GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוד אמסלם: מה זה תחת כיפת השמיים?
דוד אמסלם: אתה מתכוון שאני מרים את הראש, רואה כוכבים?
<משה ברקוביץ: זה הלא האירוע היחידי - - -
דוד אמסלם: לא הבנתי, מה זה תחת כיפת השמיים?
<משה ברקוביץ: יש אירועים מסוגים שונים.
<משה ברקוביץ: יש חוק רישוי עסקים, שהוא כולל סוגים מסוימים של אירועים, והוא נותן לנו סמכויות באמת לבקש רישיונות ולעשות כל מיני דברים.
<משה ברקוביץ: האירוע הזה, ככל שאנחנו יודעים משפטית, לא חוסה תחת חוק זה בכללותו.
<משה ברקוביץ: אנחנו כבר שנים כן מבקשים, הייתה כבר פעם החלטה כן ליצור מעין מנהל אירוע, שאחרי כמה שנים פשוט לא צלח, כי אותו משרד לא הקים את מה שהיה צריך להקים, ואנחנו נמצאים בחוסר.
<משה ברקוביץ: ואם הקריאה באמת מהוועדה תהיה שהחל מהיום לטעמנו במירון אפשר לקבוע שזה אירוע תחת כיפת השמיים, ושיהיה מפיק ושניתן לו תנאים, אנחנו הראשונים שנשמח.
דוד אמסלם: משה, קודם כול, אני רוצה להגיד לך, עזוב את הקריאה, זה בסיכום שלי, אבל אני חושב שזה אירוע שהמשטרה צריכה להגדיר אותו.
דוד אמסלם: משטרת ישראל, לפי תפיסתי, חלק מתפקידה זה שמירת הסדר הציבורי.
דוד אמסלם: בעקבות זאת היא גם מחליטה על התנאים.
דוד אמסלם: אתה יודע, אם אנחנו רוצים לעשות חופה בארמון הנציב, ובאים מעל 200 איש, כבר יש לכם דרישות.
דוד אמסלם: ובצדק.
<משה ברקוביץ: גם פה יש.
דוד אמסלם: רק שנייה, בצדק.
דוד אמסלם: יש גם מנהל.
דוד אמסלם: עכשיו, אמרתי: אירוע מהסוג הזה, אתם מכתיבים את הקצב.
דוד אמסלם: אתם לא "ליינרים", אתה לא שופט קו.
דוד אמסלם: אדוני, אם תגדיר: אם אין כזה דבר, אין אירוע, אתה תראה שיהיה, כי האירוע יהיה.
דוד אמסלם: אז תבין איך זה עובד.
דוד אמסלם: המשטרה זה לא גוף מייעץ בהיבט של ביטחון שלום הציבור.
דוד אמסלם: דרך אגב, 400,000 איש.
דוד אמסלם: אם אני מנקה כל מיני, זה כמעט 10% מהאוכלוסייה היהודית במדינת ישראל, מתרכזים לכמה שעות במקום אחד קטן וצפוף.
דוד אמסלם: נראה לך אתם "ליינרים"?
דוד אמסלם: אתם אומרים: תשמע, מה נעשה, אין לנו פה מנהל.
דוד אמסלם: אז נעשה את המקסימום.
<משה ברקוביץ: זה ממש לא המסר.
דוד אמסלם: רק 5,500 שוטרים אתה מביא למקום הזה.
דוד אמסלם: רק בשבילם צריך עוד יועץ בטיחות.
<משה ברקוביץ: בתום האירוע הקודם, משטרת ישראל העבירה למקומות הקדושים, שהם הגוף שמתכלל את האירוע, את כל התנאים ואת כל הדרישות לאירוע הבא.
<משה ברקוביץ: המקומות הקדושים באמת כימתו את הכסף, ופנו והביאו תקציב, והאירוע כולו עומד בכל דרישות משטרת ישראל, עד הפרט האחרון שהמשטרה קבעה, והיא כן מובילה את זה.
<משה ברקוביץ: השאלה בסוף של אדוני, האם באמת אנחנו יכולים להגדיר את זה כאירוע זה תחת כיפת השמיים, וככזה לקבוע מישהו - - -
דוד אמסלם: מה זה ההגדרה שלך, משה - - -
<שבתאי גרברצ'יק: - - -
דוד אמסלם: עזוב, רק שנייה, הוא לא צריך יועץ תקשורת.
<שבתאי גרברצ'יק: יועץ תוכן.
דוד אמסלם: אני שואל שאלה: מה ההגדרה המשפטית של אירוע תחת כיפת השמיים?
דוד אמסלם: איך אתם מגדירים?
דוד אמסלם: מבחינתי, אם אני מבין עברית והסיפור הוא בעברית, תחת כיפת השמיים, הכוונה שאני מרים את הראש ואני רואה כוכבים.
דוד אמסלם: זה לא במבנה סגור, זה לא באולם.
דוד אמסלם: זה בהגדרה שלי תחת כיפת השמיים.
<משה ברקוביץ: אגיד לאדוני, ואם יורשה לי, אסביר לו גם.
<משה ברקוביץ: אם בן אדם מבקש לקיים מחאה של 200 איש, זה גם לא אירוע תחת כיפת השמיים, וזה גם אותם 500 איש תחת כיפת השמיים.
<משה ברקוביץ: ואירוע מחאה בכלל חוסה תחת חוק אחר לגמרי.
<משה ברקוביץ: כל דבר יונק את התוכן שלו.
