GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ניר ברקת: ב-2011 – רק להראות בשקף את קצב ההתקדמות של עיריית ירושלים בשנים האחרונות.
ניר ברקת: רק אומר שב-2011 עיריית ירושלים הייתה 63% מהממוצע הארצי בסל השירותים: צמחנו ב-2015 ל-66%; והיום אנחנו 70%.
ניר ברקת: כלומר, כמעט בשבע-שמונה שנים האחרונות צמצמנו פער מ-63% ל-70%, זה כ-10% תוספת מעל ה-63%.
ניר ברקת: וככל שנוכל להראות שאנחנו מצטמצמים לממוצע הארצי, ככה גם תראו את התוצאות בשטח בכלל התחומים, לא הזנחנו אף תחום.
ניר ברקת: זה נכון להיום, פה פחות רואים את זה.
ניר ברקת: אז אולי תראי רק את ההתקדמות הכללית של העירייה.
ניר ברקת: וכאן אנחנו רואים שמ-2011 הגדלנו את ההוצאות שלנו בחינוך מעל הממוצע הארצי ב-7%; את שיעור הגידול בהוצאות רווחה ועוני ב-7.2%, שגם הממוצע הארצי – פורום ה-15 ופורום מטרופולינים – צמח יותר לאט; בנושא של הוצאות תברואה צמחנו ב-5.6%, הרבה מעל הממוצע; וכנ"ל בנושא של תרבות שצמחנו מעל.
ניר ברקת: כלומר, העירייה מקדמת את כלל התחומים, לא השארנו תחום אחד מאחור, וכגודל השטיח, אני מעריך שנוכל להראות גם התקדמות יפה בנושא התברואה.
ניר ברקת: האתגר, אם ככה, אדוני השר, הוא לא האם אנחנו יודעים לתכנן או להביא תוצאה, אלא מה סך הכול התקציב והסיוע שנוכל לקבל מהמדינה, והראייה של ממשלת ישראל שתקציב העיר ירושלים הוא לא אתגר עירוני, אלא הוא אתגר לאומי.
ניר ברקת: אני מבטיח לכם דבר אחד, בכל נושא של יעילות והתייעלות ושיטת עבודה בעיריית ירושלים דוח מקינזי, מי שירצה לעיין בו, מראה שאנחנו לפחות בממוצע הארצי ברוב הנושאים, בתת תקינה בהרבה נושאים אחרים, שנובע מהעובדה שסך התקציב שלנו הוא כ-70% מהממוצע הארצי; כ-60% מפורום ה-15; פחות מ-50% משלושת המטרופולינים האחרים במדינת ישראל: תל-אביב, חיפה ובאר-שבע, שלדעתי לשם אנחנו צריכים לשאוף.
ניר ברקת: אם ישימו את ירושלים לא על ראש שמחתנו, בממוצע שמחתנו, ממוצע המדינה, העיר הזאת נראית אחרת לחלוטין, לשם אנחנו שואפים.
דוד אמסלם: כבוד השר, שוב פעם, אני באמת שמח על זה שהצטרפת אלינו לדיון.
דוד אמסלם: רבותי, כששרים מצטרפים פה לדיון זה דבר נדיר, חוץ מהשר אלקין.
זאב אלקין: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, אני מודה לך על ההזמנה, וגם על דיון בנושא כל כך חשוב, שהוא באמת בא גם בסמוך מאוד להחלטת ממשלה שעברה רק אתמול, ולכן גם ראיתי שחשוב – אומנם אנשי המקצוע שלנו כאן, והם יישארו כל הדיון – אבל לפחות לבוא לפה לכמה דקות ולהציג את התפיסה העקרונית שלנו.
זאב אלקין: אני חושב שכבר דיבר כאן ראש העיר על האתגרים והמורכבויות שירושלים מתמודדת אתם, ובוודאי שבין כל האתגרים האלה האתגר של השכונות הרוויות של ירושלים, או שאנחנו לפעמים בשם כולל קוראים לזה מזרח ירושלים, אבל זה לא מדויק.
זאב אלקין: השכונות הן לא רק במזרח, ואם מתכוונים להגדרה מדינית פוליטית של קו ירוק, אז היום 40% מהאוכלוסייה מעבר לקו הזה זו אוכלוסייה יהודית בכלל, אבל ברור שאנחנו מדברים כאן, אם נקרא לדברים בשמם, המצב של התברואה בשכונות הרוויות של ירושלים זה המצב האמיתי.
זאב אלקין: ברור שיש פה אתגר גדול, כל מה שקורה בשכונות האלה, ובוודאי ובוודאי בתחום של פסולת וביוב.
זאב אלקין: ולכן, אתמול הממשלה עשתה צעד ראשון, בעיני בוודאי, בזה אי-אפשר לברך על המוגמר, יש פה עוד הרבה מאוד עבודה בשכונות האלה, לקדם אותן ולהפוך אותן לשכונות שהמצב בהן ראוי ומתאים למצב בעיר הבירה.
זאב אלקין: ויש לנו פה שותף שמאוד מאוד רוצה לעשות את זה, זו עיריית ירושלים.
זאב אלקין: אבל אי-אפשר לצפות ממנה שהיא מהמשאבים שלה לבדה תסגור את כל הפערים שנוצרו במשך 50 שנה, או אפילו יותר נכון, שלא נסגרו במשך 50 שנה, כי לפני 50 שנה כבר היו פערים, ברגע שהסתיימה מלחמת ששת הימים.
