GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<מרדכי הלפרין: זאת אומרת, אחרי שמסיימים את תחנת כרמיאל, ממשיכים הלאה לכיוון מירון.
<מרדכי הלפרין: ומצומת חנניה עד מירון, אותם עשרה ק"מ אחרונים, יש להם ויכולות להיות להם פתרונות הן ברכבת שיכולה להגיע והן בשאטלים שיכולים להגיע.
מנחם אליעזר מוזס: עוד ארבע שנים.
מנחם אליעזר מוזס: ככה הוא אמר.
<מרדכי הלפרין: אם היה לחץ יותר גדול מהשולחן הזה, אז יכול להיות שזה היה יותר מוקדם, אבל במקום זה מדברים כאן על רעיונות של הפקעות ושל עקירות ושל - - -
דוד אמסלם: לא, מרדכי, רק שנייה, ברשותך, הזמן שלנו מצומצם ואני רוצה להתקדם.
דוד אמסלם: תשמע, אעשה דיון, אמרתי, גם אזמין אותך במסגרת הסיור שאני עושה בהר מירון, שהוא בא כתוצאה ממשהו אחר לגמרי, לא היה קשור.
דוד אמסלם: במסגרת הדיון הזה גם נתייחס לנושא של התשתית לגבי ל"ג בעומר העתידית.
דוד אמסלם: עזוב, אני עוד לא שם, אני לא רוצה לפתוח את הדיון עכשיו לשם.
דוד אמסלם: הבנתי שיש בעייתיות בתשתית, ולכן נתייחס לזה באופן יותר ספציפי.
דוד אמסלם: אני שואל כרגע שאלה אחרת: יש לנו ל"ג בעומר עוד פחות משבוע.
דוד אמסלם: עכשיו, שמעת כרגע את ההתנהלות בשולחן – הכול בסדר או לא בסדר.
דוד אמסלם: איך זה משפיע על המושב?
דוד אמסלם: הרי המושב יושב בתחתית ההר, ויש שמה גם מועצה אזורית.
דוד אמסלם: עכשיו, השאלה שלי: האם המועצה היא בכלל צד בעניין?
דוד אמסלם: מישהו משתף אותה?
דוד אמסלם: יכול להיות שיגידו, אתה יודע: ממחר בבוקר המועצה בכלל אחראית ולא אנחנו.
דוד אמסלם: כל עיר יש בה איזה אירוע, אז היא האחראית.
דוד אמסלם: יכול להיות שבכלל יגידו: אתה יודע מה, אולי המושב?
דוד אמסלם: לכן אני רוצה לדעת, האם המועצה שותפה לעניין?
דוד אמסלם: האם המועצה גם מרימה דגלים אדומים ואף אחד לא שומע אותה?
דוד אמסלם: האם המושב עצמו סובל כתוצאה ממה שקורה?
דוד אמסלם: בגלל שאני מניח ש-400,000 איש מסתובבים שמה, קורים דברים – ואף אחד לא שומע אתכם?
דוד אמסלם: בוא דבר אתי בהיבט הזה.
<מרדכי הלפרין: קודם כול, מבחינת המושב, האירוע של ל"ג בעומר התחיל אתמול.
<מרדכי הלפרין: מי שניסה להיכנס אתמול למושב מירון, יושבים כאן הנציגים, אני רוצה לומר שבאמת המשטרה בשטח משנה לשנה, מבחינתנו, משתפרת בצורה יוצאת מן הכלל.
<מרדכי הלפרין: יש שם בכלל איזה מפקד בשם מיכה, שהוא אישיות מבחינת התפקוד שלו.
<מרדכי הלפרין: גם המשטרה המקומית מאוד השתפרה, ובאמת מנסים לעשות דברים חשובים.
<מרדכי הלפרין: אבל אתמול אי-אפשר היה להיכנס למירון בשעות מסוימות.
<מרדכי הלפרין: אז האירוע מבחינתנו התחיל.
<מרדכי הלפרין: עושים מאמצים, והמאמצים האלה נושאים פרי.
<מרדכי הלפרין: המועצה האזורית בהחלט שותפה לכל דבר, אבל המועצה האזורית, אין לה משאבים מתאימים כדי לטפל באירוע כזה.
<מרדכי הלפרין: ולא רק באירוע הזה אלא כל השנה כולה.
<מרדכי הלפרין: צריך לדעת פעם אחת ולתמיד, שהאירוע של ל"ג בעומר הוא פעם בשנה, שבוע בשנה, אבל מירון נהפכה למקום בעייתי, במירכאות, כל השנה כולה.
<מרדכי הלפרין: כל סוף שבוע יש במירון אלפי אנשים.
<מרדכי הלפרין: ישנן תקופות בשנה, כמו התקופה של בין הזמנים, התקופה של חודש אב – אוגוסט, ז' באדר.
מנחם אליעזר מוזס: יש ראש חודש אלול - - - חנוכה.
<מרדכי הלפרין: הרב מוזס יכול לספר לך חוויות משותפות שעברנו בדברים האלה, החל מ"ח"י רוטל" של אספלט, שהרב מוזס השיג.
<מרדכי הלפרין: "ח"י רוטל" זה מושג של מיץ ענבים או יין בכמות מסוימת, ששותים כדי – אבל הרב מוזס הפך אותו לאספלט, והביא לנו לפני 20 שנה אספלט לכסות את הבורות, שאז אף אחד לא חשב על זה.
<מרדכי הלפרין: בכל אופן, יש פתרון לתשתיות.