<משה ברקוביץ: גם אירוע בכותל לדוגמה זה לא אירוע תחת כיפת השמיים.
<משה ברקוביץ: גם אירועים בכל מיני מקומות אחרים - - -
דוד אמסלם: אבל בכותל יש כתובת ויש מישהו שמארגן את זה.
<משה ברקוביץ: גם אצלנו יש כתובת.
דוד אמסלם: לכן אני שואל את השאלה שוב: אתה לא חושב שאירוע מהסוג הזה – עובדה שאתם בקטע הנקודתי כן מבקשים רישיון, לבמה אתה מבקש רישיון, תראה את האבסורד.
דוד אמסלם: כי לבמה יש תקנים.
דוד אמסלם: ואתה אומר: אם תיפול הבמה, מה יהיה?
דוד אמסלם: אנחנו צריכים מהנדס, קונסטרוקטור, עובדים בפק"לים.
דוד אמסלם: אבל 400,000 איש שבאים למקום אחד – זה לא צריך.
דוד אמסלם: אבל מה, 20 חבר'ה יעלו על במה, ואם תיפול הבמה, זה באמת מסוכן מאוד.
מנחם אליעזר מוזס: ולא יהיה לך את מי להאשים.
דוד אמסלם: עכשיו, לכן אני חוזר על עצמי, אבל הבנתי שאין לכם תשובה, וכאן אני רוצה לעבור, ברשותך – רוצה להגיד עוד איזה משהו דרמטי?
<איילה ויינשטיין: איילה ויינשטיין, המשרד לביטחון הפנים, הלשכה המשפטית.
דוד אמסלם: בבקשה, איילה.
<איילה ויינשטיין: השאלה, אולי אפילו בסוגריים, עוד יותר מופנית לייעוץ המשפטי.
<איילה ויינשטיין: אני לא בקיאה כל כך בהגדרות שנקטת לגבי סיווגים שונים של אירועים, אבל האם אפשר אולי לבחון אפשרות, שהמרכז לפיתוח המקומות הקדושים או משרד הדתות, שכל הזמן אומרים פה שמתכלל את האירוע, יגיש בקשה לניהול אירוע תחת כיפת השמיים?
<איילה ויינשטיין: ואז איכשהו אנחנו נכנסים לקונסטרוקציה המשפטית הזאת - - -
<קריאה: אנחנו הראשונים שנשמח.
<איילה ויינשטיין: הקדמתי: בסוגריים.
דוד אמסלם: לא, השאלה היא נאיבית, אסביר לך עוד מעט למה, אבל בוא נתקדם.
אורי מקלב: אני מודה לך על המסורת המתמשכת של קיום ישיבה של ועדת הפנים בנושא ל"ג בעומר ומירון, גם על ציר הזמן הקצר לפני האירוע, וגם על כך שעם תחילת המושב אתה מקיים את הדיון הזה.
אורי מקלב: אבל אני מאלה שגם מאוכזבים, ממורמרים וכועסים, שבמקום שהיום נשב ונדון - - - ההשקעה העצומה, המקצועית של כל הכוחות וכל הגופים שקשורים, ובראשם משטרת ישראל ומשרד התחבורה באירוע הזה, היום צריכים לדון איך התוכניות מתמסמסות, איך הן מתפוררות להן, אני יכול להגיד מילים אפילו יותר חמורות על מה שקורה.
אורי מקלב: המטרה של כולם הייתה לא להגביל את המשתתפים, אלא מדינת ישראל נותנת לאירוע דתי, לאירוע מסורתי, ששנים רבות מתקיים, להשתפר ולהתמקצע יותר, עד האחרון, עד הקצה, כדי שכולם יוכלו להשתתף.
אורי מקלב: ובאירוע הזה צריך לציין תמיד שחלק נכבד מהאירוע זה ילדים בני שלוש.
אורי מקלב: זאת אומרת, באופן מסורתי זה גם חלק מהדברים.
אורי מקלב: קודם דיברו כאן על פרשים, כקריאת ביניים אני אומר, זה נכון שצריך לשמור על הסדר, המשטרה אמונה על כך.
אורי מקלב: אבל אני במקרה הזה חושב, שהפרשים לא צריכים לשמור על הסדר, לא מדובר כאן בהתקהלות או באיזו הפגנה לא חוקית, או משהו שמתגרה.
אורי מקלב: אנשים באו להתפלל ולחגוג ולא לראות פרשים שומרים עליהם.
אורי מקלב: אבל אני חושב שדווקא החלק הכי חשוב בכל הדיון הזה, לאור ציר הזמן, ההחלטה שהיא לפי דעתי החלטה לא אחראית, בוודאי לא מקצועית של משרד החינוך, להודיע בזמן קצר של חופש, גם אם זה זכותו של משרד החינוך לעשות דבר כזה משיקולים כאלה ואחרים, בוודאי במערכת מסודרת צריך את חובת ההיוועצות, צריך להתייעץ עם הגופים.
אורי מקלב: צריך לשאול את המשטרה, צריך לשאול את משרד התחבורה מה המשמעות, לפני שמקבלים החלטה שהיא כל כך קריטית.
אורי מקלב: ואני רוצה לציין, בוודאי ככה זה לא מתנהל, ולוועדת הפנים ודאי יש את הגישה, והיא צריכה לקחת את זה כחלק מהמסקנות שלה בעניין הזה, בפנייה למשרד החינוך, למי שאחראי.
אורי מקלב: אני חושב שזה כשל שלהם, אולי לא כשל אישי, אבל ודאי מערכתי שלהם.
