GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<חני שרון: הגעתי לפני שנתיים מתחום אחר לגמרי, תחום שנקרא נוער בסיכון, חסות הנוער, 17 שנים, והייתי בשוק ממה שקורה בעולם הזקנה.
<חני שרון: פערים עצומים בכל מה שקשור לכוח אדם ובכלל בתקציבים.
<חני שרון: משהו דומה, אבל שונה לגמרי.
<חני שרון: אני יכולה לומר שמה שאני רואה היום, העניין של התקנים, כל מה שקשור לתקנים, לא הגיוני שהפערים שקיימים בתחום הטיפול, מטפל אחד ל-12 בשעות היום, מטפל אחד ל-36 קשישים בשעות הלילה.
<חני שרון: יש כאן משהו שהוא לא אנושי לעומת אוכלוסיות אחרות.
<חני שרון: בנוער בסיכון למשל זה מטפל אחד לשלושה.
<חני שרון: מעבר לזה, עניין של הכשרה וכל מה שקשור להכשרות של עובדים מטעם משרד הבריאות – לא קיימות.
<חני שרון: אנחנו מנסים באמצעות כוח האדם שלנו, באמצעות התקציבים המועטים להוציא הכשרות.
<חני שרון: זה על קצה המזלג וזה לא מספיק.
<חני שרון: השכר הוא שכר מאוד מאוד נמוך, עובדה שאין עליה עוררין.
<חני שרון: כל העניין של התקצוב עבור אחיות, מבקשים מאתנו אחיות מוסמכות אבל איפה האחיות המוסמכות?
<חני שרון: איפה התמריץ?
<חני שרון: איך אני יכולה לקבל 12 אלף שקלים עבור אחות מוסמכת כאשר העלות שלה היא שלושים אלף שקלים?
<חני שרון: יש כאן פערים עצומים.
<חני שרון: פער בין האקדמיה, בין כל מיני דברים מסוימים.
<חני שרון: בשבוע שעבר הייתי בכנס לגרנטולוגיה, אנשים יקרים שעושים עבודה נפלאה, אבל עושים וכותבים ולא מעט אנשים מאוד חכמים.
<חני שרון: איפה כאן העשייה?
<חני שרון: פערים מאוד מאוד גדולים בין האקדמיה לבין מה שקורה בשטח.
<חני שרון: השחקנים העיקריים על המגרש אלה הם בעצם אלה שעושים את העבודה ביום יום, אנשים יקרים, אנשים נורא פשוטים שבאים עם הלב והנשמה.
<חני שרון: זה מה שמשאיר אותי והתעוררתי.
<חני שרון: זאת אומרת, שנתיים הייתי בהלם כי איך יכול להיות?
<חני שרון: זאת אותה מדינה.
<חני שרון: הגעתי אחרי 17 שנה בחסות הנוער ואיפה כאן ההלימה?
<חני שרון: האנשים הקשישים האלה שיושבים במיטות, והחמלה בעיניים של הקשיש כשאני מסתכלת עליו בבוקר כשאני מגיעה לעבודה, זה לא פשוט.
<חני שרון: יורדות לי דמעות.
<חני שרון: כן, אי שיתוף פעולה של משרד הבריאות.
<חני שרון: מה עושות הבקרות?
<חני שרון: מה הן עושות?
<חני שרון: הן מגיעות ומה הן רואות?
<חני שרון: הן רואות בעצם במחשב שקרה משהו, שהפיזיותרפיסטית לא מילאה איזשהו דוח, ואז מורידים תעריף.
<חני שרון: מה זה עושה?
<חני שרון: את המשכורת ואת שתי פרוסות הלחם המתוקצבות לקשיש ליום, אני חייבת לשלם.
<חני שרון: אני חייבת לשלם את המשכורת.
<חני שרון: ההסתדרות היום עומדת לי על הראש עם הסכם קיבוצי לכל העובדים.
<חני שרון: אני הפסקתי לשלם את התמריץ כי בעצם משרד הבריאות לא מעביר את החלק שלו.
<חני שרון: משרד הרווחה הולך לשנות בשנה הבאה.
<חני שרון: איפה כאן התמריץ?
דוד אמסלם: אני מבין את מה שאת אומרת.
<חני שרון: זה מטורף.
<חני שרון: זה הכול כסף.
<חני שרון: אני הגעתי מעשייה אחרת.
<חני שרון: אני באה מתחום אחר ואני רואה את הפערים.
דוד אמסלם: ברור לי לחלוטין, כפי שאמרנו ואנחנו חוזרים על הדברים ואת רק מחדדת אותם ואת מרגשת אותי בדברים.
דוד אמסלם: הכול מתחיל מתקצוב הולם והוגן.
דוד אמסלם: מי עוד רוצה לדבר?
<דבי גילד חיו: האגודה לזכויות האזרח.
<דבי גילד חיו: בהמשך לדברים שלך לגבי האוצר.
<דבי גילד חיו: רציתי להגיד ששורש הרע הוא לא במדיניות כזאת או אחרת של האוצר.
<דבי גילד חיו: יש כאן מדיניות ארוכת שנים של הממשלה, של הפרטה נרחבת של שירותים חברתיים, אי מימון של שירותים חברתיים כמו שצריך.
<דבי גילד חיו: הדברים האלה עולים כסף.
<דבי גילד חיו: אם רוצים טיפול רציני, צריך לעשות אותו טיפול שמדינה נותנת.