<מרדכי הלפרין: הפתרון הוא כמובן תקציבי.
<מרדכי הלפרין: עם כסף אפשר לעשות הכול.
<מרדכי הלפרין: אבל כל זמן שלא יבינו שמועצה אזורית שאין לה משאבים מיוחדים לצורך העניינים האלה, אין לה אפילו תקנים לפקחים שיכולים לפקח על הדברים שהרופא הזכיר כאן עכשיו, שלטעמי אלה הדברים החשובים ביותר, מכיוון שאם הולכים ובונים שירותים על מאגר המים של מי השתייה של היישוב מירון, אני חושב שזה טירוף, אבל אף אחד לא שם לב לזה, לא משרד הבריאות ולא אף אחד אחר.
<מרדכי הלפרין: אבל זה המצב נכון לרגע זה.
<מרדכי הלפרין: ואם בונים שירותים, והביוב שלהם זורם לתוך איזשהו מכל, אבל המכל הזה, מה לעשות, מתמלא - - -
מנחם אליעזר מוזס: מתמלא - - - מאחר הצהריים, הופך את זה לסירחון אחד גדול.
<מרדכי הלפרין: הרב מוזס, אתה ואני הסתובבנו לפני חמש שנים באמצע השבת, וראינו את הדברים האלה.
<מרדכי הלפרין: והדברים האלה, לצערי הרב, נמשכים מחוסר כסף, חוסר תקצוב נכון של העסק הזה.
דוד אמסלם: משטרת ישראל, בבקשה, הבמה שלכם.
<משה ויצמן: בוקר טוב, שמי ויצמן משה, ראש ענף מבצעים של מחוז צפון.
<משה ויצמן: אתן סקירה כללית, כדי להכניס אותנו לאווירה של מירון, ולאחר מכן היועץ המשפטי ושבתאי יענו על סוגיות.
דוד אמסלם: רק, משה, ברשותך, תתחיל בשאלה: האם יש מבחינת משטרת ישראל מפקד לאירוע?
דוד אמסלם: האם יש דמות אחראית, עם שם פרטי, שם משפחה?
<משה ויצמן: בהחלט.
<משה ויצמן: מבחינתנו, אדבר גם בהיבט המבצעי, מבחינת פו"ש, פיקוד ושליטה, משטרת ישראל מחוז צפון בפיקוד מפקד המחוז ניצב אלון אסור הוא המפקד הטריטוריאלי והוא מפקד על הפיקוד והשליטה.
דוד אמסלם: פיזית הוא שם?
דוד אמסלם: הוא מנהל את האירוע אישית?
<משה ויצמן: כן, הוא מנהל את האירוע אישית.
<משה ויצמן: אנחנו מדברים למעשה על פיקוד ושליטה על כלל כוחות החירום וההצלה.
דוד אמסלם: שהם כוללים את מד"א, את מכבי אש?
<משה ויצמן: מד"א, כב"ה, פיקוד העורף - - - צפון, איחוד הצלה.
<משה ויצמן: כל הארגונים שהם תחת הגג של חירום הם תחתינו, מונחים על ידינו.
<משה ויצמן: כמובן שלא מן הנמנע, שתיכף נשמע את השחקנים המרכזיים, ונראה שגם אנחנו עובדים עם משרד התחבורה ועם כלל הגורמים פה בצורה טובה מאוד.
<משה ויצמן: בגדול, כשאנחנו מדברים על מבצע כזה, שבאמת כמו שאמר הרב מוזס, זה מבצע גדול מאוד במשטרה, אחד הגדולים אם לא הגדול ביותר, אנחנו נערכים אליו תשעה חודשים או אפילו יותר לפני.
<משה ויצמן: אנחנו מקימים מינהלת ועבודת מטה מסודרת, שכוללת בנייה לפי רבדים, אם זה סקר סיכונים ואם זה סיור בשטח, עם הרישוי, עם כל הגורמים הרלוונטיים לנושא בטיחות.
<משה ויצמן: אנחנו למעשה בונים את זה עד לשלב הסופי, שהוא היה לפני מספר ימים, מה שדיברו פה על קפ"ק, קבוצת פקודות.
<משה ויצמן: כל הגורמים מציגים לנו את ההיערכות שלהם, ואנחנו מציגים בסופו של דבר את ההיערכות למפכ"ל ולשר, כשההיערכות הזאת מקבלת כמובן תוקף, לאחר שהם מאשרים אותה, בהיבטים של סדר הכוחות.
<משה ויצמן: אני מדבר על מבצע למעשה שמכיל כ-5,550 שוטרים.
<משה ויצמן: אנחנו כבר עכשיו, כמו שנאמר פה, כבר במבצע.
<משה ויצמן: מי שיגיע למירון, יראה היום שוטרים פרוסים באזור, אומנם במידה מצומצמת, אבל מידה כזו שמאפשרת לנו שליטה על כל מה שקורה במירון.
<משה ויצמן: 5,500 שוטרים, זה אומר שבשלב המרכזי שאנחנו מדברים עליו, החל משבת, ממוצאי שבת, ועד יום ראשון – 4,500 שוטרים.
<משה ויצמן: זה אומר שאנחנו מנצלים את כלל הכוחות מהארץ.
<משה ויצמן: אנחנו מקבלים תגבור מכלל היחידות ברמה הארצית.
<משה ויצמן: המבצע נחלק לחמישה שלבים, כשאנחנו מדברים כרגע על השלב המקדים.