אורי מקלב: אני רק רוצה להגיד לך, אדוני היושב-ראש, שבלוח העברי, כשמדברים כאן על ל"ג בעומר במוצאי שבת, רק בעוד שבע שנים, בתשפ"ד, 2024, תהיה הפעם הבאה שיהיה ל"ג בעומר במוצאי שבת, ככה שהיה אפשר עוד השנה לסחוב, גם משרד החינוך בעניין הזה, ולא לזעזע את כל המערכת.
אורי מקלב: אבל משזה קרה, אני סמוך ובטוח, ואני גם פונה בזה, ואני חושב שזו צריכה להיות החלטה שלך, אדוני היושב-ראש, שלא יכול להיות שעל סמך ההחלטה הזו כל האירוע עכשיו יצא משליטה, אלא צריך לעשות הכול כדי שהאירוע כן ייתן מענה.
אורי מקלב: אנשים מאוד מודאגים.
אורי מקלב: אנשים מאוכזבים, מודאגים, באמת בעניין הזה עדיין תוהים ומחכים לשמוע מאתנו מה המסקנות שלנו.
אורי מקלב: והדברים שאמרו כאן משרד התחבורה, דרור גנון ושלמה, שהם לא יהיו הבעיה, הם מוכנים לתת את המענה.
אורי מקלב: על הדרך הזו, זה מה שאנחנו צריכים היום.
אורי מקלב: והדברים היותר - - - שלכם, המחשבה השנייה, אני מבין, כשמדברים כאן בתוך האירוע היום להרחיב אותו ולמשוך אותו בעוד 12 שעות או כמה שצריך – זה באמת דבר שדורש משאבים והחלטה אמיצה, אבל זה מה שיכול לעשות את השינוי.
מנחם אליעזר מוזס: זה הרע במיעוטו.
אורי מקלב: זה מה שיביא את האנשים – לא נתאמץ ולא בכוח נגיע ביום ראשון, אלא - -
דוד אמסלם: זה יפזר את זה.
אורי מקלב: - - זה יפזר את האירוע.
אורי מקלב: למשוך את האירוע, לפזר אותו.
אורי מקלב: אם אתה היום מצליח לקחת את כל הגופים האחרים ולעשות אותם, הצלת את ל"ג בעומר.
אורי מקלב: ואגיד לך יותר מזה – אני אומר את זה גם למשטרה ואני אומר את זה גם למשרד התחבורה, אבל יותר למשטרה – אם לא נעשה את זה, אנשים כבר מעצמם, לא ייתנו להם ללכת בשעה 20:00 בערב, לא ייתנו להם לבוא בשעה 21:00, בגלל שהם יבואו.
אורי מקלב: בגלל שמורים שנמצאים בתוך מערכת החינוך, אנשים שיודעים שלא יגיעו, אז הם אומרים: לא נגיע בזמן הלכתחילה שלנו, אי-אפשר לבוא לשבת, אי-אפשר לבוא לפני זה, נבוא אחרי זה.
אורי מקלב: בדיעבד כמובן, אבל נעשה את זה.
אורי מקלב: ואז לא תוכלו למקום.
אורי מקלב: אז רכבים פרטיים ימלאו את כל העסק.
אורי מקלב: ואז יקראו לכם: תעזרו, באו, חונים על צדי הכבישים, קטסטרופה, פיקוח נפש של הצלת חיים.
אורי מקלב: לכן ההחלטה היא גם הנכונה והנבונה, אבל גם ההכרח בעניין הזה לעשות את הדברים האלה.
אורי מקלב: אני רוצה לשאול כאן את משרד התחבורה שאלה אחת: האם כרגע, עוד לפני האירוע, יהיה מענה כמו בשנים הקודמות בשעות שנותנים מענה במשרד התחבורה?
אורי מקלב: יש שמועות שאומרות שבלילה לא יהיה מענה בסופו של דבר.
אורי מקלב: אמרתם פה, שאתם משתדלים לתת מענה, אבל הציבור מחכה לשמוע: האם ב-02:00 בלילה תהיה תחבורה בחזור מהר מירון לכיוון - - -
דוד אמסלם: פתחנו את הישיבה בזה שהם נתנו חצי שעה סקירה.
אורי מקלב: אני מתייחס למה שהם אמרו, שיהיו - - -
דוד אמסלם: חסר להם כ-600 אוטובוסים, הם מודיעים שתהיה בעיה.
אורי מקלב: אבל צריך לדעת את זה.
דוד אמסלם: אז אני מסביר לך, הרי על זה דנו ב-45 דקות הראשונות.
אורי מקלב: מה שאני מבקש: ישיבה אחר ל"ג בעומר, לראות לגבי השנים הבאות שינוי - - -
מנחם אליעזר מוזס: במירון, במירון.
אורי מקלב: כן הפקעה, לא הפקעה - - -
דוד אמסלם: אמרתי גם את זה.
אורי מקלב: אני גם מתנצל, יש לי הצעת חוק - - -
דוד אמסלם: אמרתי, אנחנו מתוכננים לעשות סיור של ועדת הפנים למירון, בלי קשר לל"ג בעומר, לגבי כל הנושא של האתר.
דוד אמסלם: אמרתי את זה כבר, רק בשבילך.
מנחם אליעזר מוזס: אדוני היושב-ראש, הנה הוא נתן - - -
אורי מקלב: טוב שכיוונתי לדעת - - -
דוד אמסלם: לפני שאני מסכם, ברשותך, הגיע ראש המועצה – באיחור רב, אבל הגיע בסוף.