<דבי גילד חיו: צריך להכניס את התחום של הסיעוד כחלק מחוק ביטוח בריאות ממלכתי, לעשות את הרפורמה הנרחבת כמו שצריך.
<דבי גילד חיו: אלה פתרונות העומק.
<דבי גילד חיו: זה לא ענין שיוסיפו עוד חצי תקן או דברים כאלה.
<יהורם הל: אני מ-כן לזקן.
<יהורם הל: אני מודה לוועדה על ששמה את התקציר של מסמך גדול שהכנו על שולחן הוועדה.
<יהורם הל: אני אגע בקטע האחרון שלו כדי לא לחזור על דברים שנאמרו ושאני מסכים להם לכל אורך הדרך.
<יהורם הל: הפתרון מתחיל בטיפול בזקן הסיעודי בקהילה, בבית, ולא בהוצאתו מהבית למוסדות.
<יהורם הל: כל הבעיות שעלו וכל הדיון מתנהל בכלל כתבה נוראית שראינו.
<יהורם הל: את הפתרון הזה אפשר לעשות אם נעסיק עובדים ברמה.
<יהורם הל: ישראלים לא רוצים לבוא לעבוד בתנאים של היום.
<יהורם הל: עובדים זרים, לפני עשר שנים, שמונה שנים, אנחנו הכנו הצעה לרפורמה בהעסקת עובדים זרים בסיעוד.
<יהורם הל: זה עבר את כל השרים שכבר לא נמצאים בין החיים.
<יהורם הל: שום דבר לא קרה.
<יהורם הל: אנחנו כותבים ואין התייחסות.
<יהורם הל: פנינו לאחרונה לשר דרעי בהצעה להקל על תהליך קבלת עובד זר, על המשפחה, על הזקן הסיעודי שהוא המעסיק.
<יהורם הל: קיבלנו תשובה ממר נקש שמפרטת את הנוהל הקיים.
<יהורם הל: פנינו לכבוד השר וכתבנו שאת הנוהל אנחנו מכירים בעל פה אבל רוצים לשנות אותו.
<יהורם הל: לא קיבלנו יותר תשובה.
איתן ברושי: מינהל האוכלוסין לא אחראי על הקשישים.
איתן ברושי: הוא אחראי על הקטנת מספר הזרים.
איתן ברושי: זה בדיוק ההבדל.
<יהורם הל: כל הנושא הזזה של עובדים זרים, מאז שנים, היה להיאבק במספר העובדים הזרים ולהקטין אותו.
<יהורם הל: אבל אם אנחנו היינו מטפלים בזקנים הסיעודיים בבית, בקהילה, מצבם היה יותר טוב והם לא היו מדרדרים למצב שהם צריכים להיכנס למוסדות.
<יהורם הל: צריך כמובן לתת הכשרה.
<יהורם הל: יש עוד בעיה שאני רוצה להדגיש אותה.
<יהורם הל: המטפלים הסיעודיים שבאים לבתים דרך הקצבת השעות, תשע שעות, שמונה שעות, 22 שעות, האנשים האלה מקבלים שניים, שלושה, ארבעה בתים, מטופלים, באותו יום, כאשר אחד בקצה הזה של העיר והשני בקצה השני של העיר.
<יהורם הל: זמן הנסיעה הוא על חשבונם.
<יהורם הל: לכן ברור שהוא ינסה במירכאות או בלי מירכאות לעשוק את המטופל שיחתום לו על שלוש שעות למרות שאחרי שעה וחצי הוא הלך, כי הוא לא רוצה לממן את זה.
<יהורם הל: כל הנושא הזה דורש לשבת בראייה כוללת וטוב שהנושאים האלה עולים היום כאן בוועדה המשותפת.
<יהורם הל: אפשר לראות את הדברים האלה בפרוטוקולים של ישיבות קודמות.
דוד אמסלם: הדובר האחרון ואחר כך חבר הכנסת אלי אלאלוף יסכם את הדיון.
יעקב כהן: רשת בתי אבות בן יהודה וארגון א.ב.א. אני לא רוצה להאריך אבל אי אפשר שלא להתייחס למילה שנאמרה אתוס של הוגנות.
יעקב כהן: אני הייתי שמח לשמוע שיש אתוס של הוגנות של המדינה.
יעקב כהן: חלק מהדברים מתחילים לעלות עכשיו עם השוטף שלושים, אבל מול בתי האבות הבקשה שלנו, התחינה שלנו, שיראו לנו איך מחשבים את התעריף כי עשרות שנים ישבנו כאן בוועדות ולא עזר, לא הצלחנו להבין, זה היה סוד כמוס איך מחושב התעריף שברגע זה בתי האבות פועלים לפיו.
יעקב כהן: זה סוד מדינה ואף אחד לא יודע אותו.
יעקב כהן: הייתה כאן אמירה לגבי עשרות אחוזים בהם מתוקצב המטפל, אני חפרתי – אני מתנצל שזה היה תוך כדי – באינטרנט לגבי התעריף החדש שהוצע.
יעקב כהן: עלות מעביד למטפל שווה 7,673 שקלים.
יעקב כהן: זה סכום עלות מעביד עם כל הזכויות הסוציאליות שנפלא שהעלו אותן כמו יותר ימי חופשה, יותר פנסיה וכולי.
יעקב כהן: הכול מעולה.
יעקב כהן: צריך לקחת מקדם של לפחות 1.5.
יעקב כהן: זה מביא לכ-5,200 שקלים ברוטו לעבודה של 186 שעות.