<משה ויצמן: השלב המרכזי מתחיל במוצאי שבת, כשמפקד המחוז כבר ביום שישי נמצא במקום, מקבל פיקוד עד כניסת השבת.
דוד אמסלם: ברשותך, משה, אפריע לך בשאלות.
דוד אמסלם: יש לך את נקודות היציאה.
דוד אמסלם: הוא אחראי על מה שקורה בירושלים בנקודות היציאה, או שזה אחריות משטרתית כאן?
דוד אמסלם: או שאין קשר בין הדברים.
<משה ויצמן: אני כבר אומר.
<משה ויצמן: מבחינתנו אנחנו בנויים במבצע הזה על מספר מעגלים, שזה מהקרוב לרחוק.
<משה ויצמן: למעשה אלה מספר מעגלים שכולל את מה שציינו פה החברים, מעגלים רחוקים של חניוני תחבורה ומעגל רחוק לנקודות יציאה.
<משה ויצמן: נקודות יציאה – אנחנו מקבלים אותן כמובן ממשרד התחבורה.
<משה ויצמן: ונקודת יציאה חייבת להיות נקודת הסעה שהיא ממוסדרת.
<משה ויצמן: ההסעות הפרטיות, אין לנו שליטה על הסעות פרטיות - - -
דוד אמסלם: לא, אני מדבר כרגע על נקודות היציאה.
דוד אמסלם: תראה, אם אני שומע משלמה שיש כאן בגשר בר-אילן אוטובוסים, נקודת יציאה, אני רואה בעיני רוחי טור של אוטובוסים; אני רואה אלפי אנשים על המדרכה.
דוד אמסלם: מפקד המחוז מודע למה שקורה פה?
<משה ויצמן: הוצאנו כחלק מההיערכות - - -
דוד אמסלם: זה בגלל ששלמה דיבר אתו או בגלל שמפקד הצפון - - -
<משה ויצמן: לא.
דוד אמסלם: אז לכן אני שואל: האם המפקד מבחינת המשטרה זה מפקד על האירוע ואז הוא אחראי על כל האירוע מתחילתו ועד סופו – זאת אומרת, תחילתו זה יכול להיות באילת, או שהוא אחראי על הר מירון?
דוד אמסלם: בגלל שהר מירון בצפון, אז הוא אחראי על הר מירון.
<משה ברקוביץ: אענה.
<משה ברקוביץ: מפקד המחוז אחראי על הפיקוח והשליטה במקום עצמו.
דוד אמסלם: בהר מירון?
<משה ברקוביץ: כלומר, הוא ידע על כל אוטובוס שיוצא, מתי הוא מגיע ולמה.
<משה ברקוביץ: לגבי אירועים משטרתיים, מה שאנחנו קוראים מעלולי משטרה או אירועי סדר שיכולים להיות במקומות אחרים, מי שיהיה אחראי זה היחידה הטריטוריאלית לפי הערכת מצב שלה.
<משה ברקוביץ: ככל שיעלו הנקודות, והן עולות, נעביר לאותן יחידות טריטוריאליות, הן חייבות לקיים הערכת מצב ולראות איך הן נערכות באותו מקום.
<משה ברקוביץ: זה לא יכול להיות נשלט ממירון על נקודת קצה בבית"ר עילית.
<משה ברקוביץ: זה לא עובד ככה, זה גם לא נכון.
דוד אמסלם: לא, לא התכוונתי שאותו מפקד במירון גם ייסע לכל נקודה ויאשר אותה.
דוד אמסלם: אבל כשיש לך אירוע שהוא מהסוג הזה, אמרתי, עוד הפעם, יש לפעמים אחריות על האירוע ויש אחריות על הטריטוריה.
דוד אמסלם: השאלה היא מאיזה זווית אתה בא.
דוד אמסלם: אם האחריות היא על האירוע, אם נניח אני אחראי על האירוע, אז אני אחראי על כל האירוע: מאיפה באים, מאיפה חוזרים, מאיפה האירוע עצמו וכו'.
דוד אמסלם: לכן אני שואל את השאלה בכוונה בהיבט המשטרתי, בגלל שיכול להיות שאתם תגידו: רבותי, עשינו חשיבה רק על אלה שכבר הגיעו למירון, אבל אלה שאמורים להגיע מהמקומות – גם שמה יש בעיה, אולי היא יותר קשה אפילו ממירון.
דוד אמסלם: אז אם מפקד המחוז כאן לא ער לזה, בגלל שזה לא יושב לו ב-frame, והוא לא הקים מינהלת בגלל שהוא לא יודע, ואתה רוצה שהוא יתייחס לזה כאירוע נקודתי, כאילו אתה יודע מה, התכנסו איזה כמה חבר'ה, נסעו לאיזה משחק כדורגל.
<משה ויצמן: אענה על זה, אחסוך את - - -
<משה ברקוביץ: זה פשוט מאוד.
<משה ויצמן: אנחנו בעניין הזה מכירים את התרחיש.
<משה ויצמן: אנחנו מנחים את מחלקת המבצעים שלנו, מחלקת המבצעים כבר הפיצה הנחיות לכל המחוזות הרלוונטיים להיערך, לקיים הערכת מצב, ולהציב כוחות בנקודות - - -
דוד אמסלם: זאת אומרת, התייחסתם לנושא, זו לא התשובה שקיבלתי עד עכשיו.
<משה ויצמן: התייחסנו לנושא - - -
דוד אמסלם: מבחינתך, שלמה, פתרונות הקצה מבחינת המשטרה אלה פתרונות שמספקים אתכם.
