם אתה גולש לבקעת ערד – ולמרחב דימונה עד למכתשים, המכתש הגדול והמכתש הקטן, בכל השטח הזה יש התפרעות מוחלטת של אוכלוסייה בדואית שמתכוונת להשתלט על השטח ולעשות בו כרצונה.
יואב גלנט: אם אתה לא מנתק בשטח הזה את הקשר הזה – אז קורה מה שקורה במשך עשרות שנים:
יואב גלנט: כל תושב בנגב המזרחי – ואני יכול להיכנס ליישובים אבל זה לא הנושא, לאורך כביש 31 וגם לאורך כביש 25 בואכה נבטים – כל תושב שם נשוי ל-4 נשים מהר חברון ומקבל ביטוח לאומי ממדינת ישראל ואנחנו נושאים בתוצאות כבדות מאוד מהעניין הזה.
יואב גלנט: אני בעד לדאוג לתושבים הבדואים, שלא תהיה אי הבנה.
יואב גלנט: אבל אני בעד שהם יישאו גם בחובות שלהם.
<יגאל להב: מחילים את הריבונות יותר מהר מאתנו.
יואב גלנט: היישוב לאורך דרום הר חברון הוא חיוני לצורך מה שאמרתי.
<שילה אדלר: זו תכנית סלאם פיאד, אגב.
<שילה אדלר: תכנית של השר שמחברת את הר חברון - - -
יואב גלנט: אני חושב שאנחנו צריכים לעשות מעשה.
יואב גלנט: זה קשור לדיונים אחרים שאני מקיים.
יואב גלנט: האזור האחרון שהוא רלוונטי לעניין של השוליים הוא בקעת הירדן על מדרגיה השונים, כלומר, גם מתחת לקו האפס, גם קו האפס וגם מה שנקרא בזמנו ציר אלון, ציר המאה, לצורך העניין.
יואב גלנט: מבקעות-ברדלא בצפון ועד ליציאה מכיוון מעלה אדומים על כביש 1, נופי אלון, נופי פרת, כל התהליך הזה.
יואב גלנט: גם המקום הזה חיוני לשמור אותו.
יואב גלנט: אני מזכיר מה קורה מזרחה: בינינו לבין טהרן יש רק מדינה אחת שנמצאת אתנו בקשרים ידידותיים, חתומה בהסכם שלום.
יואב גלנט: קוראים לה ירדן, שיש לה חוויות לא קלות היום.
יואב גלנט: אבל מזרחה משם יש את עירק, בחלקה הגדול חדורה על ידי כוחות שיעיים איראניים כי יש שם שיעים לא איראנים, ערבים.
יואב גלנט: מזרחה משם זה איראן.
יואב גלנט: אני לא רוצה אותם בגבול ירושלים.
יואב גלנט: ואם אנחנו מסוגלים לעשות משהו, זה בקעת הירדן.
יואב גלנט: לכן, כשאני מסתכל על כל התהליך הזה ובכוונה לא נגעתי במרכז השטח אלא רק בשוליים שלו, כולל ירושלים רבתי שנמצאת בלב האזור, בלב המדינה, אני חושב שיש פה ערך וצורך ביטחוני-אסטרטגי לקיים ולהחזיק בכל המקומות האלה, גם באמצעות כוחות ביטחון וגם באמצעות התיישבות.
יואב גלנט: עכשיו אני רוצה לגעת בנושא שני שקשור למצבנו הדמוגרפי-התיישבותי ולאחר כמן לחבר בין השניים, ברשותך, אדוני היושב-ראש.
דוד אמסלם: זה מרתק אותי.
יואב גלנט: במדינת ישראל יש כמעט 9 מיליון תושבים.
יואב גלנט: חצי מהם חיים בין הקו של בין חדרה לאשדוד, פחות או יותר.
יואב גלנט: וזה גם 60% מהאוכלוסייה היהודית, כי רוב האוכלוסייה הלא יהודית נמצאת בגליל וקצת בנגב.
יואב גלנט: עיר מדינה לא יכולה להתקיים במזרח התיכון.
יואב גלנט: זה לא לוקסמבורג וזה לא מונקו, שם פועלים כללים אחרים.