<עמית סופר: בוקר טוב, ותודה לאדוני היושב-ראש.
<עמית סופר: אני קודם כול מברך על הדיון, גם כשהוא מספר ימים לפני קרות האירוע.
<עמית סופר: אני שמח גם לשמוע שאדוני מתכוון לסייר אצלנו, אני חושב שאי-אפשר לנתק את ימי השגרה במירון לבין הילולת ל"ג בעומר, ויש קשר ישיר ביניהם.
<עמית סופר: כידוע שבמירון פוקדים כמדי שנה, כולל האירוע, כ-2 מיליון מבקרים, וצריך לחשוב באמת מה עושים ואיך מתמודדים גם בימי שגרה עם האתגרים הרבים שיש במירון.
<עמית סופר: ביקשתי מחברי מרדכי לציין, לא יודע אם הדברים הועלו, לא הייתי פה בתחילת הדיון, אבל כמו נושא של מערכות הביוב, תשתיות, פיקוח, תקנים.
דוד אמסלם: דרך אגב, מרדכי גם נפגש אתי בלי קשר לפני כחודש בכלל על הנושא של מירון.
<עמית סופר: רק הוא לא דאג לעדכן אותי.
דוד אמסלם: תעדכן אותו, מרדכי.
<עמית סופר: ואין ספק שברגע שבימי שגרה נדע להתמודד עם הדברים, אז זה יקל מאוד גם באירוע עצמו.
<עמית סופר: ואת הדברים גם נעלה בצורה יותר מסודרת כשתגיע לסיור.
<עמית סופר: העלית פה סוגיה מאוד חשובה, שכמו שנאמר פה, עולה מדי שנה בשנה:
<עמית סופר: מי המפיק של האירוע?
<עמית סופר: אני חושב שבסופו של יום, גם שמעתי מדי שנה בשנה את ההגדרה: אירוע ספונטני.
<עמית סופר: אני חושב שהדברים האלה, אני אומר את זה בכאב, זה סוג של ניסיון גם להתנער מאחריות, כי בסופו של דבר מי שמפיק את האירוע גם צריך לקחת אחריות.
<עמית סופר: ולא בכדי לא רוצים - - - כי יש אתגרים רבים ברשב"י.
<עמית סופר: ואני אומר את הדברים, כי לפני מספר שנים זומנו לחקירה על כמעט טריבונות שהתמוטטו.
דוד אמסלם: מי זה זומנו, המועצה?
<עמית סופר: המועצה, מהנדס המועצה, כדי לתת הסברים לגבי אירועים כאלה ואחרים.
<עמית סופר: אני כן יכול לומר שקודמי בתפקיד לפני שבע-שמונה שנים היה - - -
דוד אמסלם: זומנתם על ידי המשטרה?
<עמית סופר: זומנו על ידי המשטרה לתת הסברים.
<עמית סופר: אני אומר היום, שקודמי בתפקיד לפני מספר שנים, היה לו נוהל קבוע, שמוציא צו מניעה מדי שנה בשנה על אירוע, והוא היה "מכסתח" את עצמו.
<עמית סופר: מבחינת הגישה, המדיניות שלנו היא אחרת לגמרי.
<עמית סופר: אני כן יכול לומר שיש לנו שיתוף פעולה מצוין עם כלל הגורמים: עם גורמי המשטרה, עם המקומות הקדושים, עם כל גורמי ההצלה, כדי באמת שהאירוע יצא בצורה מיטבית.
<עמית סופר: אין ספק שגם יש שינוי ניכר מדי שנה בשנה ברמה של ההגעה והאפשרות לגשת, עם כל זה שאני אומר, גם צריך לומר שיש הכבדה על אותם אנשים שיכולים להגיע בגלל השינויים שנעשו.
<עמית סופר: אני רוצה כן להתייחס לסוגיה שגם עלתה בתקשורת, בנושא של צמצום בפגיעת חיי היום-יום של התושבים.
<עמית סופר: בסופו של יום, גם ביומיים או שלושה האלה חיים שם תושבים, והם נמצאים בסגר מוחלט, שאין יוצא ואין בא.
<עמית סופר: ואני מקבל את זה חדשות לבקרים: מה קורה, ולנסות לצמצם.
<עמית סופר: בשנה הקודמת זה עבד בצורה יותר טובה, אני מקווה שהשנה גם נוכל לעמוד בזה.
<עמית סופר: וכמובן, גם נושא של מסגרות החינוך.
<עמית סופר: השנה כן ניסינו לצמצם את הפגיעה, כמדי שנה בשנה, החופשים נפלו בל"ג בעומר אז זה לא פגע.
<עמית סופר: היום בסופו של דבר מערכות החינוך שלנו נסגרות כבר יומיים, כי יש את יום ראשון שכולם מושבתים, ויש את יום שני שמשרד החינוך שהחליט שלא יתקיים.
<עמית סופר: צריך גם לחשוב, פנינו גם למשרד החינוך לעשות הצרחה בין הימים.
<עמית סופר: הם לא קיבלו את זה.
<עמית סופר: והיום מוסדות החינוך שלנו מושבתים יומיים, מה שמכביד מאוד גם על ההורים, בנוסף לסגר.
<עמית סופר: לא אאריך בדברים, נפרוס בפני אדוני כשיגיע אלינו לסיור, סיור חשוב, את כל הדברים.