זאב אלקין: והתחום הזה שנבחר, הוא נבחר כאחד - - - בירושלים, התחום של פסולת וביוב, ויש כאן החלטה היסטורית, אני רק אתן לך איזושהי תמונת על של מה רמת ההשקעות.
זאב אלקין: בתחום של ביוב יש פה החלטה שמדברת על השקעה של 60 מיליון שקל, שלמעשה אמורה לתת מענה ראשוני לבעיות חמורות מאוד של ביוב, זה לא הנושא העיקרי, לכן לא ארחיב עליו כאן בישיבה הזאת, אבל אתה מודע, מי כמוך מכיר את העיר ומודע לאתגרים שיש.
זאב אלקין: אם אני עובר לתחום של הפסולת, למעשה ההחלטה מתפרסת לכמה מרכיבים, כאשר בסך הכול הממשלה הולכת להשקיע יותר מ-100 מיליון שקל, גם זה סכום חסר תקדים בהשקעה הממשלתית הישירה בנושא הזה בשכונות האלה בירושלים.
זאב אלקין: כמובן שאני מייד אקדים ואומר, וזה מופיע גם בהחלטת ממשלה, שההשקעה הזאת, הממשלה החליטה שזה מה שהיא רוצה, זה מותנה עוד בשני אישורים: אישור אחד של הנהלת "קרן הניקיון", כמו כל השקעה מ"קרן הניקיון", אני מקווה שהאישור הזה יינתן כי סך הכול יש תמימות דעים בין כל הגורמים הממשלתיים שיושבים ב"קרן הניקיון"; והדבר השני חשוב לא פחות – לכן דווקא טוב שאנחנו מדברים על זה כאן, זה תלוי בך ובחברי הוועדה, כי זה מופיע אפילו בכתובים בהחלטת ממשלה – זה תלוי באישור הארכת השעה שכרגע נמצאת בדיונים כאן בוועדת הפנים, שהיא זאת שמאפשרת לנו להגדיל את ההשקעות מהקרן.
דוד אמסלם: סגרנו את הפינה הזאת, לדעתי, בשבוע שעבר.
דוד אמסלם: באופן פורמלי נכנס את הוועדה ונביא את זה להחלטה.
זאב אלקין: זהו, בדיוק, אני יודע שסגרתם באופן לא פורמלי.
דוד אמסלם: לא פורמלי, אמרתי.
<גיא סמט: יש לנו דיון.
זאב אלקין: אבל זה מחכה להשלמה של ההליך הפורמלי גם בוועדה וגם לאחר מכן במליאה.
זאב אלקין: בהנחה שבאמת ההארכה הזאת תאושר, אז הנהלת "קרן הניקיון" תתמוך בבקשת הממשלה, נוכל לצאת כאן לדרך.
זאב אלקין: בעיני זו מהפכה בשכונות האלה, בהשקעה תשתיתית.
זאב אלקין: אגב, זה לא רק השקעה בכל התשתיות של פסולת, זו השקעה בתחום של פסולת בניין, המשך פרויקט שאנחנו עושים עם עיריית ירושלים, גם פיקוח וגם פינוי.
זאב אלקין: למעשה, זה גם פסולת בניין לא מבוקרת, אגב, בעיה כללית בכל הארץ, אבל בשכונות הערביות בירושלים בעיה חמורה פי כמה וכמה.
זאב אלקין: זה אמור לתת מענה למעבר, למעשה, של תחנת מעבר שכיום קיימת בשוק הכבשים.
זאב אלקין: זה דבר שהוא לא יעלה על הדעת, שיש היום סמוך לחומה של העיר העתיקה תחנת מעבר של פסולת, זה רק אצלנו יכול לקרות, והגיע הזמן לסיים את הסאגה הזאת.
זאב אלקין: אז יש כאן תקצוב גם של באופן מיידי לנסות לאתר אלטרנטיבה לתחנת מעבר זמנית אחרת, וגם תקצוב לתחנת מעבר קבועה שצריך להקים.
זאב אלקין: ישנו תקצוב של חינוך סביבתי, כי אי-אפשר לבצע מהפך של הטיפול בפסולת בלי מעורבות הציבור.
זאב אלקין: ראינו את זה בכל המקומות, ובזמנו המדינה עשתה השקעות בהרבה רשויות מקומיות לנושא הזה, זה היה עוד קיים מהשר ארדן כשר להגנת הסביבה עם הכניסה של כל הסיפור של ההפרדה ושינוי כל הטיפול בפסולת.
זאב אלקין: ברור שהשינוי שמדברים עליו כאן מחייב גם למעשה מאמץ גדול חינוכי, מול הקהילה, מול הדור הצעיר, וגם זה מכוסה בהחלטת הממשלה הזאת.
זאב אלקין: זאת אומרת שיש פה בהחלט בעיני פריצת דרך, אבל אני מראש רוצה לשים איזושהי כוכבית אזהרה, וניר למעשה התייחס לזה בדרך אחרת.
זאב אלקין: שתי כוכביות: כוכבית אחת, כל זה ירד לטמיון אם לא תהיה גם הגדלה של ההשקעה השוטפת של העירייה בפינוי הפסולת.
זאב אלקין: כי אפשר לשים הרבה כלים, אבל אם אין פינוי אז זה רק להפך, יהווה בעיה, ובסוף גם ירפה את ידי התושבים מלהשתתף במהפכה הזאת.