יעקב כהן: צריך לקחת בחשבון, עם שבתות וכולי.
יעקב כהן: זה השכר המוצע והוא בערך מתאים לפחות מעשרה אחוזים משכר המינימום שאני אומר לך שבתי אבות והעמותה וכולם נותנים אותה.
יעקב כהן: המדינה העלתה את שכר המינימום.
יעקב כהן: יושבים לידי נציגים של משרד הרווחה ואני אומר שמשרד הרווחה העלה באותו חודש את התעריף.
יעקב כהן: משרד הבריאות לא העלה את התעריף של שכר המינימום שהמדינה חוקקה ואנחנו הראשונים ששמחים לתת למטפלים ולהעלות את השכר הכולל.
יעקב כהן: זה העלה בשרשרת לכולם.
יעקב כהן: נפלא.
יעקב כהן: אבל מאיפה אנחנו אמורים לממן את זה?
יעקב כהן: אני חושב שזה הדבר שכאשר מדברים ואומרים אתוס של הוגנות, שלמדינה יתחיל להיות אתוס של הוגנות ושהדברים יהיו שקופים.
יעקב כהן: זה מה שאנחנו מבקשים.
יעקב כהן: אני ממש לא יודע איך להודות לוועדה ולדוד אמסלם שמועיל בטובו לשמוע את הצעקה מבתי האבות יחד עם חבר הכנסת אלי אלאלוף.
יעקב כהן: אני מבקש מכם להמשיך לעקוב ואולי בצורה כזו נוכל במקום דיונים, להיות צוות ביחד ולקדם את הנושא לטובת הדיירים שלנו.
דוד אמסלם: אחרונת הדוברים.
<אמאני קעדאן: אני רכזת השמה בפרויקט נשים בעבודה בארגון העובדים מען.
<אמאני קעדאן: אנחנו לא מסכימים עם האמירה שהישראלים לא רוצים לעבוד בתחום הזה אלא שפשוט התחום הזה, אם משפרים את התנאים, משפרים את השכר, כן יש קבוצות שמוכנות לעבוד בו.
<אמאני קעדאן: בפרויקט שלנו יש לנו מאגר שיש בו אלפי נשים ערביות שרוצות לעבוד.
<אמאני קעדאן: בישובים הערביים יש הרבה עבודות שנשים מקבלות 10 או 15 שקלים לשעה ועבורן לקבל 27 שקלים לשעה, 28 שקלים לשעה, זאת עבודה שהיא ממש טובה מבחינתן.
<אמאני קעדאן: במקום להשקיע משאבים וכסף ומאמץ על יבוא עובדים זרים, להשקיע את הכסף הזה בהכשרה לנשים ערביות שכן מוכנות לעבוד בתחום הזה.
<אמאני קעדאן: כך מצמצמים עוני ואבטלה במגזר הערבי, מה שמהווה נטל על תקציב המדינה.
דוד אמסלם: דרך אגב, אמרת דברים חשובים מאוד.
דוד אמסלם: תבחנו אותם ברמה אופרטיבית.
דוד אמסלם: תוכלו לפתור לנו עוד בעיות בלי קשר לזה.
דוד אמסלם: רבותיי, אני מודה לכולם.
דוד אמסלם: אני מבקש מחבר הכנסת, יושב ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף לסכם את הדיון.
אלי אלאלוף: תודה ידידי.
אלי אלאלוף: ראשית, תודה משותפת.
אלי אלאלוף: כל מה שאני אומר, זה על דעת יושב ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה, ידידי דוד אמסלם.
אלי אלאלוף: אנחנו נעשה אחת לשלושה חודשים ישיבת מעקב.
אלי אלאלוף: זאת אומרת, מיד אחרי הפגרה נקיים ישיבת מעקב.
אלי אלאלוף: ישיבות מעקב יהיו על מנת לקבל מכם דיווח על מה שנעשה ומה שלא נעשה.
אלי אלאלוף: אני רוצה להעיר הערה כללית.
אלי אלאלוף: חברים, אנחנו לא מדברים על אנשים בעתיד אלא על אנשים שהיום סובלים מחוסר טיפול.
אלי אלאלוף: לכן זה דורש מאתנו, מכולנו, מכולכם, אלה שמגיעים לקשישים ולסיעודיים, לטפל היום ולא מחר.
אלי אלאלוף: לשפר היום ולא מחר.
אלי אלאלוף: אדון כהן, אני חייב להעיר לך הערה.
אלי אלאלוף: אתה חייב לקחת בצורה מאוד קשה את חוסר הפיקוח שהיה על מקומות הסיעוד בארץ.
אלי אלאלוף: קח את זה מאוד קשה כי האחריות הישירה על רמת השירות היא עליך.
אלי אלאלוף: על מי שלא שלחת לבקר את הבתים האלה.
אלי אלאלוף: על מי שלא דיווח נכון.
אלי אלאלוף: על מי שזייף בדוחות שלו.
אלי אלאלוף: על מי שלא תיקן מיידית את העיוותים שהוא ראה.
אלי אלאלוף: על זה שלא חזר באותו יום לבדוק מה קורה באותו בית.
אלי אלאלוף: לא תמיד הבתים הנוצצים הם הטובים ביותר.
אלי אלאלוף: לצערנו, מי מאתנו לא מגיע לבתי אבות סיעודיים כאלה?
אלי אלאלוף: אנחנו חייבים לעשות את זה באהבה וברגש.