<עמית סופר: ושוב תודה לכל הגורמים.
דוד אמסלם: תודה, עמית.
דוד אמסלם: טוב, מישהו רוצה לומר איזה משפט?
דוד אמסלם: ממש דקה, אני רוצה לסכם.
<דן קדרון: תודה רבה, כבוד היושב-ראש, מנהלת הוועדה, מכובדי כולם.
<דן קדרון: קדרון דן, "תנו יד לחרש", "נכים למען נכים".
<דן קדרון: השאלה שלי היא איך יגיעו הנכים.
<דן קדרון: כל התחבורה הציבורית – יש בעיה לנכים.
<דן קדרון: איך יעלו נכים על כיסאות גלגלים, כשהם לא יכולים לנהוג, או נכים שמוגבלים?
<דן קדרון: זאת אומרת, שלא תהיה כניסה לרכב ציבורי, אז הציבור שלנו שהוא נכה, פעם אחת הוא נענש בגלל שהוא היה בריא ונהיה נכה, ופעם שנייה הוא פשוט לא יוכל להגיע כמו כולם.
<דן קדרון: תודה רבה, כבוד היושב-ראש.
<קריאה: עמותת "עזר מציון" דואגת לנכים.
<קריאה: הם מגיעים לחניון פרוד, ומשם יש שאטלים שמסיעים אותם עד למעלה.
דוד אמסלם: ברשותכם, אני מבקש לסכם את הדיון.
דוד אמסלם: קודם כול, מבחינת המשטרה, כפי שאמרתי, לנושא הנקודתי שעלה כאן, הייתי מבקש שתעשו את החושבים עד הערב, תיתנו לרב מוזס, שהוא מתנדב בנושא הזה, משקיע את זמנו ומרצו, תיתנו לו תשובה.
דוד אמסלם: אני לא רואה שום מניעה בעניין, בגלל שזה חלק מהשירות הנדרש על ידי הציבור.
דוד אמסלם: המשטרה צריכה להתאים את עצמה לסיפור הזה, גם אם זה קשה.
דוד אמסלם: זה לא משהו טכני בעייתי, זאת אומרת זה לא איזה משהו שאי-אפשר.
דוד אמסלם: לגבי הנושא עצמו – תראו, שוב, אני מזהה שהאירוע כרגע הוא מתגלגל משנה לשנה, וכנראה שהתפילות עוזרות, אבל אין פה בעל הבית שמסנכרן את הסיפור הזה.
דוד אמסלם: אני מסתכל עליו בעיקר בהיבט הבטיחותי, אני בכלל לא בהיבט השירותי.
דוד אמסלם: ובהיבט הבטיחותי, שכמתכנסים 400,000 איש, כפי שציינתם, אין לזה אח ורע במדינת ישראל בשום אירוע.
דוד אמסלם: לכן אני חושב שצריך להיות אחראי לאירוע הזה מטעם ממשלת ישראל.
דוד אמסלם: זה לא איזה מועצה עם איזה ארבעה עובדים.
דוד אמסלם: ואני, נכון לעכשיו, רואה את הגוף שאחראי על זה, באינסטינקטים שלי, כמשרד הדתות.
דוד אמסלם: זה אירוע דתי, שמתבצע במקום דתי.
דוד אמסלם: לכן אני חושב שמשרד הדתות הוא הגוף שאמור לטפל בנושא הזה מאל"ף עד תי"ו ברמת האחריות והתכלול.
דוד אמסלם: אני גם חושב שמשטרת ישראל, וזה לא אם בא לכם, צריכה להגדיר את האירוע הזה הגדרה מיוחדת.
דוד אמסלם: הוא לא נכנס לעוד אירועים, בגלל שכפי שאמרתי, זה מגה אירוע.
דוד אמסלם: ואין דברים כאלה.
דוד אמסלם: למגה אירוע שיש רק אחד בשנה, אז יש לו הנחיות ייחודיות רק לזה.
דוד אמסלם: הוא לא נכנס, כפי שאמרת, משה – הפגנה.
דוד אמסלם: לא, זה מגה אירוע.
דוד אמסלם: יש בו הנחיות, בסוף יש את התיק.
דוד אמסלם: יש מלא כאלה, אבל יש בסוף עוד פרק אחד רק לאירוע אחד, קוראים לו ל"ג בעומר.
דוד אמסלם: ושמה צריך להיות רישיון לאירוע הזה.
דוד אמסלם: צריכה להיות כתובת, בעל הבית, שהוא אמור להציג למשטרת ישראל את הרישיון.
דוד אמסלם: ולא, אין אירוע.
דוד אמסלם: הרי אם אספר לכם, חס ושלום, באופן תיאורטי, שאם לא יהיה רישיון לאירוע – עכשיו אני מספר לכם, יענו אני חוזה – תהיה שם איזו בעיה קשה מאוד ברמת הבטיחות והסכנה של האנשים, ואני לא מדבר על מאות ואלפים, אפילו בן אדם אחד, שניים, אני מניח שתסגרו את האירוע, תגידו: רבותי, אם לא יהיה א', ב', ג', אין אירוע.
דוד אמסלם: כשהיה בזמנו פסטיבל ערד והיה שם את מה שהיה, הוקמה ועדת חקירה, אני לא יודע אם ממלכתית או לא, אבל בדקה את המשטרה.
דוד אמסלם: וכתוצאה מזה גם שונו הנהלים.
דוד אמסלם: לא צריך לחכות שיקרה משהו.