<שלמה רוזנשטיין: עמדתי בקשר גם מול אגף המבצעים של התנועה וגם מול אגף המבצעים של המחוז, ולבקשת המחוז גם העברנו - - -
דוד אמסלם: זה מחוז ירושלים?
<שלמה רוזנשטיין: לא, מחוז צפון.
דוד אמסלם: אה, צפון, אוקיי.
<שלמה רוזנשטיין: כי הוא מתכלל, הוא מעביר את ההנחיות.
דוד אמסלם: הוא מדבר עם המחוזות?
דוד אמסלם: אתה מעביר לו את כל הנקודות?
<שלמה רוזנשטיין: בכל הארץ.
<שלמה רוזנשטיין: הוא מפיץ למחוזות.
<שלמה רוזנשטיין: דרך אגב, זה ריטואל שנעשה גם בשנים עברו, הם גם מפיצים.
<שלמה רוזנשטיין: אבל השנה, בדגשים של הסיטואציה שנוצרה, והסתנכרנו מולם.
דוד אמסלם: משה, אתה שם לב למה שקרה פה בדיון?
דוד אמסלם: יכול להיות שכדאי שתעשו עוד דגש למפקדי המחוזות, שעלולה להיות השנה, במיוחד השנה, בעיה יותר קשה מאשר שנים קודמות.
<משה ויצמן: נדגיש: מעבר לכך, הוספנו גם בתחנות רכבת אפשריות שבהן יעלו, גם שמה הוספנו הנחיות למחוזות.
<משה ויצמן: יש איזה תוכנית להעביר רכבת כזו או אחרת ממקום למקום, ואנחנו גם לשם נערכים.
<משה ויצמן: אני רק רוצה ככה לציין את השינוי בין 2014 ל-2017, וביניהן היה את ה-2015–2016 שעברו בהצלחה.
<משה ויצמן: ב-2014 אכן הייתה בעיה בתחבורה, כפי שציין הרב מוזס.
<משה ויצמן: אני יכול לציין שבאמת מוצאי השבת הוא שונה לגמרי מהאפיון של מה שהיה שנה שעברה.
<משה ויצמן: הוא יותר לחוץ מבחינת פרקי הזמן.
<משה ויצמן: ההגעה המסיבית החל ממוצאי שבת.
<משה ויצמן: פיזור מסיבי, כמו שנאמר פה, ביום ראשון עם סיום ההדלקות.
<משה ויצמן: ואנחנו יודעים שיש אפילו מבקרים שמגיעים בשני ושלישי – לא הרבה, לא בכמויות האלה, אבל גם.
<משה ויצמן: אנחנו יודעים שיש ביום שני הגעה מוקדמת ונוכחות של כ-20,000 איש בערך ביום שישי כבר בשעות הבוקר.
<משה ויצמן: אני יכול להגיד נתונים שהיו ככה - - -
דוד אמסלם: 20,000 איש יהיו בעצם במהלך שישי–שבת?
דוד אמסלם: אני מניח שאנשים דתיים.
<משה ויצמן: חלק יעזבו, שומרי שבת יעזבו, חלק ימצאו פתרונות במושב או כל מיני מקומות קרובים.
<משה ויצמן: אבל אני יכול להגיד, מספירה סלולרית שנעשתה ב-2014 לפחות, הגעה של 60,000 החל ממוצאי שבת בפרק זמן של כחמש שעות.
<משה ויצמן: זה אומר שני מגרשי כדורגל גדולים מגיעים – זה עוצמה.
<משה ויצמן: פיזור של 30,000 איש תוך פחות משעה.
<משה ויצמן: זה גם כאילו אתה לוקח את מגרש "סמי עופר" לדוגמה בחיפה, מרוקן אותו בפחות משעה במוצאי שבת, עם סיום ההדלקה המרכזית.
<משה ויצמן: אלה הם מספרים גדולים מאוד, ונותנים לנו להיערך בכמה היבטים.
<משה ויצמן: רק אתן את ההיבטים.
<משה ויצמן: אנחנו מדברים על 18 הדלקות, אנחנו מדברים על 4 מתחמים של הדלקות מרכזיות.
<משה ויצמן: כשאנחנו מדברים על מתחם זה מתחם שכולל את כל הקונסטרוקציה, הגעה וקליטה של מאות ואלפים של אותה חסידות, שמגיעים, מדליקים, מסיימים, ויוצאים ומפנים למעשה את הדרך לחסידות הבאה.
<משה ויצמן: מבחינת איומים מרכזיים, מה שאנחנו נותנים עליהם את הדגש, זה נושא של סדר ציבורי, נושא של תנועה, נושא של פח"ע, נושא של בטיחות, וגם הנושא הפלילי.
<משה ויצמן: כשבכל איום כזה יש לנו מענה ויש לנו חלוקה לגזרות.
<משה ויצמן: בכל גזרה בקבר יש מפקד בדרגת ניצב משנה.
<משה ויצמן: יחד אתו יש סגן בדרגת סגן ניצב.
<משה ויצמן: אלה בהיבט של ההר.
<משה ויצמן: השחקן הנוסף המרכזי שלנו זה אגף התנועה, שכרגע הנציג שלהם לא נמצא פה, אבל יש להם משמעות גדולה מאוד.
<משה ויצמן: ואני יכול להגיד שמ-2014 חל שינוי גם במערך, גם בשיתוף פעולה עם משרד התחבורה בעניין הזה של ויסות תחבורה.