יואב גלנט: פה אנחנו חיים בעולם אחר ולכן יש ערך עצום בפריסת האוכלוסייה, ואני מסכים עם כל מי שדיבר פה ולדעתי אין אחד שמתנגד לזה.
יואב גלנט: איתן דיבר על זה.
יואב גלנט: צריך לפרוס את האוכלוסייה לנגב ולגליל, אבל גם למקומות שדיברנו עליהם ביהודה ושומרון, ונתתי את הנימוק הביטחוני מעבר לנימוקים אחרים שנוגע בקווי הרכסים במרחב ירושלים.
יואב גלנט: במשרד הבינוי והשיכון השקענו בשנת 2016, לפי פרסומי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, יותר מכפי שהושקע בכל העשור שלפניו במרחב הזה.
יואב גלנט: זה לא נעשה לבד.
יואב גלנט: יש משרד אוצר ויש משרד ראש הממשלה וראש ממשלה.
יואב גלנט: אנחנו פועלים לנצל את המיטב בתוך הדירקטיבה הזאת.
יואב גלנט: אני רואה בבנייה בכלל בפריפריה, כולל ביהודה ושומרון, ערך אסטרטגי, ערך לאומי וערך ציוני שחייבים לקיים אותו.
יואב גלנט: אני חושב שהדברים האלה חייבים לנהוג בכול דרך.
יואב גלנט: המרכז של העניין הזה, מרכז הכובד של העניין הזה היא ירושלים, קודם כל ולפני הכול.
יואב גלנט: ירושלים רבתי.
יואב גלנט: גם בתוך ירושלים יש עדיין מאבקים.
יואב גלנט: מרחב גבעת המטוס, אנחנו נטפל בו בסופו של עניין, הוא אבן מפתח בשאלה מי שולט על הרצף, האם הרצף מתקיים ממזרח למערב, קרי מרמת רחל ועד גילה, דרך מר אליאס המנזר שם.
יואב גלנט: מי שלא יודע, גבעת המטוס נקראת כך מפני שאותו טייס שהלך להפציץ את העמדות שירו מהן ממנזר מר אליאס, וגם חלק מכוחות מצריים, לא ירדניים, שתקפו על ציר באר שבע בואכה חברון והגיעו לפאתי רמת רחל, הופל שם ונפל בגבעת המטוס.
יואב גלנט: אנחנו צריכים לאפשר את זה כי אחרת יש לנו חדירה של כל מרחב בית לחם עד וואלג'ה.
יואב גלנט: ומי שעומד בוואלג'ה יכול לראות את הצבע של הג'ירפות בגן החיות התנ"כי.
יואב גלנט: את העניין הזה גם נשלים.
יואב גלנט: אני רואה בזה ערך אסטרטגי לבסס את האחיזה בכל המקומות שאמרתי.
יואב גלנט: אנחנו פועלים ביחד עם הנהגת יש"ע ועם כל משרדי הממשלה על מנת לעשות את הדברים האלה ולקיים אותם.
יואב גלנט: אני חושב שיש דברים ויש מקומות ויש אזורים שהנושא הזה הוא חיוני.
יואב גלנט: תזכרו מה עשינו במרחב ירושלים ב-50 שנה.
יואב גלנט: מה עשינו באריאל, מה עשינו במעלה אדומים, מה עשינו במרחב קרני שומרון, עמנואל וכן הלאה.
יואב גלנט: מה עשינו במרחב של אלפי מנשה, בית אריה וכל השטח הזה.
יואב גלנט: יישובי הכוכבים.
יואב גלנט: יש הרבה מאוד דברים שנעשים בצורה מאוד מוצלחת ולכן צריך את האופנסיבה הזאת להמשיך, כל דבר בקצב שלו, מתוך ידיעה שאנחנו נותנים פה פתרון שהוא גם חגורת ביטחון למרכז המאסה של האוכלוסייה שנמצא בגוש דן ובירושלים, ומצד שני הוא מבסס את האחיזה ונותן פתרונות בתחום הדיור, השיכון והדברים האחרים.
יואב גלנט: בדרך כלל אני משתדל להמעיט בדיבור פומבי על הנושאים האלה, אבל מאחר ובכל זאת לא כל יום חוגגים 50 שנה אלא רק פעם ב-50 שנה, אז מצאתי לנכון להרחיב על העניין הזה.