דוד אמסלם: לכן אני אומר: עזוב את האירוע הנקודתי עכשיו.
דוד אמסלם: אנחנו עוד שבוע שמה, אני מבין שכרגע לא נבנה תיק נהלים.
דוד אמסלם: אבל אני מבקש ממשטרת ישראל לעשות חושבים בעניין לדעתי, ולשנות פאזה, ולא לחכות לאיזה פקיד שייקח אחריות.
דוד אמסלם: אספר לכם למה לא לחכות – זה לא יקרה אף פעם.
דוד אמסלם: אף פעם לא יגיד לכם מישהו: תשמעו, זה אני, תבואו אלי.
דוד אמסלם: ואתם בעצם, כתוצאה מהנהלים שלכם, אתם גורמים למערכות האחרות להתחיל לעבוד.
דוד אמסלם: לכן אני מבקש מכם קודם כול להגדיר את זה כאירוע שדורש רישיון אירוע, עם כל הנהלים של אירוע מהסוג הזה, שתגדירו את הנהלים שלו באופן ספציפי, תעשו חושבים, ואז תראו מה יקרה.
דוד אמסלם: אני מבטיח שאם תעשו את זה, שנה הבאה נהיה בדיון אחר לגמרי.
דוד אמסלם: זה ב-long run, זה בשנה הבאה, עכשיו דיברתי על סיכום שנה הבאה.
דוד אמסלם: לגבי כרגע, מה שאני מבקש, שמנכ"ל משרד הדתות יכנס דיון חירום עם כל הגורמים, ממשרד התחבורה.
דוד אמסלם: יערב גם את השר, בגלל שאני רואה את זה ברמת ה-minister, אירוע מהסוג הזה זה שר, שר מעורב, בגלל שיש בצד השני עוד שר חינוך, שכנראה יש פה איזושהי בעיה שכרגע מתגלגלת, מישהו כאן צריך לבוא ולהציף.
דוד אמסלם: יכול להיות ששר החינוך, ובצדק מבחינתו, עסוק בחינוך, הוא לא כל כך מודע לכל ההשלכות שקורות פה בכל המעגלים הקטנים, מהשירותים ועד ההסעות ועד הבטיחות.
דוד אמסלם: אני מניח שהוא מבין שיכולה להיות סכנה בטיחותית כפי שמגדירים אותה.
דוד אמסלם: יכול להיות שהוא יגיד: שמעו, רבותי, ההחלטה שלי לא לקחה בחשבון שיכול להיות מצב שיהיו פה אנשים שייפצעו או חס ושלום אפילו יותר גרוע.
דוד אמסלם: אז לא תמיד אנחנו מודעים.
דוד אמסלם: הוא לא צריך להיות מודע לזה, הוא שר חינוך, הוא לא מפיק.
דוד אמסלם: אם היה מפיק אירוע, אז אני מניח, כבר לפני שלושה חודשים הוא היה יושב אתו או לפני שנה, והוא היה מתכנן אתו את השנה הבאה, והוא היה אומר לו: תקשיב, כבוד השר.
דוד אמסלם: או שהשר עצמו היה בא לשר השני ואומר לו: תשמע, יהיה שנה הבאה ככה וככה, בוא ניערך היום בהתאם.
דוד אמסלם: אז נעשה את זה ככה, ככה וככה.
דוד אמסלם: לכן אני מבקש כרגע שהמנכ"ל יערב גם קודם כול את השר, נשלח את זה עוד היום, אני מבקש שהסיכום של הפגישה יהיה כולל השר עצמו.
דוד אמסלם: אני מבקש - - - גם את השר לביטחון הפנים, גם את ראש הממשלה בעניין, בגלל שאני בכל אופן רואה את זה כאירוע, באמת אני חוזר על עצמי, אני לא מכיר אירוע מהסוג הזה, מעולם לא נתקלתי.
דוד אמסלם: ולסנכרן בעיקר את גופי החירום.
דוד אמסלם: האוטובוסים יגיעו – פחות יגיעו, יותר יגיעו, זו כבר שאלה ציבורית בשירות.
דוד אמסלם: אני יותר מוטרד מזה שמי שמגיע הוא בבעיה.
דוד אמסלם: לא יכול להיות שהשירותים כמו שהם, ואנשים יכולים להיות חולים שם במחלות מדיזנטריה.
דוד אמסלם: אנחנו בקיץ, זה חם.
דוד אמסלם: אני לא בטוח שכל מערך החירום עובד כמו שצריך שמה, אם יש שמה מספיק אמבולנסים, מספיק נקודות חפ"קים.
דוד אמסלם: האם יש גישה אליהם בכלל?
דוד אמסלם: משטרת ישראל – זה לא התפקיד שלה, הם שוטרים.
דוד אמסלם: חבר'ה, הם לא מפיקים.
דוד אמסלם: אני מרגיש שהסיפור הזה לא סגור בכלל, בשום רמה כמעט.
דוד אמסלם: אירוע של 3,000 איש בירושלים, היינו מקדישים לזה הרבה יותר זמן והרבה יותר סגירות והרבה יותר תשתיות.
דוד אמסלם: והייתי שותף, יספרו לכם החבר'ה בעירייה פה, לאלפי או עשרות אלפי אירועים שעשינו במשך ה-25 שנה האחרונות.
דוד אמסלם: אז לכן אני מבקש קודם כול שתיכנסו לעניין, תפרקו את הסיפור שלב-שלב, נושא-נושא.