<משה ויצמן: באמת עשו שם מהפך, וזה הצליח ב-2015–2016.
<משה ויצמן: המשימה של אגף התנועה היא בראשות ראש אגף התנועה בדרגת ניצב, שגם הוא אתנו במעגלים, ממעגלים רחוקים עד למעגלים הקרובים.
<משה ויצמן: נדבר קצת על השיטה.
<משה ויצמן: מבחינתנו מי שמגיע למעשה זה האוטובוסים, כמו שנאמר פה, חלק תחבורה ציבורית, חלק הסעות פרטיות וכלי רכב.
<משה ויצמן: כלי רכב בחניונים שמיועדים לכך.
<משה ויצמן: כשמגיעים האנשים למתחם ההר יש גם גזרה של מורשי מעבר, כאלה שקיבלו אישור, אדמו"רים וכל מיני כאלה שקיבלו אישור, וגם זה מתבצע בצורה מוסדרת על ידי אפליקציות, אישורי כניסה.
<משה ויצמן: וגם באישור כניסה שאותו שוטר פוגש באותו אדמו"ר, הוא יודע להגיד לאן בדיוק הוא צריך להגיע בהר, כדי למנוע וכדי לדלל את כל העומסים שהיו פעם.
<משה ויצמן: מגיע אדם, מגיע אוטובוס להר, אחרי שהוא יורד כמובן הנוסעים מגיעים לטרמינל, יורדים דרך מעבר תת קרקעי ועולים דרך שער מרכזי.
<משה ויצמן: שמה עוברים בידוק בעיניים, ומשם למעשה מגיעים למתחם.
<משה ויצמן: בשעת ההדלקה ולפני כן, אנחנו יודעים לפני כל ההדלקות להיות דרוכים ולהיכנס למצב שאם יש עומסים אז לווסת אותם, ולתת פתרונות לכל מיני דברים שמתפתחים בשטח.
<משה ויצמן: זה באמת אחד המבצעים הגדולים.
<משה ויצמן: בוא נשמע את היועץ המשפטי, שייתן לנו קצת - - -
דוד אמסלם: לפני שנשמע את היועץ המשפטי, משה, יש לי שתי שאלות.
דוד אמסלם: קודם כול, אחד, לגבי מה שאמר משרד התחבורה – בוא תהיו ערניים, אחרי זה תעשו ישיבת עבודה.
<דרור גנון: לא, יש לי עוד ועדה ב-11:00.
דוד אמסלם: עד 11:00 נסיים פחות או יותר, אני מקווה.
דוד אמסלם: אחד, משרד התחבורה בעצם נתן תשובה לרב מוזס לגבי הארכה עד כמעט יום שני בבוקר.
דוד אמסלם: למה זה אמור להפריע לכם?
<משה ברקוביץ: קודם כול, אנחנו באמת צריכים לשקול על-ידי הפיקוד.
<משה ברקוביץ: אגיד באמת במילה, אנחנו כבר תשעה חודשים עובדים על זה, וכבר עבר אישורי מפכ"ל, עבר קבוצות פקודות, הכוחות כבר ערוכים בשטח.
<משה ברקוביץ: למעשה מדובר בהוספת משמרת לאירוע המרכזי, ש-1,000 שוטרים, אני חושב, זו כמות סבירה להגיד, אבל אני לא איש המקצוע.
<משה ברקוביץ: כלומר, צריך לשבת ולבדוק מה המשמעויות וכמה שוטרים, ואם אפשר להביא אותם.
<משה ברקוביץ: ומה המשמעויות בצירים ומה המשמעויות מעבר.
<משה ברקוביץ: ואז לקבל החלטה מושכלת.
<משה ברקוביץ: אבל אני מזכיר רק שאנחנו כבר בתוך האירוע עצמו, וזה הרבה יותר מורכב וקשה לעשות שינויים, כי זה יכול להשליך על המון דברים אחרים.
<משה ברקוביץ: אבל שמענו, קיבלנו, רשמנו, ותתקבל בסוף תשובה על ידי מפקד המבצע שזה מפקד המחוז.
דוד אמסלם: אז קודם כול, לגבי הנושא זה, באמת הייתי רוצה שתיתנו תשובה לרב מוזס.
דוד אמסלם: בסופו של דבר תעשו את ההשתדלות, בגלל שאני מניח שברמה הטכנית לא צריכה להיות בעיה.
דוד אמסלם: בכל אופן, כפי שציינת, זה אולי האירוע במדינת ישראל, בהיבט בוודאי הדתי, ומשטרת ישראל צריכה לטעמי להיערך אליו בכל רמה, גם אם היא צריכה מה שנקרא לעבוד על גבול המעטפת שלה.
דוד אמסלם: אז זה באמת חשוב, ותשתדלו לתת לו תשובה חיובית בעניין הזה.
דוד אמסלם: עכשיו אני רוצה לחזור לעוד שאלת מקרו, ואחרי זה תמשיך לדבר.
דוד אמסלם: אני מבין שהשנה בגלל ל"ג בעומר, מוצאי שבת וכו', אז אני מבין את האילוץ התחבורתי – בעיקר התחבורתי, כל השאר פחות חשוב.
דוד אמסלם: אצלכם זה כל שנה חוזר על עצמו פחות או יותר, המבצע.
דוד אמסלם: כפי שציינת, משה, בשנתיים האחרונות גם עבר בהצלחה וכו'.
דוד אמסלם: עכשיו, הנושא התחבורתי, האם הוא מקרין עליכם עכשיו, הסיפור של התחבורה בכלל, או שאתם מתייחסים אליו כמו כל שנה?