אלי אלאלוף: לכן עליך לקבל יותר ויותר אחריות, יותר ויותר יוזמות, יותר ויותר שיטות כדי לפקח טוב יותר על המערכת.
אלי אלאלוף: המערכת הייתה מוזנחת מבחינת הפיקוח עליה.
אלי אלאלוף: את זה שמענו בדיונים.
אלי אלאלוף: נאמר שאין מספיק עובדים, אין מספיק שעות, אין מספיק וכולי.
אלי אלאלוף: לכן אני מרשה לעצמי לפנות אליך באופן אישי ומבקש לקחת את זה מאוד מאוד ברצינות, את הפיקוח על הבתים הסיעודיים.
אלי אלאלוף: דבר שני.
אלי אלאלוף: אני מבקש מרשות האוכלוסין לשבת ולבדוק את מה שהתחלת לענות לי בצורה לא מושלמת, לנצל את כוח האדם הקיים היום במערכת כי עד שיגיעו 2,400 עובדים – למרות שאני מאמין שהמספר הוא גדול יותר – יעבור זמן רב ואני חוזר ואומר שאנחנו זקוקים לכוח אדם מחר, שבחלקו נמצא כאן ואתם, משרד הבריאות, תיכנסו להכשרתו.
אלי אלאלוף: הם כאן.
אלי אלאלוף: גם יהיו פחות בעיות אתם, הם ירגישו חלק בעשייה ויתקנו מיידית את המצב.
אלי אלאלוף: היה לנו אתמול דיון עליהם.
אלי אלאלוף: חברים, הם לא משלמים את המינימום שנדרש על ידי משרד הבריאות על הביטוח הבריאותי של הילדים שלהם כי אין להם 120 שקלים לחודש.
אלי אלאלוף: תאמין לי שהם ירוצו לקבל הכשרה.
אלי אלאלוף: כשיקבלו את ההכשרה, יהיה לכם אולי יותר קל להיפרד מהם ולהחזיר אותם לארצות מוצאם.
אלי אלאלוף: תעשו את זה.
אלי אלאלוף: יותר טוב מאשר יישארו כמו שהם היום בתחנות בדרום תל אביב, בתחנה המרכזית, והבושה היא על כולנו שבתוכנו גרים אנשים מושפלים במצב מאוד לא נעים.
אלי אלאלוף: אחים ואחיות מוסמכות.
אלי אלאלוף: אי אפשר לקפוץ מתקן של 24 אחיות לתקן של שישים אחוזים כוח אדם באחיות.
אלי אלאלוף: תעשו את זה במדורג.
אלי אלאלוף: אתם מדברים.
אלי אלאלוף: לפחות אתם מדברים ולא תמיד כולם.
אלי אלאלוף: באמת שושי, את שינית את הסגנון ובמיוחד את התוכן בתחום זה.
אלי אלאלוף: תשמעו לאנשים שאמרו לכם.
אלי אלאלוף: אותו דבר לגבי האחיות המעשיות.
אלי אלאלוף: חברים, תראו איזה הודעה מדהימה.
אלי אלאלוף: תודה לך.
אלי אלאלוף: באמת, אחד המשפטים ואמר את זה גם דודי לפני.
אלי אלאלוף: זה נפלא.
אלי אלאלוף: אנחנו לא באים בטענות.
אלי אלאלוף: בדוח העוני נאמר שאם לא יצאו נשים ערביות לעבוד, תמיד יהיו עניות.
אלי אלאלוף: אף אחד לא מאוהב בעוני ובהזנחה.
אלי אלאלוף: תתלבשו על זה.
אלי אלאלוף: שבו היום, לא מחר.
אלי אלאלוף: היום.
אלי אלאלוף: תפתחו קורסים.
אלי אלאלוף: אם צריך בערבית, תפתחו קורסים בערבית כי גם האוכלוסייה הערבית זקוקה לסיעוד.
אלי אלאלוף: עכשיו יש כמה בתי אבות בגלל התרבות הנפלאה שלהם.
אלי אלאלוף: אני הייתי עושה הכול כדי שמשפחתי לא תשלח מישהו לבית סיעודי.
אלי אלאלוף: שבו אתם.
אלי אלאלוף: הקצב לא יכול להיות אחד לשנה או אחת לשנתיים.
אלי אלאלוף: הקצב צריך להיות הרבה יותר מהיר.
אלי אלאלוף: אני חוזר ואומר שהמנטרה שלנו צריכה להיות היום לשפר את השירות.
אלי אלאלוף: אני באופן אישי, על פי תיאום מראש עם דודי, אקח את הנושא הזה של התעריף בסיעוד.
אלי אלאלוף: אני אשב עם אנשי האוצר ועם אנשי הבריאות, עם הוועדה או הצוות הקיים לנושא הזה.
אלי אלאלוף: אני מתחייב להביא דיווח, ואני מקווה גם תוצאות, בישיבה הבאה שתתקיים תוך שלושה חודשים.
אלי אלאלוף: כפי שאמרתי, את המעקב אחרי הנושא הסיעודי במוסדות – אני לא מדבר על נושא הסיעוד הפרטי הביתי – נמשיך כוועדה משותפת ללא מגבלת זמן.
אלי אלאלוף: אנחנו נרצה לקבל תוצאות.
אלי אלאלוף: אני שוב חוזר ואומר שהמצב הוא חמור היום, והוא לא יכול להימשך.
אלי אלאלוף: בסוף באמת, כפי שהציע דודי אמסלם למנכ"ל משרד הבריאות, תכינו החלטת ממשלה.