<שלמה קטן: גלנט, לא בושה לחזור על אמת הרבה פעמים כדי שתיקלט.
יואב גלנט: בדרך כלל, כשאתה חוזר על משהו הרבה פעמים, חושבים שאתה חוזר על משהו לא אמתי כי יש הרבה אנשים שעושים את זה.
<שלמה קטן: אפילו בצה"ל אסור להגיד ששחררו.
יואב גלנט: לסיכום, באתי לכאן מתוך הערכה והוקרה לתושבי יהודה ושומרון, שלא רק נמצאים איפה שהם נמצאים כל יום בשעת הפעילות, אלא מהווים חלק מרכזי מחוט השדרה של צה"ל.
יואב גלנט: לחמתי איתם מיומי הראשון בצבא לפני למעלה מ-40 שנה ועד לזמן האחרון וראיתי אותם בכל המקומות, בכל הסיטואציות ואני גאה על זה.
יואב גלנט: אני כאן לרשותכם על מנת לסייע.
יואב גלנט: לסיכום, אני שוב מודה לחברי, יושב-ראש ועדת הפנים, דודי אמסלם על זה שאפשר לי את ההזדמנות להופיע כאן ולהגיד את הדברים ביום החשוב הזה.
דוד אמסלם: אני רוצה שוב להודות לשר, ריתקת אותי בסקירה.
<עודד רביבי: הוא הולך את הכול ברגל אז זה קל לו.
דוד אמסלם: אני באמת מודה לכם על כך שזכיתם אותנו בדיון הזה.
דוד אמסלם: כמובן שאנחנו לרשותכם בכל דבר ועניין.
דוד אמסלם: עלו והצליחו.
יואב בן צור: שלום לכולם, אני רוצה לפתוח את ישיבת ועדת הפנים בנושא קידום תכניות בנייה והאצה ל-11 הנקודות בנגב, לציון 70 שנה ל-11 הנקודות בנגב.
יואב בן צור: אני רוצה להזמין את מי שיזם את היום הזה, ידידי ואהובי חבר הכנסת חיים ילין.
חיים ילין: אנחנו באמת חברים טובים.
חיים ילין: אני מתנצל על האיחור, 35 דקות, גם המשרדים כנראה חלקם נעלמו והתאדו.
חיים ילין: אנחנו לא נעשה את זה, התחלנו את הדיונים היום בוועדת חינוך שמתייחסת גם לדיון שהולך להיות כרגע - - -
<בעז קרצ'מר: חיים, אולי תספר על הגשם.
חיים ילין: אין לנו זמן, אין לנו זמן.
חיים ילין: אחת וחצי אני צריך להיות בתערוכה.
יואב בן צור: לפי ההתנהגות שלכם נראה בסוף היום מה נעשה עם הגשם.
חיים ילין: הנושא הראשון היה חינוך.
חיים ילין: אנחנו העלינו את הנושא של הפנימיה של קדמה גם כדיון והנושא השני שהיה בוועדת חינוך הוא להכיר ב-11 הנקודות כתכנית חינוכית בתוך הלימודים של משרד החינוך, כך שגם הסיורים יתקיימו.
חיים ילין: כדי שנוכל לבצע את המשימה הזאת אנחנו מגיעים לוועדת הפנים, כדי שראשי המועצות שנמצאים פה, כולם יציגו את התכנית ואז, עם התשתיות האלו נוכל להתחיל להפעיל את התכנית.
חיים ילין: מה הבעיה.
חיים ילין: שמשרד התיירות לא נמצא ומשרד האוצר גם לא נמצא פה והוא צריך לתקצב את הדברים האלה ומה שאני מציע כבוד היושב ראש, זה שאנחנו נשמע את התכנית הזאת ואז או שנעשה דיון נוסף פה, בוועדת הפנים, זאת אומרת כהמלצה, יגיע האוצר - - -
יואב בן צור: אם לא יגיעו עד סוף הדיון משרד התיירות ומשרד האוצר, נקיים דיון נוסף.
חיים ילין: חברים, אני באחת וחצי חייב לזוז - - -
יואב בן צור: אז כל מי שמדבר יקצר.
חיים ילין: יש כל כך הרבה ותיקים שכל המרפאה והרופאים פה בכוננות.
חיים ילין: אתם צריכים לדעת ולהבין מה קורה פה.