דוד אמסלם: התקלה התחבורתית, זאת אומרת הסיפור ששמענו כאן, האילוץ התחבורתי, האם מבחינתכם יש לו משמעויות, מעבר לקטע של, כפי שאמרתי, נקודות היציאה וכו'?
<משה ברקוביץ: יש משמעויות מאוד מאוד גדולות, העברנו מסמך נורא מפורט, לאור ועדה קודמת, שהתבקשנו להעביר התייחסות, אז העברנו התייחסות נורא מפורטת של קצין אגף המבצעים המחוזי, אחרי ששקלנו ודיברנו עם אגף התנועה, שהם אחראים על כל מערך התנועה.
<משה ברקוביץ: משמעויות נורא גדולות: במעגל התנועה זה יכול לעצור את מעגל התנועה, זה יכול ליצור המון המון עומסים על הכבישים, זה יכול להביא להמון רכבים פרטיים שיגיעו ויחסמו למעשה את הצירים שלנו.
<משה ברקוביץ: זה יביא לנו לאירועים, למה שאנחנו מגדירים כמעלולי משטרה, בנקודות שיחייבו אותנו להעביר שוטרים לשם.
<משה ברקוביץ: זה יכול להביא עוד פעם לסכנת חיים, ואז לא תהיה ברירה אלא להשתמש בכלים שאנחנו לא רוצים, ואחרי זה עולה על זה הרבה ביקורת.
<משה ברקוביץ: מכל הכיוונים זה משפיע.
דוד אמסלם: הבנתי מה שאמרת עד עכשיו, בגלל שאתה אומר: תראה, היות שאין אוטובוסים, אז אנשים יבואו ברכבים פרטיים.
דוד אמסלם: יבואו ברכבים פרטיים, אז יכול להיות שקודם כול יהיה יותר עומס על הכבישים.
דוד אמסלם: בכלל, נתיבי הגעה.
דוד אמסלם: ודבר שני, אין להם חניה, אז הם יחסמו פה, יחסמו שם, יהיה בלגן.
דוד אמסלם: אבל מה שהרב מוזס תיאר זה יותר מצב שכבר once הם הגיעו להר, אז אתה מתייחס על ההר – הוא התייחס להר.
דוד אמסלם: להיפך, אם היו עוד 600 אוטובוסים, אז היו יותר אנשים בהר עצמו באופן פיזי.
דוד אמסלם: עכשיו, השאלה היא, אני מדבר כרגע מבחינת ההיערכות בה זה משנה לכם, הסיפור של התחבורה.
<משה ברקוביץ: על ההר עצמו ההשפעה היא פחות משמעותית.
<משה ברקוביץ: מתחת להר היא כמובן תשפיע, שכולם ירדו ולא ניתן יהיה לתת מענה.
דוד אמסלם: אוקיי, בבקשה, תמשיך.
<משה ברקוביץ: אני רוצה להגיד, כי שמעתי פה המון דברים וגם אני טיפה נבהלתי מעבר למה שצריך.
<משה ברקוביץ: אני חייב להגיד: אני גם מטפל בנושא מירון המון שנים, יש שיתוף פעולה מלא, מדהים, משטרת ישראל מתכללת את גופי החירום, אנחנו עובדים בשיתוף פעולה עם כל הגופים.
<משה ברקוביץ: כולם באמת באים מתוך רצון נורא נורא טוב.
<משה ברקוביץ: אנחנו יודעים שיש כמובן בעיות ביסוד של האירוע, אבל כולם באים ורוצים לעזור.
<משה ברקוביץ: רק כדוגמה, כי עלה נושא הלולים, אז פשוט אני גם מכיר, כי טיפלתי.
דוד אמסלם: איזה נושא?
דוד אמסלם: שישנים בלולים?
<משה ברקוביץ: אמר משרד הבריאות, שאנשים לנים בלולים.
<משה ברקוביץ: לא, רק להראות את שיתוף הפעולה.
<משה ברקוביץ: נודע שאנשים ישנים בלולים בצורה לא מוסדרת, פנינו לכיבוי, הכיבוי הוציא צו סגירה לפני מספר שנים ללולים.
<משה ברקוביץ: עלתה דרישה מהציבור בכל זאת ללון במקום, פנו לכיבוי, הכיבוי בנה סל של דברים שהוא יוכל לאשר את הלולים.
<משה ברקוביץ: כל לול שמאושר, כמובן מאושר - - -
דוד אמסלם: שכחתי את השם פשוט.
<משה ברקוביץ: ברקוביץ משה.
דוד אמסלם: משה ברקוביץ, אוקיי.
דוד אמסלם: משה, בוא רק שנייה, ברשותך, זה פחות מרתק אותי.
דוד אמסלם: יש לי שאלה עליך: האירוע הזה דורש רישוי?
דוד אמסלם: יש מסלול רישוי רגיל כמו כל אירוע?
<משה ברקוביץ: האירוע לא מוגדר כאירוע תחת כיפת השמיים.
<משה ברקוביץ: הוא אירוע דתי ספונטני.
<משה ברקוביץ: הוא אירוע שבו אנשים מגיעים – עוד הפעם, אנחנו - - -
דוד אמסלם: אגב, אני רוצה להגיד לך, שלפני כמה שנים בעיריית ירושלים החלטנו לעשות אירוע דתי ספונטני במגרש חניה כאן, שבאו כמה אלפי אנשים, וזה היה עם טופס טיולים, אירוע.