דוד אמסלם: תיסעו שמה לשטח, תיראו גם מה קורה, תיראו מה אתם יכולים לשפר בחמישה-שישה ימים הקרובים, על מנת כרגע, אני לא רואה שהעסק הזה, אפשר לפתור אותו בשבוע, אבל לפחות בנקודות הקריטיות אולי יהיה איזה אקמול, כדי שחס ושלום לא יקרה שם איזשהו משהו.
דוד אמסלם: זאת הבקשה שלי מכם כרגע בנושא הזה.
דוד אמסלם: בעזרת השם נקבע לעוד חודש, במושב הזה עוד סיור להר מירון.
דוד אמסלם: נסנכרן את זה גם עם המועצה, גם עם המקומות הקדושים, יש לנו שמה סיפור כללי לכל הנושא של ההר בשוטף, לא קשור כרגע לזה.
דוד אמסלם: זאת בעצם הייתה ההחלטה שלי, לבוא לשם על הרקע של השוטף, אבל בוודאי ובוודאי שהשפיץ של השוטף זה ל"ג בעומר, שצריך גם להתייחס אליו, גם בסיור וגם בנושא הזה.
דוד אמסלם: ואני מסכים אתך, מרדכי, בסופו של דבר הכסף עונה את חלק מהעניין.
דוד אמסלם: לא את הכול, אבל כסף ותשתיות פותרות חלק מהבעיה.
דוד אמסלם: ובכלל, הציבור במדינת ישראל לטעמי מצפה לקבל שירות מהממשלה שהוא בוחר ומשלם לה מיסים.
דוד אמסלם: הוא מצפה שמישהו מטפל בו, לא שהוא ייפול על החבר שלו, והוא רוצה שירותים ואין.
דוד אמסלם: בשביל זה הוא בוחר ממשלה, בשביל זה הוא משלם מיסים, כאזרח הוא רוצה לקבל שירות.
דוד אמסלם: ולטעמי, מה שאני רואה כאן, אם זה היה עסק פרטי שלו, לא אגיד לכם מה הייתי עושה לכל המעורבים.
דוד אמסלם: אז לכן זו הבקשה שלי כרגע ממנכ"ל משרד הדתות/שר הדתות, להיכנס לתמונה ולנסות לשפר את העניין כמה שהוא יכול.
דוד אמסלם: כפי שאמרתי, בדיון הבא שאעשה גם אכנס לנושא של התשתיות היותר קבועות וכו' וכו'.
דוד אמסלם: קודם כול, אני גם מתפלל, מהיום דרך אגב, שהכול יהיה בסדר.
דוד אמסלם: ובאמת אני מקווה שאיכשהו מי ששומע אותי גם ייקח את הדברים שלי קצת יותר ברצינות, ויבין שאם חס ושלום יקרה משהו, אז אני מניח שהפרוטוקול של הדיון הזה יעמוד על השולחן בקול רם.
דוד אמסלם: אז זו הבקשה שלי.
דוד אמסלם: ובעזרת השם אעשה את הדיון הבא ואני מקווה שהכול יהיה בסדר.
דוד אמסלם: אז אני מודה לכולם והמשך יום טוב.
דוד אמסלם: אתם רוצים שנפסיק לתמוך ברשויות בכסף הזה.
<גיל ליבנה: אני רוצה לומר לך שמתוך ה-35% שהיו בהוראת שעה בכל השנים האחרונות, אתה יודע כמה הלך לרשויות המקומיות מ-1 עד 4?
<גיל ליבנה: בין 3% ל-4%.
דוד אמסלם: לאן הלך השאר?
<גיל ליבנה: השאר?
<גיל ליבנה: מה שאתה לא רוצה.
<גיל ליבנה: לא קשור - - -
דוד אמסלם: גיא, אתה שומע מה הוא אומר?
דוד אמסלם: אתם לא תמכתם ברשויות.
<גיל ליבנה: בין 3% ל-4% על פי דוחות של הקרן, ואני חבר הנהלת הקרן.
<גיל ליבנה: אני אומר דברים באחריות.
<גיל ליבנה: מעל 30% התפזרו ברחבי הארץ, לא לטיפול בפסולת, נקודה.
<גיל ליבנה: לקישון, לאסבסט, ולמה לא.
עבדאללה אבו מערוף: זה מעוגן בחוק שחייב לחזור, ולא חזר?
<גיל ליבנה: לא חזר.
עבדאללה אבו מערוף: מה אתה מציע לשנות כדי שזה יחזור?
<גיל ליבנה: אני אומר לא להרחיב את המטרות האחרות.
<גיל ליבנה: "האחרות" זה מה שאתה לא רוצה.
עבדאללה אבו מערוף: אנחנו לא רוצים להרחיב, רוצים שזה יהיה ייעודי לשם.
<גיל ליבנה: אבל המשרד רוצה להרחיב.
<קריאה: ואנחנו פה לא ניתן.
עבדאללה אבו מערוף: המשרד לא רוצה להרחיב, הוא אומר שזה יהיה כמו שהיה – 35%.
יעל גרמן: יש עדיין אפשרות להגיש הסתייגויות?
<גיא סמט: אתייחס רק לנקודה הזאת.
<גיא סמט: סייענו לרשויות, גם במגזר וגם באשכולות.
<גיא סמט: יש אשכולות שסייענו להם.
<גיא סמט: האשכולות מתוקצבים אצלנו ברבע מיליארד שקלים.
<גיא סמט: הכסף הזה הוא לא מחזור, הוא לתשתיות ברשויות החלשות ביותר במדינת ישראל.