זאב אלקין: וכבר הזכיר ניר, זה דורש הגדלה של בערך 30 מיליון שקל בהשקעה בתקציב השוטף של העירייה בפינוי פסולת.
זאב אלקין: הנושא הזה נשאר בהחלטת ממשלה פתוח להמשך משא-ומתן בין הממשלה לבין העירייה על תקציב 2018 והתקציב של השנים הבאות.
זאב אלקין: אני מאוד מאוד מקווה שהוא יבוא על פתרונו.
זאב אלקין: אי-אפשר לתקצב מ"קרן הניקיון" את הטיפול השוטף, לכן פה ידינו היו כבולות.
זאב אלקין: אבל אני מאוד מקווה שבשיח שיהיה בין משרד האוצר לבין העירייה הסוגייה הזאת תיפתר, כי בלי זה המהפכה הזאת במידה מסוימת תישאר רק חלקית ולא תבוצע בהיקף המלא.
זאב אלקין: הכוכבית השנייה, גם את זה חייבים להגיד כאן, זה לא כולל את כל השכונות הערביות של ירושלים, או במילים הפשוטות, לא כולל את השכונות שמחוץ לגדר.
זאב אלקין: היות שהשקעה תשתיתית מהסוג הזה דורשת פלטפורמה של הטיפול השוטף – שכרגע עוד לא מספיק מעוצבת וזה לא סוד, אדוני בוודאי מכיר, וראש העיר בוודאי מכיר, כי הוא חלק מדיונים באופן קבוע – יש דיונים ברמה לאומית מה המתכונת הנכונה לטיפול בשכונות מחוץ לגדר בשל הקשיים השונים שלמעשה נוצרו במשך השנים בטיפול השוטף בשכונות האלה.
זאב אלקין: אמרנו בהחלטת ממשלה שאנחנו לא רוצים להתחמק מהסוגייה הזאת, אנחנו גם כמשרד להגנת הסביבה וגם כמשרד לירושלים וגם כמשרד האוצר, בהחלט חושבים שצריך למצוא לזה פתרון.
זאב אלקין: ברגע שהממשלה עם העירייה יקבעו את הדרך הנכונה לטיפול בשכונות מחוץ לגדר, על הפלטפורמה הזאת נביא החלטת המשך שתיתן מענה לנושאים האלה של פסולת וביוב גם לשכונות מחוץ לגדר.
זאב אלקין: אבל כרגע לרוץ ולהשקיע ולמצוא אחר כך שהכול לא מטופל, נשרף, או נעלם זה חבל, כי זה הרבה מאוד כסף שירד לטמיון.
זאב אלקין: אבל בוודאי שאי-אפשר להגיד שהשלמנו את המלאכה עד שלא התייחסנו לשכונות שמחוץ לגדר.
זאב אלקין: לסיכומו של דבר, אני חושב שיש פה מהלך שבעיני הוא חסר תקדים, גם של הממשלה וגם באופן פרטני של המשרד להגנת הסביבה, שנותן תשומת לב כזאת גדולה לשכונות האלה בירושלים.
זאב אלקין: אני חושב שהמהלך הזה הוא מחויב המציאות.
זאב אלקין: המשרד משקיע היום בפרויקט של סביבה שווה ברשויות של המגזר הערבי.
זאב אלקין: השכונות הערביות של ירושלים זו הרשות הערבית הכי גדולה במדינת ישראל, והרבה פעמים היא בורחת, בגלל שהיא לא רשות נפרדת מהתוכניות הייחודיות שיש.
זאב אלקין: אנחנו משקיעים בכל מיני אפיקים אחרים בשיפור תשתיות פסולת בשלטון מקומי, ולכן הגיע הזמן לעשות את זה כאן.
זאב אלקין: לכן, אני מרגיש שלם לגמרי עם המהלך הזה למרות הסכום היחסית גדול שנביא לאישור מ"קרן הניקיון".
זאב אלקין: זה יותר מ-100 מיליון שקל השקעה ממלכתית.
ניר ברקת: העיר שמה יותר מ-100 מיליון שקל בתחום הניקיון.
זאב אלקין: אבל אתה יודע, תל-אביב גם אומרת את זה, ולא מקבלת חזרה כמעט אגורה.
ניר ברקת: מישהו יקבל חזרה.
זאב אלקין: לכן, בוודאי אין לי ספק שיהיה ויכוח עם השלטון המקומי סביב ההחלטה הזאת, אבל אנחנו הולכים לדיון הזה בעיניים פקוחות, כי אנחנו חושבים שירושלים ראויה לזה, זו חובתה של המדינה, חובתה של הממשלה.
זאב אלקין: וכפי שאמרתי, בעיני המהפכה הזאת בתחום של פסולת וביוב היא רק צעד ראשון.
זאב אלקין: אני רק אעדכן אותך, מי שמופקד על כל הנושא הזה, זה לא נושא לדיון כרגע, שהוקם גם צוות שאמור תוך 30 יום להביא להחלטה בממשלה לתוכנית רחבה להשקעה בנושא הזה של מזרח ירושלים, או יותר נכון בשכונות הערביות של ירושלים.
זאב אלקין: דיבר נשיא המדינה במהלך החגיגות של יום ירושלים רק בשבוע שעבר על הצורך במעין תוכנית מרשל למזרח ירושלים.