דוד אמסלם: אסביר לך למה אני שואל את השאלה.
דוד אמסלם: כשיש רישיון לאירוע, אז בסוף יש בעל הבית לאירוע, יש מישהו שמסנכרן, אחרת אין אירוע.
<משה ברקוביץ: אז אשלים את התשובה.
<משה ברקוביץ: אני אומר עוד פעם: משטרת ישראל הייתה מאוד מעוניינת באמת שזה יהיה אירוע תחת כיפת השמיים, עם רישוי, עם רשות, עם אחראי, שנוכל להתנתק מחלק ניכר מהפעילות - - -
דוד אמסלם: לא שאלתי – אתם הרי מגדירים איפה צריך רישוי.
דוד אמסלם: נניח עכשיו אני כעירייה, אני מספר לך, אולי אתה לא יודע, אם אני רוצה להביא זמר עם 1,000, אתם נכנסים, אומרים לעירייה: חבר'ה, אנחנו רוצים רישיון לאירוע, יש מסלול טיולים.
אורי מקלב: אתה צודק, אדוני היושב-ראש, אבל כאן 400,000 איש הם מזמיני האירוע.
אורי מקלב: כמו שתגיד שתיקון ליל שבועות בכותל, מישהו צריך להוציא על רישיון.
דוד אמסלם: אורי, שנייה.
דוד אמסלם: קודם כול, איפה שמתכנסים 300,000 איש, צריך להיות מישהו.
דוד אמסלם: המבקר בוודאי לא דואג לאירוע, הוא בא להתפלל, אבל מישהו ממדינת ישראל צריך להגדיר את זה כאירוע.
דוד אמסלם: מטעם מדינת ישראל צריך להיות אחראי, ואז הדיון הזה לא קורה כמו שהוא קורה.
דוד אמסלם: אז יש שירותים ויש זה ויש זה ויש חניונים ויש הכול.
דוד אמסלם: וה"פרטץ'" הזה קורה בגלל שאין מישהו שמבקש רישיון לאירוע, אז אין אחראי כל כך מדויק, וכל אחד עושה מה שהוא רוצה.
דוד אמסלם: ולכן חבר הכנסת מקלב לא מבין בכלל את המצוקה שלי להביא 400,000 איש ככה ל"פרטץ'".
דוד אמסלם: הם באים להתפלל.
דוד אמסלם: כולנו באים להתפלל, מישהו צריך לדאוג להם.
דוד אמסלם: מה הם מצפים?
דוד אמסלם: כשאני בא להר מירון, אביא אתי שירותים?
דוד אמסלם: שאביא אוטובוס שיעלה אותי?
דוד אמסלם: שאביא אתי גם איזה אמבולנס שיחכה לי בצד?
דוד אמסלם: עכשיו, היות שכל הפרטים, כל אחד בא בפני עצמו, אז המדינה צריכה לדאוג לזה, מישהו צריך לדאוג לזה.
מנחם אליעזר מוזס: בדיוק, הגדרה נכונה.
<משה ברקוביץ: המקומות הקדושים הם הגורם המתכלל לגבי יתר הגופים שאינם גופי ביטחון.
דוד אמסלם: אתה מצפה שמנהל האתר שם – בחורצ'יק נחמד, אני לא יודע אם הוא פה, אבל פגשתי אותו – עכשיו נפיל עליו את האירוע, זה הוא אשם עכשיו?
<משה ברקוביץ: אני מבין, וגם אשמח לענות.
<משה ברקוביץ: אנחנו כבר שנים ארוכות עובדים בדרך הזאת.
<משה ברקוביץ: זה ידוע - - -
דוד אמסלם: משה, אתה היועץ המשפטי של המחוז של המשטרה?
<משה ברקוביץ: כן.
דוד אמסלם: תקשיב, אני שואל אותך שאלה כיועץ משפטי של המחוז: למה האירוע הזה לא דורש רישוי כמו כל אירוע בסדרי גודל הרבה יותר קטנים ממנו?
<משה ברקוביץ: קודם כול, יש תנאי רישוי לאירועים נקודתיים.
<משה ברקוביץ: כל הדלקה היא אירוע רישוי בפני עצמו.
דוד אמסלם: אה, בהר למעלה, אתה אומר, בנקודה, יש רישיון לאירוע.
דוד אמסלם: עכשיו, לכל ההר אין.
<משה ברקוביץ: אין אפשרות לפי התפיסה המשפטית שלנו להגדיר את האירוע הזה.
<משה ברקוביץ: יש יועץ משפטי גם למשטרה, יש גם למשרד הדתות.
דוד אמסלם: לא, אני שואל אותך, משה.
<משה ברקוביץ: כי האירוע הזה לא מוגדר כאירוע תחת כיפת השמיים.
דוד אמסלם: אבל אתם מגדירים?
<משה ברקוביץ: לא, לא אנחנו.
דוד אמסלם: מי מגדיר?
<משה ברקוביץ: אירוע תחת כיפת השמיים זה כשיש מישהו שמבקש לארגן אירוע.
<משה ברקוביץ: הוא פונה אלינו, אנחנו נותנים לו תנאים, אנחנו עוקבים, אנחנו מפקחים וכדומה.
<משה ברקוביץ: כאן ישנם - - -
<קריאה: אירוע ספונטני פה.
<משה ברקוביץ: לא יודע אם ספונטני, כי ל"ג בעומר זה קבוע כל שנה.
מנחם אליעזר מוזס: אין אבא לעסק הזה, היושב-ראש.