<גיא סמט: באום בטין פרשנו 98 פחים טמונים.
<גיא סמט: זה הכסף, משם הוא הגיע.
<גיל ליבנה: הוא לא במטרה הראשית.
<גיל ליבנה: אגב, ראש אגף בכיר במשרד לא יכול למסור כאן נתונים, עם כל הכבוד – אני חבר הנהלת הקרן, אני אומר דברים באחריות, לא אומר דבר שהוא לא נכון.
<גיל ליבנה: מה שנאמר כאן לא היה במטרות האחרות.
<גיל ליבנה: אם ימסרו פה דיווח מה נעשה במטרות האחרות, אני חושב שאדוני, שערותיו יסמרו איך לקחו כסף - - -
דוד אמסלם: לא נשאר לי הרבה, אבל - - - הבנתי.
דוד אמסלם: חשבתי שהווקטורים עובדים באופן הפוך בדיוק, בגלל שזאת היתה המטרה.
דוד אמסלם: כשניגשתי לנושא – גם ישבתי עם המנכ"ל – המטרה היתה להביא את זה למתקני הקצה.
דוד אמסלם: זה מה שעניין אותי.
דוד אמסלם: באו הרשויות והלחץ בא משם – אולי לא ממך, לא דיברת אתי, אבל יש לך יושב-ראש, יש ראשי ערים.
דוד אמסלם: אמרו: אין לנו פחים.
דוד אמסלם: אמרתי: אם זה מה שהיה, לא ארע כרגע את מצבכם, ובגלל זה גם השארנו את זה כהוראת שעה, כדי שנוכל לתקן את זה לאן שאני חושב שצריך.
דוד אמסלם: דרך אגב, זו היתה גם עמדת המנכ"ל.
דוד אמסלם: הוא ראה את הדברים עין בעין אתי.
דוד אמסלם: אבל אם אתה אומר שזה המצב, אין שום בעיה.
דוד אמסלם: אני מפסיק את הדיון כרגע, אקיים דיון ביניכם, בגלל שאני חייב שתהיה כאן קורלציה אתכם.
דוד אמסלם: אזמן פגישה עם יושב-ראש השלטון המקומי ואתך ועם יחיאל זוהר, שהוא גם חבר בקרן, וגם את מנכ"ל המשרד.
דוד אמסלם: נסכרן את הדברים ואחרי זה נתקדם.
דוד אמסלם: יש לנו זמן עד סוף השנה ממילא, זה לא לוחץ אותנו.
יעל כהן-פארן: אם אפשר להוסיף, לפני שאנחנו עורכים דיון נוסף בחוק, נעשה דיון על קרן הניקיון עם דיווח.
יעל כהן-פארן: אין שם שקיפות.
יעל כהן-פארן: עכשיו התחילו להוציא פרוטוקולים, אבל אין מושג מה שגיל אומר, אין לנו אפילו דרך להתמודד עם זה.
עבדאללה אבו מערוף: היה לנו דיון.
יעל כהן-פארן: לא היה דיווח.
<לירון אדלר: לא לגבי מדיניות.
עבדאללה אבו מערוף: היה לנו דיון ועדיין אין דיווח.
<לירון אדלר: הנושא של המדיניות היה, אבל נושא של דיווח של, למשל, מה נעשה באמת עם המטרות - - -
יעל כהן-פארן: הם מחויבים - - -
<גיא סמט: יש דוחות כספיים, הכול מפורסם.
דוד אמסלם: הכול בסדר - - -
יעל כהן-פארן: דוחות כספיים, צריך להיות רואה חשבון כדי לקרוא אותם.
יעל כהן-פארן: אנחנו רוצים דיווח מהותי.
<גיא סמט: יש גם דיווח.
<לירון אדלר: אנחנו גם מסכימים שהדיווח השנתי שמגיע הוא דיווח קצת חסר.
<לירון אדלר: אפשר היה לפרט בו יותר; אפשר היה לפרט יותר מה נעשה בכספים, מי קיבל הקצאה של כספים, כמה הוא מימש.
דוד אמסלם: בואו נסכם: כרגע אעצור את הדיון.
דוד אמסלם: אזמן פגישת עבודה עם הגורמים – יושב-ראש השלטון המקומי, יושב-ראש המועצות האזוריות, יושב-ראש ועדת איכות הסביבה של השלטון המקומי ושני הנציגים של השלטון המקומי בקרן עצמה, מנכ"ל המשרד לאיכות הסביבה וגם גיא, היועץ המשפטי שלו.
<מירה סלומון: אנחנו מבקשים גם את פורום ה-15.
דוד אמסלם: אין לי מספיק כיסאות בחדר.
יעל כהן-פארן: אדוני היושב-ראש, אולי משרד הפנים, כי העניין הוא שהם לא מתקצבים את איסוף הפסולת אז הם לוקחים מהקרן.
דוד אמסלם: לא לא, לא קשור.
דוד אמסלם: אל תדאגי, הם לא יתקצבו פתאום.
דוד אמסלם: כשמביאים עוד גורם הוא מפריע.
דוד אמסלם: נסנכרן את העניין הזה.
דוד אמסלם: כרגע המצב הוא שיש לנו עד סוף השנה ובישיבה הבאה שנעשה, בעזרת ה', נפתח בדיווח.
<גיא סמט: לגבי לוחות הזמנים, נכון שההוראה פגה בסוף השנה אבל בינתיים אנחנו רוצים להקצות עוד כספים.