זאב אלקין: בעיני הוא צודק, לא משנה איך נקרא לה, אבל בהחלט יש צורך בתוכנית הזאת.
זאב אלקין: ולכן, בנוסף לצעדים בתחום הפסולת ובתחום של חינוך, שאישרנו אותם אתמול בממשלה, אני מאוד מקווה שבעתיד הקרוב נדע להביא גם מגובה במשאבים נוספים מעורבות ברמה לאומית בפתרון בעיות ואתגרים של השכונות הערביות של ירושלים.
זאב אלקין: כי זה שלא עשינו את זה 50 שנה זה לא אומר שאנחנו יכולים להרשות לעצמנו לא לעשות את זה ב-50 שנים הבאות.
זאב אלקין: עד כאן, ואני לצערי צריך ללכת.
דוד אמסלם: תודה, השר.
ניר ברקת: צריך תוכנית למערב העיר, והכול יהיה בסדר.
דוד אמסלם: יש לי רק שתי הערות קצרות, ברשותך.
דוד אמסלם: קודם כול תודה על כל מה שאתה עושה בירושלים, אתה מאוד מעורב ומאוד משתדל.
דוד אמסלם: אבל אני רוצה להגיד משהו לגבי הכובע שלך כשר לענייני ירושלים, פחות כשר לאיכות הסביבה, לגבי שני הנושאים שדיברת עליהם.
דוד אמסלם: אחד, לגבי הנושא של השכונות מעבר לגדר, צריכה להיות החלטה בממשלה מה הממשלה רוצה, אי-אפשר לגלגל את זה לעירייה.
זאב אלקין: נכון, אמרתי את זה.
דוד אמסלם: כשאני הייתי בעירייה לא ידענו מה לעשות.
דוד אמסלם: השאירו אותנו לבד כאילו זה בתחום המוניציפלי שלנו.
דוד אמסלם: דרך אגב, אי-אפשר להיכנס לשם בכלל.
דוד אמסלם: הצבא לא נכנס לשם, המשטרה, כוחות הביטחון לא נכנסים לשם.
זאב אלקין: הצבא לא נכנס לא בגלל שהוא לא יכול, אלא בגלל שהוא לא צריך.
זאב אלקין: זה שטח ריבוני.
דוד אמסלם: אז אני מספר לך למה הוא לא נכנס, בגלל שהוא לא רוצה, אף אחד לא רוצה, בגלל שזה קשה, ולכן אני מספר לך מה קורה.
דוד אמסלם: ולכן, אי-אפשר להשאיר - - -
זאב אלקין: אתה נכנס למקומות יותר קשים.
דוד אמסלם: השר אלקין, תסמוך עלי, אני מכיר את העסק.
דוד אמסלם: זה לא מבצע, לא נכנסים יוצאים.
דוד אמסלם: יש שם תחזוקה שוטפת, יש שם תושבים, צריך לתת להם שירות על בסיס יומי, ואני רוצה לראות את צה"ל שם עם המשטרה על בסיס יומי, בבקשה.
דוד אמסלם: זה לא נכנסנו, לקחנו שלושה אנשים, יצאנו.
זאב אלקין: אני לא רוצה לראות שם את צה"ל, אבל לא משנה.
דוד אמסלם: לכן, בגדול, הממשלה צריכה להיכנס לשם לקבל החלטה מה היא רוצה, ולא להשאיר את העירייה עם הדילמה שהיא בכלל גדולה עליה, זה בכלל לא החלטה של עירייה, עירייה לא יכולה לעשות שם שום דבר בנושא.
דוד אמסלם: דבר שני, שמבחינתי הוא יותר אופרטיבי.
דוד אמסלם: תראה, אני מחלק את הסיפור להשקעות בתשתיות ולשוטף, שני דברים שונים.
דוד אמסלם: הנושא של השקעה בתשתיות זה לא תקציב שנתי, זה לא שכל שנה באנו והחלטנו: אוקיי, עכשיו יש לנו 100 מיליון שקל בוא נשים במזרח ירושלים.
דוד אמסלם: זה לא עובד ככה, צריכה להיות תוכנית לפחות לעשור מגובה עם תקציבי ענק גדולים.
דוד אמסלם: זה לא כמו שהיה בירושלים בשנת 1997 כשראש הממשלה היה שר האוצר, כשהוא היה בכובע של ראש ממשלה וגם של שר האוצר, אז הוא פעם אחת נתן לעיריית ירושלים 130 מיליון שקל, ואחרי שנתיים עוד 110 מיליון שקל, ומי שהיה בעירייה זוכר מה קרה.
דוד אמסלם: לכן, צריכה להיות פה תוכנית סדורה.
דוד אמסלם: זה לא מבצע.
דוד אמסלם: לנהל את העיר ירושלים זה לא מבצע.
דוד אמסלם: זה לא פעם בשנה ביום ירושלים קיבלנו פתאום איזה הארה, יאללה.
דוד אמסלם: העירייה יודעת להכין תוכניות גם ל-20 שנה, אבל היא צריכה בצד השני מישהו רציני שישב אתם לגבי הנושא של תקצוב התשתיות, בעיקר במזרח ירושלים אם רוצים.
דוד אמסלם: ולגבי השוטף זה סיפור אחר.
דוד אמסלם: זה באמת כל שנה יושבים שם, וראש העיר מעלה את זה חדשות לבקרים, אבל הכסף הגדול שאני רואה הוא לא יושב בסיפור של התקציב השוטף לעירייה.