דוד אמסלם: אתה רציני עם התשובות שלכם?
<קריאה: אתה צריך להבחין - - -
דוד אמסלם: אתה מדבר אתי על אירוע ספונטני, כאילו אנשים ככה ספונטנית יצאו מהבית והגיעו למירון?
<משה ויצמן: אתנו ובלעדינו.
<משה ויצמן: אתנו ובלעדינו יבואו למירון.
דוד אמסלם: לא הבנת, רוב האירועים - - -
<שבתאי גרברצ'יק: זו תפיסה שצריך להבין.
<שבתאי גרברצ'יק: אתנו ובלעדינו יבואו למירון.
<שבתאי גרברצ'יק: עכשיו, בתוך מירון יש טריבונות ויש הדלקות, יש דברים נוספים שעליהם יש את תהליך הרישוי ברמה הבטיחותית, בכל הרמות שצריך, ועל זה הוא מתכוון.
<שבתאי גרברצ'יק: ההגעה למירון – עמך ישראל עולה למירון.
דוד אמסלם: לא שאלתי כרגע לגבי כביש 6 מה קורה.
דוד אמסלם: שאלתי אם אירוע שהוא תחת כיפת השמיים, אלא אם כן זה מתחת להר וכולם נכנסים פנימה ולא רואים אותם, של 400,000 איש, שהגדרתם את זה כמגה אירוע, אולי האירוע הכי חשוב במדינת ישראל, אין רישיון לאירוע.
דוד אמסלם: עכשיו, אמרתי הרישיון כשלעצמו זה עושה את הסדר.
דוד אמסלם: הרי ברור שיהיה ל"ג בעומר במירון.
דוד אמסלם: אני לא מתקשר לשאול: חבר'ה, יש לכם רישיון?
דוד אמסלם: אני תופס את האוטו, נוסע למירון.
דוד אמסלם: עכשיו, זה ברור לחלוטין שאירוע יהיה.
דוד אמסלם: אבל ברגע שאנחנו יודעים שבאים 400,000 איש, אז אנחנו מתחילים להבין שיש פה אירוע.
דוד אמסלם: ואז אנחנו ממנים מנהל לאירוע, יש לנו פתאום מנהל.
דוד אמסלם: תתפלא, פתאום - - -
<שבתאי גרברצ'יק: מי זה אנחנו ממנים?
דוד אמסלם: לא, המשטרה רק תבקש: רבותי - - -
<שבתאי גרברצ'יק: - - - לנהל אירוע.
דוד אמסלם: אז אני מודיע לך שאם המשטרה תגדיר את זה כאירוע שדורש רישיון, ותגיד את זה למשרדי הממשלה, תראה לבד שיימצא הבן אדם שהוא יהיה מנהל האירוע.
<שבתאי גרברצ'יק: אף אחד לא רצה להרים את זה עד היום במשרדי הממשלה.
<שבתאי גרברצ'יק: זו דרישה שחוזרת כל שנה, שיהיה מפיק לאירוע הזה, בן אדם, כתובת אחת, שאפשר יהיה לפנות אליו.
דוד אמסלם: חבר'ה, אני שואל אתכם שאלה.
דוד אמסלם: אני עכשיו מפנה את השאלה למשטרה, בגלל שכאן – תראה, כל הזמן אמרתי בתחילת הדיון: אל תגלגלו את האירוע למשטרה, זה לא אירוע משטרתי, זה אירוע אחר.
דוד אמסלם: אבל בוודאי ובוודאי שאתם גם קובעים את הכללים לגבי האירועים במדינת ישראל, אלא אם כן אתם אומרים לי: תשמע, דודי, אנחנו לא אחראים לשום אירוע, אנחנו לא נותנים הנחיות לשום אירוע, שום זמרים אנחנו לא נותנים להם הנחיות.
דוד אמסלם: שום התקהלות, שום דבר, אנחנו בכלל לא קשורים לעסק הזה.
דוד אמסלם: אבל היות שאני יודע שזה לא ככה, אני יודע שהמשטרה גם מכתיבה כמה פקחים יהיו וכמה סדרנים יהיו.
דוד אמסלם: אתה יודע מה, עשינו פה - - - בירושלים, ספונטנית, אנשים יוצאים.
דוד אמסלם: לא 400,000, הרבה פחות.
דוד אמסלם: יש מנהל האירוע, יש רישיון, המשטרה הגדירה לנו 400 פקחים כאלה.
דוד אמסלם: לא היו לנו, גייסנו אותם.
דוד אמסלם: אמרנו לנו לשים שירותים, אמרו לנו איפה לשים חבלים, איפה לשים בטונדות, איפה מחסני לחץ.
מנחם אליעזר מוזס: זה מה שחסר.
דוד אמסלם: אבל אם המשטרה לא הייתה אומרת שצריך רישיון לאירוע, אז לא היה כלום.
דוד אמסלם: היה בא בן אדם, יוצא החוצה, מפריע סביר להניח.
דוד אמסלם: היה הבלגן הזה.
דוד אמסלם: לכן אני שואל, הרי אם יקרה, חס ושלום, משהו, השאלה הראשונה תישאל - -
מנחם אליעזר מוזס: מי האבא?
דוד אמסלם: - - חבר'ה, אתם במשטרה, אתם מוציאים רישיונות לאירועים מהסוג הזה?
דוד אמסלם: – סליחה, לא מהסוג הזה, הרבה יותר קטנים ממנו?
<משה ברקוביץ: אם זה מתחת לכיפת - - -