אלי אלאלוף: משרד הבריאות יעביר ואני באופן אישי אעביר אותה.
אלי אלאלוף: אנחנו מבקשים שתכינו החלטת ממשלה בחודש הקרוב ותעבירו להתייעצות ולעיון של שני יושבי ראש הוועדות כדי שנגיש אותה בצורה הכי טובה.
אלי אלאלוף: העדיפות היא ברורה.
אלי אלאלוף: אנחנו רוצים שבתחום הסיעוד יהיו אנשים שהם תושבי ישראל ועוד יותר טוב, שיהיו אזרחי ישראל.
אלי אלאלוף: ולא, ננצל את כוח האדם העומד היום ונטפל בעניין.
דוד אמסלם: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה בנושא הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון מס' 109), התשע"ו-2016 (מ/1074), הכנה לקריאה שנייה ושלישית.
דוד אמסלם: זה הדיון האחרון שלנו היום.
דוד אמסלם: מי שיש לו הסתייגויות יגיש אותן.
דוד אמסלם: כתבנו את רוב ההסתייגויות תוך כדי תנועה, ומי שיש לו עוד הסתייגות, גם אחורה, שיגיד אותה עכשיו, אנחנו נרשום את זה עד שנסיים היום.
דוד אמסלם: ביום שני, בעזרת השם, נערוך הצבעות על ההסתייגויות ועל הצעת החוק עצמה.
אוסאמה סעדי: אני מבקש הערה לסדר.
אוסאמה סעדי: במשך כל הישיבות היינו עוברים סעיף-סעיף, לפעמים הייתם אומרים שאנחנו נחזור ונעדכן סעיפים.
<תומר רוזנר: זה מה שאנחנו עושים היום.
אוסאמה סעדי: אני מבקש שישלחו לנו את הנוסח המעודכן של כל הצעת החוק.
אוסאמה סעדי: אנחנו רוצים להגיש הסתייגויות בכתב ולנמק אותן.
אוסאמה סעדי: מה שעשינו במשך כל הישיבות האלה, שהערנו פה והערנו שם, לפעמים לא הייתי בחלק מן הישיבות כך שלא יכולתי להגיש הסתייגויות על אותם סעיפים.
עבדאללה אבו מערוף: וגם הסתייגויות בעקבות דברים שהוחלטו בוועדה.
אוסאמה סעדי: על הנוסח הסופי.
אוסאמה סעדי: כך מקובל.
אוסאמה סעדי: תשלחו לנו את הנוסח.
אוסאמה סעדי: אם אתה רוצה לעשות את זה ביום שני אז תשלחו לנו היום, נגיש הסתייגויות עד יום ראשון, בבקשה, אבל אי אפשר ככה.
אוסאמה סעדי: אני למשל לא הייתי בכל הישיבות, לצערי, כי הייתי צריך להיות במקומות אחרים, אז לא יכולתי להגיש את כל ההסתייגויות שלי.
אוסאמה סעדי: נכון שעבדאללה אבו מערוף היה כאן כל הזמן.
דוד אמסלם: קודם כול, אם יש לך הסתייגויות בכתב נשמח לקבל אותן.
אוסאמה סעדי: אבל איפה הנוסח?
דוד אמסלם: אני מדבר על הנוסח שהיה מונח בפני הוועדה.
דוד אמסלם: כתוצאה מכך שאתם הערתם הערות ושמענו אותן, חלק רשמנו כהסתייגויות.
דוד אמסלם: הפרוצדורה הייתה פשוטה.
דוד אמסלם: בגדול, אתה מעיר את ההערות, את ההסתייגויות.
דוד אמסלם: הרי לכאורה מה הן ההערות שלך?
דוד אמסלם: הן ההסתייגויות שאתה רוצה לומר.
דוד אמסלם: אם אני מקבל אותן – מצוין; אם לא – הן נרשמות כהסתייגות.
אוסאמה סעדי: אני לא יודע מה התקבל ומה לא התקבל, מה תוקן ומה לא תוקן.
אוסאמה סעדי: אנחנו מבקשים, אדוני היושב-ראש, על מנת לקצר בזמן, כדי שלא תגיד שלקחתי לוועדה את הזמן, תנו לנו את הנוסח המעודכן היום או מחר ונגיש את ההסתייגויות על כל הצעת החוק בשם הרשימה שלנו.
אוסאמה סעדי: לפני ההצבעות צריך לדון בהסתייגויות, צריך לנמק את ההסתייגויות.
אוסאמה סעדי: זה הנוהל.
דוד אמסלם: כאשר דנו בסעיפים אמרת מה ההסתייגויות שלך ונימקת וכתבנו את ההסתייגויות.
עבדאללה אבו מערוף: לא היה נוסח סופי.
דוד אמסלם: את זה הבנתי, שלא הוגש נוסח סופי.
דוד אמסלם: עכשיו אני עובר הלאה.
דוד אמסלם: לגבי ההסתייגויות, אתה כבר הסתייגת וכתבנו.
דוד אמסלם: אם תרצה להביא אותן באופן מרוכז בכתב – מצוין.
אוסאמה סעדי: אני ארכז את ההסתייגויות ואנמק.
אוסאמה סעדי: אחרי שנקבל את הנוסח המעודכן יכול להיות שחלק מן ההסתייגויות שהגשתי יוכלו להימחק.
דוד אמסלם: כל פעם כאשר פתחנו את הדיון הערת את ההערות שלך לגבי הסעיפים.