זאב אלקין: תקשיב לראש העיר, תגלה - - -
דוד אמסלם: אני אומר לך מה שאני חושב.
ניר ברקת: תן לי רגע להעיר.
ניר ברקת: תקשיבו, במזרח העיר אין רישוי מקרקעין לשטחים, זאת אומרת שאין היטלים, אין היטלי השבחה, אין היטלי ביוב, כמעט ואין.
ניר ברקת: רק כשאנחנו עושים שדרוג, ומסכנים התושבים, הם לא יודעים אם לקחת משכנתה לבית ולמנף אותו ולקדם את עצמם.
ניר ברקת: הפער הזה שנמשך כבר 50 שנה הוא פער איום ונורא.
ניר ברקת: זה עשרות מיליארדי שקלים שלא נגבים להשקיע חזרה בשכונות.
ניר ברקת: האמת היא שזה אתגר ענק, כי אתה לא יכול לקחת כסף שנגבה מצד אחד למקום אחר, זה לא עובר בג"ץ.
ניר ברקת: ויש לנו פער עצום של תשתיות שנה אחרי שנה, 50 שנה.
ניר ברקת: חברים, זו המציאות.
ניר ברקת: זו המציאות שאתה אנחנו מתמודדים.
ניר ברקת: אז אנחנו יכולים לקחת נושא ולקדם אותו קצת, ולקחת עוד נושא ולקדם אותו קצת, אבל אם המדינה לא תבין שהאתגר שלנו הוא מצד אחד עשרות מיליארדי שקלים פערים שלא נגבו מהתושבים והושקעו מחדש – ודודי, אני רוצה לומר לך שלגבי התקציב השוטף הפער בינינו לבין המדינה, הפער בתקציב אם רוצים ללכת לפורום ה-15 בשנת 2020, הפער שלנו הוא שני מיליארד שקל כל שנה בתקציב השוטף.
ניר ברקת: כל שנה בתקציב השוטף, ואי-אפשר להתחמק מזה, זו המציאות.
ניר ברקת: זה לא קשור לעירייה.
ניר ברקת: אנחנו יכולים לעשות כל מה שאנחנו יודעים לעשות בשביל להניע את ההכנסות העצמיות באמצעות תעסוקה, אבל, חברים, אנחנו קצרים – זה פערים בלתי נקלטים, והמדינה צריכה להחליט איפה היא רוצה לראות את ירושלים.
ניר ברקת: זה שקף שמראה שבשנת 2022 הפער בינינו לבין הממוצע הארצי הוא 1.9 מיליארד שקל; לפורום ה-15 הוא 2.3 מיליארד שקל; ולערים המטרופוליניות הוא 2.6.
ניר ברקת: תורידו 700 שאנחנו מקבלים היום.
ניר ברקת: אנחנו מקבלים היום סיוע של 700 מיליון שקל מהמדינה.
ניר ברקת: אלו הפערים בשביל להגיע לממוצעים.
ניר ברקת: המדינה צריכה להחליט איפה היא רוצה לשים אותנו.
ניר ברקת: דודי, אני מבטיח לך דבר אחד, גם לך, אדוני השר, הסירו דאגה מלבכם, אם נקבל את המשאבים האלה אנחנו יודעים לספק סחורה.
ניר ברקת: לא צריך שהמדינה תעזור לנו להכין תוכניות, אנחנו מכירים את התוכניות, מכירים את העיר מצוין.
ניר ברקת: תקשיבו, זה הפער קדימה, אבל אם מסתכלים רגע אחורה, תיקחו את הפער הזה עשור אחור, העיר ירושלים בתקציב השוטף קופחה בעשרות מיליארדי שקלים שוטפים.
ניר ברקת: קופחה.
ניר ברקת: ירושלים אמורה להיות לפי תקנת וחוק ירושלים מטופחת, לא מקופחת.
ניר ברקת: היא אמורה לקבל יותר מהממוצע הארצי, בשביל זה עשו את התקנה, אבל בפועל אנחנו רחוק מאחור.
ניר ברקת: וכל מי שמנסה להבין למה העירייה לא מספקת – זו לא העירייה, אלו המשאבים בשל כללי המשחק שקבעה המדינה.
ניר ברקת: המדינה קבעה את כללי המשחק שהארנונה העסקית נשארת בשלטון המקומי, אז יש ערים שיש להן יותר ארנונה עסקית, הן משאירות, ויש להן סל שירותים גדול יותר לספק.
ניר ברקת: המדינה יכולה לקבל החלטה אחרת, היא יכולה לקבל החלטה שהיא רוצה לשים את ירושלים על ראש שמחתה ולתקצב אותה בהתאם.
ניר ברקת: ואז, ראו זה פלא, זה בסוף עניין של משאבים.
ניר ברקת: אגב, 100 מיליון שקל זה, אתה יודע מה, כבוד השר, בסוף זה פרומיל ממה שהעיר צריכה, ואני מודה על כך.
ניר ברקת: נתנו ל"קרן הניקיון" יותר מ-100 מיליון שקל, אם יחזירו לעיר ירושלים יותר מ-100 מיליון שקל נגיד תודה על זה שאנחנו ב-break-even עם "קרן הניקיון".
זאב אלקין: ניר, אם להגיד את האמת, החזירו כבר קודם בהשקעה גדולה ב"גרינט", אבל בסדר.
<גיא סמט: "גרינט", וגם מודל תמרוץ מחזיר להם 40 מיליון.
ניר ברקת: אנחנו מודים על כל דבר שהמדינה נותנת, סליחה על - - -
דוד אמסלם: רק לתת פרופורציות, לדעתי, זה 20% מהתקציב של כל המשרד שלו.
<גיא סמט: זה יותר מ-20%.
ניר ברקת: העיר הזאת, מישהו אמר שהיא זקוקה להרבה מאוד משאבים.
ניר ברקת: אגב, אפשר להקטין את השירותיות.
ניר ברקת: אם המדינה תחליט שסל השירותים בעיר ירושלים יכול להיות יותר נמוך, אני גם יכול לתת מענק למדינה מיליארד שקל, להוריד את התקציב השוטף, ונישרך יותר מאחור.
ניר ברקת: המדינה צריכה להחליט מה היעד לרמת סל השירותים שזקוקה בירת ישראל להיות בו.
ניר ברקת: ברגע שהמדינה תחליט – היא עוד לא קיבלה את ההחלטה הזו – זה הוויכוח שלי עם האוצר.
ניר ברקת: אם באמת אתם רוצים לדעת מה הוויכוח עם האוצר, האוצר אומר: זה מה יש לנו לתת לך.
ניר ברקת: זה מה יש לנו.
ניר ברקת: ואני שואל אותם: עזבו רגע מה יש לכם.
ניר ברקת: איפה אתם רוצים שירושלים תהיה ברמת השירותיות?
ניר ברקת: אם אתם רוצים אותנו כמו היום בתחתית של זנב השועלים, קיבלתי.
ניר ברקת: רק תגידו את זה.
ניר ברקת: אם אתם רוצים שירושלים תהיה בממוצע הארצי, בממוצע פורום ה-15, בראש מעניינו, בראש שמחתנו, תחליט המדינה איפה היא רוצה, ואני יודע מה נגזר מזה.
ניר ברקת: למשל, אם המדינה תחליט שתוך שלוש שנים אותו חומש ב-2022 אנחנו בממוצע פורום ה-15, זה 2.3 מיליארד שקל פער, במטותא מהמדינה, תעשה את זה בשלושה או בחמישה צעדים, והנה נוסחה לאיך מתקצבים את סל השירותים בעיר.
ניר ברקת: ואני מבטיח לכם, התחייבות שלי ושל הנהלת העיר, שכולנו רוצים לראות התייחסות שווה.
ניר ברקת: פה העלינו את מזרח העיר, יש לנו אתגר דומה במגזר החרדי, במע"ר החרדים יש לנו פערים מאוד מאוד גדולים, ובאותה נשימה אנחנו צריכים לטפל גם שם.
ניר ברקת: אתם יודעים מה, גם בשכונות במערב העיר זה רחוק מאיפה שהייתי רוצה שיהיה.
ניר ברקת: ולכן, זה לא רק אתגר של שכונה ספציפית, זה אתגר של סל השירותים הרחב של העיר.
ניר ברקת: וכל שקל תוספתי שיש לנו, חציו הולך לחינוך, חלקו הולך לרווחה, חלקו הולך לתרבות, אנחנו עדיין בפערים, וחלקו כמובן הולך לנושא של ניקיון.
דוד אמסלם: תודה רבה, כבוד השר, אתה משוחרר, מה שנקרא, לסבלותיך.
דוד אמסלם: רש"י אומר: סבלותיכם, לעבודתכם.
דוד אמסלם: המנכ"ל, אתה רוצה לומר משהו או שאתה היית בעבודה עד עכשיו?
<אמנון מרחב: אני רק רוצה באמת להודות לאנשי המשרד להגנת הסביבה, לשר כמובן, למנכ"ל, לגיא סמט, שעכשיו יוצא.
<אמנון מרחב: ולאנשי המחוז, כי הם באמת נרתמו בשנה האחרונה לעזור לנו, הבינו את גודל העניין.
<אמנון מרחב: רק אעדכן, אנחנו באמת בפוקוס על מזרח ירושלים, אבל לא צריכים לשכוח שיש עוד אזורים חשובים בעיר, ומאתגרים לא פחות בתחום הזה.
<אמנון מרחב: העירייה בהנחיית ראש העיר מקדמת פרויקט מאוד גדול של מעבר לטמוני קרקע, להחליף את כל מכולות האשפה המבזות הללו שלא מאפשרות לנו לשמור על הניקיון בעיר.
<אמנון מרחב: אנחנו משקיעים בפרויקט הזה למעלה מ-100 מיליון שקל ממקורות עצמיים של העירייה, הכול יהיה עם טמוני קרקע, גם עמידים בפני שריפה, אבל בייחוד בתנאי תברואה הרבה יותר נכונים וטובים.
<אמנון מרחב: לצורך כך אנחנו גם מחדשים את כל מערך המכונות שמפנות את האשפה, רכשנו גם כלי טיאוט חדשים.
<אמנון מרחב: ועדיין צריך לזכור, ביחס של עובד תברואה לתושב אנחנו נמצאים על בערך 1.2 ל-1,000 תושבים, עובד ל-1,000 תושבים, בעוד שבערים בפורום ה-15 זה כפליים.
<אמנון מרחב: הדבר בהחלט מתבטא ברמת השירותים וביכולת שלנו להתמודד עם הפער.