דוד אמסלם: הייתי עוצר ושואל מה ההערות, היית אומר: בסעיף זה – זו ההערה שלי, בסעיף זה – זו ההערה שלי.
דוד אמסלם: אמרתי: חבר'ה, תרשמו את זה כהסתייגות.
דוד אמסלם: היכן שחשבתי שהטענה נכונה ביקשתי שירשמו את זה לדיון.
דוד אמסלם: כך התנהלנו ב-3 השבועות האחרונים.
אוסאמה סעדי: אבל בחלק מן הישיבות אני אישית לא הייתי ולא יכולתי להגיד הערות.
דוד אמסלם: אתה יכול תמיד להעיר את ההערות שאתה רוצה על הנוסח הקיים.
אוסאמה סעדי: על הנוסח האחרון שיש.
אוסאמה סעדי: בדיוק זה מה שאני מבקש.
<תומר רוזנר: בוקר טוב, אדוני היושב-ראש, אסביר את התהליך שעברנו במהלך הדיונים ומה הולך להתבצע.
<תומר רוזנר: הונחה בפנינו הצעת חוק ממשלתית בנוסח הכחול.
<תומר רוזנר: במסגרת הדיונים הוצגו שינויים כאלה ואחרים בנוסח הכחול וגם נשמעו הערות.
עבדאללה אבו מערוף: אתה בטוח שזה הצעת חוק ממשלתית?
דוד אמסלם: זו הצעת חוק ממשלתית, בוודאי.
עבדאללה אבו מערוף: תומר רוזנר מבין אותי, זו גם דעה שלו, שזו לא הצעת חוק ממשלתית.
עבדאללה אבו מערוף: אז תגידו: הצעת חוק ממשלתית בשיתוף עם עמותת "רגבים", כך צריך להגיד.
דוד אמסלם: עבדאללה אבו מערוף, אתה מפריע לי בדיון.
עבדאללה אבו מערוף: לא אפריע יותר.
<תומר רוזנר: במהלך הדיונים נשמעו הערות שונות כאלה ואחרות.
<תומר רוזנר: במסגרת הסיכומים של יושב-ראש הוועדה חלק מן הנושאים נשארו פתוחים וחלק מן הנושאים סוכמו.
<תומר רוזנר: הנוסח שמונח בפניכם היום הוא למעשה נוסח סופי.
אוסאמה סעדי: סופי ביניכם.
אוסאמה סעדי: סיכמתם ביניכם.
אוסאמה סעדי: אנחנו לא היינו חלק מן הדיונים האלה.
<תומר רוזנר: וייעוץ לוועדה.
דוד אמסלם: אני חוזר על הפרוצדורה.
דוד אמסלם: כאשר התחלנו את הדיונים, בכל דיון קראתי כמה סעיפים, שמענו את ההערות וסיכמנו.
אוסאמה סעדי: אני רוצה להבין מה זה "סיכמנו".
דוד אמסלם: אסביר הכול.
דוד אמסלם: אתה לא יכול לעצור אותי בכל שני משפטים.
דוד אמסלם: בסוף אם לא תבין, אחזור.
דוד אמסלם: אתה הערת מספר הערות.
דוד אמסלם: מה שלא קיבלתי, אמרתי: חבר'ה, נא לרשום את ההסתייגות של אוסאמה סעדי.
דוד אמסלם: גם נימקת אותה.
דוד אמסלם: מה שקיבלתי, אמרתי להם: חבר'ה, תרשמו, אני רוצה לדון בעניין כי אוסאמה סעדי אמר הערה טובה, אני מסכים אתו, אני רוצה לדון אתכם על זה.
דוד אמסלם: חילקתי את זה: מה לדיון ומה להסתייגות.
דוד אמסלם: לגבי החלקים שהיו לדיון בסוף נפגשתי איתם.
דוד אמסלם: הרי מעבר לדיונים בוועדה אני יושב איתם עוד שעות על גבי שעות לדון על ההערות שלכם.
אוסאמה סעדי: את זה אני יודע.
דוד אמסלם: נפגשנו ואני הצגתי את העמדה שלנו.
דוד אמסלם: הם קיבלו פה ושם, חלק קיבלו וחלק לא קיבלו.
דוד אמסלם: בסוף עשינו פשרה וסיכמנו.
דוד אמסלם: שלשום ישבנו כאן עד 9 בערב כמעט ואתמול עד 12 בלילה.
דוד אמסלם: הם הניחו עכשיו את הנוסח הבא.
דוד אמסלם: הערות שאני סיכמתי איתם, שהתפשרנו והם קיבלו את העמדה שלנו, כבר הטמענו אותן בנוסח הנוכחי.
דוד אמסלם: הנוסח הזה דינמי ומשתנה כל הזמן.
דוד אמסלם: הערות שאני לא קיבלתי רשומות כהסתייגות.
<תומר רוזנר: יירשמו כהסתייגויות.
<תומר רוזנר: הן נרשמו כהסתייגויות אך לא מופיעות כרגע בנוסח.
דוד אמסלם: לכן עכשיו הדיון יהיה גם על ההערות עצמן.
דוד אמסלם: בנוסח החדש מופיעות ההערות שכבר הטמענו, ואם גם עליהן יש הסתייגות אז עכשיו יהיה הדיון.
דוד אמסלם: גמרנו להקריא.
דוד אמסלם: דרך אגב, גמרנו לדון כמעט על כל הצעת החוק.
עבדאללה אבו מערוף: את התחולה לא גמרנו.
אוסאמה סעדי: חשובים התחולה והביטחון, אבל הביטחון לא מעניין.
דוד אמסלם: יש כמה דברים קטנים שלא דיברנו עליהם, שעכשיו נמשיך את ההקראה, נסיים עם זה ואז נחזור להערות.
דוד אמסלם: זה מה שעשינו.
אוסאמה סעדי: זה הנוסח של כל הצעת הסעיפים אחרי הדיונים?
אוסאמה סעדי: מה שהתקבל מההערות שלנו הוטמע?
דוד אמסלם: אכן, ומה שלא התקבל נרשם כהסתייגות.
עבדאללה אבו מערוף: אנחנו מנסים לראות את הסעיפים שעדיין לא הסתיים הדיון בהם.
דוד אמסלם: אין היום הצבעה.
<תומר רוזנר: הנוסח שמונח בפניכם כרגע הוא נוסח סופי, שהוא בעצם הצעת הוועדה לגבי הצעת החוק, למעט בשני דברים שנשארו עדיין פתוחים וצריך לדון בהם: נושא מערכת הביטחון ונושא התחולה, שלגביהם עוד לא התקיים הדיון בוועדה.
אוסאמה סעדי: זה יהיה במעמד צד אחד?
אוסאמה סעדי: אנחנו נשתתף בדיונים האלה על מערכת הביטחון?
<תומר רוזנר: לגבי אותם עניינים שכבר נדונו, היום נראה את השינויים שנעשו ונעבור ממש סעיף-סעיף, נקודה-נקודה מה השינויים שיש בהם.
<תומר רוזנר: אתם תראו אותם, הם מסומנים בכחול בנוסח שלפניכם.
<תומר רוזנר: אני מקווה שקיבלתם את הנוסח באופן תקין, שבו מופיעים בסימון כל השינויים.
<תומר רוזנר: אנחנו נעבור עליהם עכשיו אחד-אחד, על כל שינוי ושינוי, וגם לגביהם אפשר להגיש הסתייגויות.
<תומר רוזנר: כפי שאני מבין מיושב-ראש הוועדה, היום המועד האחרון להגשת הסתייגויות.
אוסאמה סעדי: היום?
אוסאמה סעדי: מה פתאום היום?
אוסאמה סעדי: עכשיו קיבלנו את הנוסח.
אוסאמה סעדי: אתה רוצה שנגיש הסתייגויות היום?
<תומר רוזנר: זה בעקבות הדיונים שהיו.
<תומר רוזנר: זה הנוסחים שהיו עם השינויים שהוחלט עליהם.
דוד אמסלם: כנראה לא הבנת אותי.
דוד אמסלם: הנוסח שהיה ועליו עברת והגשת את ההערות וההסתייגויות שלך, כבר עברת עליו.
דוד אמסלם: בעקבות ההערות שלך שינינו חלק מן הסעיפים.
אוסאמה סעדי: חלק גדול לא השתנה.
<תומר רוזנר: אבל כבר הגשת את ההסתייגויות.
אוסאמה סעדי: לא הגשתי את ההסתייגויות.
אוסאמה סעדי: זה היה דיון.
אוסאמה סעדי: זה לא החוק הראשון שאנחנו מחוקקים וגם לא החוק האחרון.
זאב בנימין בגין: חלק מן ההערות מתקבלות על-ידי רוב וחלק לא.
אוסאמה סעדי: אם זה הצבעות אני מקבל את זה.
אוסאמה סעדי: אני מדבר על ההליך.
דוד אמסלם: כאשר הערת את ההערות שלך, אלה שחשבתי שיש בהן טעם לדיון אמרתי להם שירשמו לדיון; אלה שלא, אמרתי להם שירשמו את ההסתייגות של אוסאמה סעדי בנושא הזה והזה, והם רשמו.
עבדאללה אבו מערוף: אנחנו רוצים גם לראות את הנוסח של ההערות שנתקבלו.
דוד אמסלם: מה שקיבלנו לדיון – קיבלנו; מה שלא – נרשם כהסתייגות.
דוד אמסלם: עברנו על זה, הרי כל אחד העיר את הערותיו.
אוסאמה סעדי: אגיד לך למה, כי בהסתייגויות יש גם טענות חלופיות.
אוסאמה סעדי: אני מגיש הסתייגות אחת ואז אני אומר:
אוסאמה סעדי: אם לא תתקבל ההסתייגות אז אני מגיש הסתייגות חלופית.
אוסאמה סעדי: בדיון אני לא אומר את כל ההסתייגויות, אני לא מציג את ההסתייגויות החלופיות, כי זה דיון.
אוסאמה סעדי: תנו לנו נוסח אחרון ואז אשב ואכתוב את כל ההסתייגויות, גם החלופיות, ואז יצביעו.
דוד אמסלם: היום עד סוף הדיון תוכל להגיש את ההסתייגויות.
אוסאמה סעדי: איך אפשר לכתוב במהלך הדיון?
יוסף ג'בארין: המסמך הזה הוא של עשרות עמודים.
דוד אמסלם: לא המצאנו את המסמך עכשיו.
דוד אמסלם: נתקדם עכשיו.
דוד אמסלם: הרי אתה חוזר על הדברים.
דוד אמסלם: זה בדיוק מה שמעצבן אותי.
אוסאמה סעדי: יש לנו בקשה, שאנחנו נגיש הסתייגויות בכתב עד יום ראשון בשעה 10 בבוקר.
דוד אמסלם: אני מביא את זה להצבעה ביום שני.