<אמנון מרחב: אבל חייבים פה לומר, ובזה אסיים, אדוני היו"ר, עובדי התברואה של עיריית ירושלים עושים מעל ומעבר, העירייה מפנה בימי השיא למעלה מ-2,000 טון ביום.
<אמנון מרחב: זה כמעט כמו כל שאר הרשויות בארץ בסדרי גודל.
<אמנון מרחב: בשלג, בחום, וגם בימים מאתגרים יותר, עובדי התברואה שלנו פועלים לפינוי הפסולת בעיר הזו, כפי שאמרתי, כמעט בתת תקינה משוועת.
<אמנון מרחב: אני חושב שהיום כל מי שמסתובב בעיר, לא רק ביפו שנראית כמו אירופה ברמת היכולת אפילו לאכול מהרצפה, אלא גם בשכונות.
<אמנון מרחב: היינו היום ברחביה, ובעמק רפאים, ובקריית יובל, רמת הניקיון בעיר מאוד טובה.
<אמנון מרחב: באזורים המאתגרים כמו המע"ר החרדי ומזרח העיר יש לנו עוד עבודה לעשות ועוד השקעה, ובאמצעות התמיכה שאנחנו מקבלים עכשיו נעשה את זה.
<אמנון מרחב: אבל באמת זה המקום להודות גם לאיציק נידם ראש מינהל התפעול, ולציון שטרית שמנהל את אגף התברואה כבר שנים ארוכות, ועושה את זה.
דוד אמסלם: לא ראיתי אותך, ציון.
<אמנון מרחב: ולעובדים המסורים שבאמת עוסקים בעבודה יומיומית, להם מגיע הרבה תודה והערכה.
דוד אמסלם: תודה למנכ"ל.
דוד אמסלם: האמת היא, ציון, לא ראיתי אותך.
דוד אמסלם: שלום, אני שמח לראות אותך.
דוד אמסלם: רבקה, יש לי רק שאלה, ברשותך, היות שאיחרת, כרגיל, וכו', לא חשוב.
דוד אמסלם: בדיון הקודם, לגבי ההתחדשות העירונית, הייתה פה איזוהי שאלה לגבי התקצוב של המינהלות, וכאן נציג הבינוי טען שזה עשרה מיליון שקל, והם עושים "קול קורא" כדי להכניס רק כמה מינהלות שנכנסות בעשרה מיליון.
דוד אמסלם: לא הבנתי למה אתם לא מתקצבים את זה ב-100 מיליון.
<רבקה לויפר: רגע, ירושלים צריכה - - -
דוד אמסלם: לא דיברתי על ירושלים.
דוד אמסלם: דיברתי באופן כללי בארץ.
<רבקה לויפר: השאלה היא למה לא מתקצבים?
<רבקה לויפר: ירושלים, אגב, היא עיר היחידה שממש קיבלה כסף.
דוד אמסלם: אבל הם לא קיבלו שקל לנושא.
<רבקה לויפר: 30 מיליון.
<רבקה לויפר: להתחדשות עירונית.
דוד אמסלם: עיריית ירושלים, לפי מה שאמרו לי, הם מממנים את המינהלת באופן מלא מתקציב העירייה השוטף.
<עופר גריידינגר: זה היה להתחדשות גוננים.
<רבקה לויפר: לגבי עיריית ירושלים, שוב, זה לא אני, אבל הבנתי שזה מה שאתם רוצים אז ביררתי.
<רבקה לויפר: ניתנה הרשאה ב-2016 של 30 מיליון.
<רבקה לויפר: ככל שיש כאן איזושהי בעיה או פערים אתם מוזמנים לדבר ולראות מה הסיפור.
<עופר גריידינגר: אפשר להתערב?
<עופר גריידינגר: 30 מיליון, אני חושב שאת מתכוונת לפיילוט יזמים להקמת יחידות דיור, זה לא קשור למינהלת.
<אמנון מרחב: דובר על תקצוב המינהלת, זה לא קשור.
<עופר גריידינגר: היה פיילוט לסיוע למיזמים.
<רבקה לויפר: לא, לא.
דוד אמסלם: אני אעשה לה סדר.
דוד אמסלם: היא לא הבינה את השאלה, או שהיא לא מכירה את הסעיף.
דוד אמסלם: יש סעיף כנראה שיושב במשרד השיכון שאומר לתקצב מינהלות, לא את הפעילות בשטח אלא את המבנה של המינהלת, האופרציה של המינהלת.
דוד אמסלם: 10 מיליון שקל זה תקציב ארצי.
דוד אמסלם: עיריית ירושלים במסגרת הדיון הקודם טענה, ואחד מהדברים שעלו זה מדוע בעצם הם אמורים לתקצב את אותה מינהלת מהשוטף של העירייה.
דוד אמסלם: לא מדובר בעשרות מיליונים, מדובר שם באיזה שני מיליון, שניים-3.5 מיליון שקלים.
<רבקה לויפר: הבנתי.
<רבקה לויפר: אז השאלה היא למה זה לא יוצא מתקציב - - -
דוד אמסלם: שאלתי, למה היות שאתם דוחפים את כל הנושא הזה – אמרתי קודם בדיון שהאוצר לקח את הכלי של תמ"א 38 והפך אותו כמעט לכלי מרכזי או לאחד מהכלים המרכזיים להילחם ביוקר הדיור.
דוד אמסלם: את זה אני מספר לך.