דוד אמסלם: יש מניעה לכך שהם יגישו את ההסתייגויות עד יום ראשון?
<תומר רוזנר: הדיונים שכבר נעשו – נעשו, אבל ההחלטה היא שלך.
אוסאמה סעדי: אני לא יודע מה נרשם ומה לא נרשם.
אוסאמה סעדי: עם כל הכבוד, תומר רוזנר, אני רוצה לנסח את זה בנוסח שלי, במילים שלי, לא במילים שכתבת או לא כתבת.
אוסאמה סעדי: אני לא יודע מה כתבת.
דוד אמסלם: עד יום ראשון בבוקר בשעה 10:00 תגישו את ההסתייגויות שלכם להצעת החוק.
יוסף ג'בארין: למה לא עד סוף יום ראשון?
יוסף ג'בארין: אתה ממשיך עם זה?
זאב בנימין בגין: ההצבעה ביום שני.
דוד אמסלם: יוסף ג'בארין, אני קורא לך לסדר פעם ראשונה, גם על ההערה שלך.
יוסף ג'בארין: אבל הם צריכים לעבד את זה.
יוסף ג'בארין: התחלת עוד פעם עם העוצמה שלך?
זאב בנימין בגין: חברים, בחייכם, אתם יודעים איך עושים את זה.
דוד אמסלם: הלשכה המשפטית של הוועדה גם צריכה לעבור על החומר.
דוד אמסלם: לי אין אידיאולוגיה בעניין הזה.
דוד אמסלם: מבחינתי יהיו הצבעות ביום שני.
דוד אמסלם: אני שואל את היועץ המשפטי של הוועדה, הוא הרי לא יישאר בגללכם עד שעה מאוחרת.
דוד אמסלם: יכולתם להגיש את ההסתייגויות עד עכשיו, הרי אתה יודע את זה.
אוסאמה סעדי: הוא נשאר עד 12 בלילה אתמול לא בגללכם.
דוד אמסלם: הרי במשך רוב הדיונים על הצעת החוק ישבנו כאן
דוד אמסלם: כבר שלושה שבועות מבוקר ועד לילה.
דוד אמסלם: קראת את הצעת החוק 7 פעמים.
דוד אמסלם: אמרת את ההסתייגויות שלך ורשמנו אותן.
דוד אמסלם: לא הייתה כמעט הצעת חוק כזאת שדנו בה כך.
דוד אמסלם: עכשיו אתה עושה פרינציפ על פרינציפ.
אוסאמה סעדי: זה לא פרינציפ, זה זכותי ואני רוצה לנצל אותה.
דוד אמסלם: שמרתי את זכותך ואני מחליט מה יהיה עם הזכות שלך ובאיזו שעה.
דוד אמסלם: אחרי זה תרוץ ותתלונן בפני מי שאתה רוצה.
דוד אמסלם: אתה ביקשת להגיש את ההסתייגויות בבוקר יום ראשון, אמרתי: בסדר.
דוד אמסלם: אני צריך לתת לתומר רוזנר זמן עבודה.
דוד אמסלם: הרי אם זה לא היה דורש ממנו זמן עבודה – מצדי שזה יהיה עד 10 דקות לפני ההצבעה.
דוד אמסלם: אומר היועץ המשפטי של הוועדה: אני צריך לפחות כמה שעות טובות כדי לעבור על החומר.
יוסף ג'בארין: כאילו שתסכימו למשהו.
דוד אמסלם: יש לכם טקטיקה לבזבז את זמן הדיונים כל הזמן.
דוד אמסלם: אני מאפשר לכם להגיש את ההסתייגויות להצעת החוק הזאת עד שעה 10 ביום ראשון.
אוסאמה סעדי: עוד בקשה, אפשר לקבל את הנוסח האחרון בוורד למייל כדי שנוכל לעבוד עליו ולהגיש את ההסתייגויות?
<תומר רוזנר: זאת בקשה שיש לצדה בקשה שלנו, שאתם תגישו את זה בנוסח של הסתייגויות, בתוך הטבלאות הרגילות של ההסתייגויות.
<תומר רוזנר: אנחנו עושים הסכם.
דוד אמסלם: אם אתה מקבל את הנוסח בוורד אז גם תגיש את זה בוורד, בתבניות הרגילות.
<תומר רוזנר: שיהיה ברור שאם לא יוגש בתבניות אז אנחנו לא נקבל.
<תומר רוזנר: אם אתה רוצה את זה בוורד – אין לי בעיה.
יוסף ג'בארין: נגיש גם וגם.
דוד אמסלם: תקבל את זה בוורד ותגיש כפי שצריך.
דוד אמסלם: מי שרוצה הקראה מודרכת – תעשו את זה בחוץ.
דוד אמסלם: אי אפשר כך, אני מאבד את הסבלנות שלי, זה לא הגיוני.
דוד אמסלם: אני לא מסכים שזה יהיה כך.
דוד אמסלם: אוציא את כולכם, מי שידבר ייצא החוצה.
<תומר רוזנר: סיימנו את הדיונים בהצעת החוק למעט שני נושאים שעליהם דילגנו בדיונים הקודמים.
<תומר רוזנר: שמענו את ההערות ובעקבות אותן הערות שנשמעו במהלך דיוני הוועדה התקיים שיח מעמיק בין צוות הוועדה ויושב-ראש הוועדה לבין נציגי הממשלה.
<תומר רוזנר: הגענו לסיכומים בכל הנושאים.