דוד אמסלם: ולכן, שאלתי את עצמי מדוע אתם דווקא בנושא הזה שזה בבת עיניכם, שאתם רוצים לפתוח אותו, מתקצבים אותו ארצית בעשרה מיליון שקל, והעירייה צריכה לתקצב את זה.
דוד אמסלם: זה כסף קטן בעירייה, אבל אני מסתכל כרגע מבחינת הרעיון.
דוד אמסלם: מדוע הם צריכים בכלל לממן את זה על חשבונם?
דוד אמסלם: הרי זה לא פאוטש שמכניס להם כסף, לא ההתחדשות ולא כלום.
דוד אמסלם: להפך, בקצה זה רק גורם להם להוציא עוד כסף, בגלל הקטע שכל תושב הוא גרעוני definition by, בהגדרה.
דוד אמסלם: אז לא הצלחתי להבין למה גם את זה הם צריכים לממן.
<רבקה לויפר: שאלה של סדרי עדיפויות.
<רבקה לויפר: אני מבינה את השאלה, אבל - - -
דוד אמסלם: תודה, אין תשובה.
זאב בנימין בגין: השם של המצגת הוא מקיפוח לטיפוח, זה שם כנראה הולם את המצב, אבל יש לנו עוד שתי רמות שדורשות מעבר מקיפוח לטיפוח, כך שכשאתה מגיע לשכונות בקצה, כמו מ.פ.
זאב בנימין בגין: שועפט, אתה בקיפוח חלקי טיפוח בשלישית, בחזקת שלוש.
זאב בנימין בגין: פעם אחת כל העיר ככלל מקופחת, פרנסיה בראייה הארצית.
זאב בנימין בגין: בתוך העיר עצמה השכונות הערביות, ממזרח, כאן מצפון, שוב מקופחות, כפי שנאמר, 50 שנה.
זאב בנימין בגין: עשר שנים ומעלה מקופחות קיפוח יתר ביחס לשכונות הערביות המקופחות, אלה שהן מחוץ או ממזרח לגדר שאנחנו בנינו.
זאב בנימין בגין: זה לא איזו קונסטרוקציה שהוטלה עלינו, זאת יוזמה, היו לה, אולי גם יש לה סיבות טובות, אבל אי-אפשר לא להסיק את המסקנות ממצב שאנחנו יצרנו בתחום הריבוני של ירושלים, שאיש לא כפה עלינו, לקבוע את גבולות ירושלים ביוני 1967.
זאב בנימין בגין: הכול תוצרת עצמית, הכול בהתנדבות, ללא הסקת המסקנות הנדרשות.
זאב בנימין בגין: לא ברור לי בדיוק לאיזה כיוון מוליכים אלה בממשלה שמדברים על הפעילות או הפעולה בשכונות שמעבר לגדר.
זאב בנימין בגין: אנחנו שומעים שמועות שונות, אני רק ניזון מן השמועות האלה, חלקן מסוכנות, חלק מהתוכניות מדברות על ניתוק.
זאב בנימין בגין: אנחנו רואים כבר עכשיו – אני מדבר על הבחינה המדינית המיוחדת, ראש העיר, יש לך נימוק פוליטי מדיני מן המעלה הראשונה, כולל החלטות אונסק"ו וגורמים אחרים.
זאב בנימין בגין: הרשות הפלסטינית או המנגנונים כבר מסתובבים במ.פ.
זאב בנימין בגין: שועפט, נכנסים לחלל הריק, כמה נאבקנו כדי לא לאפשר לאש"פ פעילות באוריינט האוס, ועכשיו הם בדלת האחורית נכנסים רק מחמת הזנחה.
זאב בנימין בגין: כל זה דורש טיפול דחוף, אבל גם דורש תוכנית ארוכת טווח הרבה מעבר ל-2020 שזה עוד מעט, עם האופק התכנוני המקובל היום, כמה הוא, שלמה?
זאב בנימין בגין: 2035 או 2040?
זאב בנימין בגין: מה?
זאב בנימין בגין: 2040 כבר?
זאב בנימין בגין: אנחנו צריכים לראות בתוך ירושלים כולה איך ייראו לדעתנו במקרה הטוב השכונות הערביות במזרח העיר, איך תיראה צור באהר?
זאב בנימין בגין: איך היא תיראה?
זאב בנימין בגין: והשכונות האחרות, ולזה צריך להוסיף תוכנית, או בעברית יותר טובה צבאית צריך להביא plan.
זאב בנימין בגין: היום plan מבחינתי זה גאנט, גאנט זה בסך הכול משבצות באקסל, אבל צריך לראות איזושהי התפתחות.
זאב בנימין בגין: לצורך זה, אדוני יושב-ראש הוועדה, דרושה יד מכוונת ברמה העליונה.
זאב בנימין בגין: יד מכוונת.
זאב בנימין בגין: אני עכשיו לא מדבר על תקציב, גם יהיה קשה להביא תקציב אם אין תמונה כוללת ואם אין תוכנית, ואם לא מבינים מהן ההוצאות הנדרשות, מהן הפעולות הנדרשות כדי לממש אותה, לא ב-100%, לא ב-90%, נקבל תוכנית שנממש ב-70%, ואלק עשינו משהו גדול.
זאב בנימין בגין: אז זה עוד לפנינו.
זאב בנימין בגין: עכשיו לגבי הביוב, זה מעבר לעירייה.