GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יעקב אשר: לא נריב על זה כרגע, אבל אני אומר – לפעמים יש דברים כאלה, אנחנו חיים בדברים כאלה.
יעקב אשר: אני לא רוצה כרגע לתת את הדוגמה.
דוד אמסלם: בוא נשים את זה גם בשיחה אחרי זה עם חבר הכנסת יעקב אשר.
דוד אמסלם: בדרך כלל יש לו דברים של טעם.
<רוני טיסר: אני ממשיכה בקריאה: (ב) (1) הכרזה על מתחם מועדף לדיור לפי סעיף קטן (א)(1) עד (3), תינתן לפי המלצת מנהל מינהל התכנון, לאחר ששוכנע כי ניתן לתכנן באותה קרקע יחידות דיור בהיקף האמור בסעיף 4(א)(1) עד (3) לפחות, לפי העניין:
דוד אמסלם: מה נאמר שם?
<תומר רוזנר: זה השיעורים.
<תומר רוזנר: יחידות הדיור.
<רוני טיסר: אני ממשיכה בקריאה: (2) המלצת מנהל מינהל התכנון לעניין הכרזה לפי סעיף קטן (א)(3), תינתן לאחר התייעצות עם יושב ראש הוועדה המייעצת.
<רוני טיסר: (ג) (1) הכרזה על מתחם מועדף לדיור לפי סעיף קטן (א)(4), תינתן לפי המלצת הצוות המייעץ כמשמעותו בסעיף (ד) לאחר ששוכנע כי ניתן לתכנן באותה קרקע יחידות דיור בהיקף האמור בסעיף קטן 4(א)(4) לפחות, ובהתחשב בשיקולים המנויים בפסקה (2).
<רוני טיסר: (2) המלצות הצוות המייעץ יינתנו לפי אמות מידה שיוויוניות אשר יינתנו בהתחשב, בין השאר, בשיקולים המפורטים להלן: (1) סך כל יחידות הדיור אשר ניתן לתכנן באותה קרקע.
<רוני טיסר: (2) שיעור יחידות הדיור שניתן לתכנן באותה קרקע שהוראות התוספת השישית לחוק התכנון יחולו עליהן.
<רוני טיסר: (3) שיעור יחידות הדיור שניתן לתכנן באותה קרקע למטרת שכירות ארוכת טווח במחיר מופחת כאמור בסעיף 4(ב)(1).
<רוני טיסר: (4) מידת ההתאמה של תוכנית מועדפת לדיור לגבי אותה קרקע לתוכניות מתאר מחוזיות וארציות.
<רוני טיסר: (5) שיעור הסכמת בעלי הזכויות בקרקע לקידומה של תוכנית מועדפת לדיור באותה קרקע.
<רוני טיסר: (6) המועד הצפוי לאכלוס יחידות הדיור בתחום התוכנית המוצעת לגבי אותה קרקע.
דוד אמסלם: תסבירי מה בעצם ההמלצות של הצוות.
<תומר רוזנר: יש לנו 4 סוגים של תוכניות.
<תומר רוזנר: לגבי תוכנית שעיקרה בקרקע מקרקעי ישראל ובקרקע מיעוטים אין שינוי מהמצב הקיים.
<תומר רוזנר: התהליך היא שמוגשת המלצה של מנהל התכנון לממשלה להכריז על המתחם לפני כל הליך תכנוני.
<תומר רוזנר: יש הכרזה של הממשלה על המתחם.
<תומר רוזנר: זה המצב הקיים, הוא לא משתנה לגבי התוכניות האלה.
<תומר רוזנר: לגבי תוכנית פינוי-בינוי מה שמוצע כאן זה שההמלצה של מנהל מנהל התכנון תהיה לאחר התייעצות עם ראש הרשות להתחדשות עירונית, אבל פה נציע שינוי גם בעקבות האמירה שנאמרה קודם שיש ועדה מייעצת.
<תומר רוזנר: אז נציע שתהיה כאן החלטה של הוועדה המייעצת להתחדשות עירונית ולא רק של ראש הרשות.
<תומר רוזנר: פשוט, הנוסח הזה היה לפני שהוועדה המייעצת קרמה עור וגידים.
<עינת גנון: אתה צריך להדגיש שתנאי הסף כדי להיכנס לותמ"ל – אומר שכל התוכניות עוברות את הוועדה המייעצת, אז אין צורך בכפילות.
<עינת גנון: הרי תנאי הסף בהגדרות שזה מתחם או שהוכרז במסלול רשויות מקומיות, ואז, כמובן, עבר את הוועדה המייעצת, או מתחום שקיבל אישור מקדמי מהוועדה המייעצת.
<תומר רוזנר: אז למה צריך להתייעץ אם ראש הרשות, כדי שהוא יגיד שמה שאמרה הוועדה המייעצת לא מוצא חן בעיניו?
דוד אמסלם: אני רוצה להבין את העיקרון – יש ועדה מייעצת, הם אמורים להתייעץ שם גם עם יושב-ראש הרשות המקומית, לא?
<עינת גנון: כתוב כאן: יושב-ראש הוועדה, לא ראש הרשות.
<תומר רוזנר: מה ההתייעצות הזו?
<תומר רוזנר: מה הוא יגיד?
<תומר רוזנר: שהוא חושב שההחלטה שהתקבלה לא טובה?
<כרמית יולס: אנחנו מבינים את הסעיף הזה שההתייעצות הזו עם הפונקציה המתאימה ברשות להתחדשות עירונית, כשההצעה המקורית דיברה על יו"ר הרשות להתחדשות עירונית, אבל מאז יש גורם שהוא יותר מתאים בתוך הרשות להתחדשות עירונית - - - הוועדה המייעצת.
<כרמית יולס: המטרה שלה היא לחוות דעה על השאלה האם זה מתאים ללכת לותמ"ל, ובין היתר יעלו שם שיקולים שאתם העליתם כאן.
<כרמית יולס: עינת לכאורה אומרת שכבר עברנו אותם, ולכן, once אתה עמדת במגבלה של 500 יחידות דיור ומנהלת מנהל תכנון אומרת שיש פה 500 יחידות דיור, אז לא צריך את הייעוץ הנוסף הזה.
<כרמית יולס: זו השאלה, ואנחנו חשבנו שכן, שיהיה עוד ייעוץ.
תמר זנדברג: איך נקבע איזה פרויקט פינוי-בינוי יעבור לותמ"ל ואיזה לא?
תמר זנדברג: רק הגודל?
<כרמית יולס: החוק לא קובע מה - - - פשוט קובע את חובת ההתייעצות של שני הגורמים האלה – מנהל מנהל התכנון ויו"ר הוועדה המייעצת של ה - - -
<דקלה פרסיקו: - - -
תמר זנדברג: הם צודקים במשהו אחד שכאילו זה שקוף, כי זו אותה ועדה מייעצת שכבר נמצאת ברשות.
תמר זנדברג: אני חושבת הפוך – שאם אנחנו כן נחליט להכוונה להכניס פרויקטים של פינוי-בינוי לותמ"ל בוודאי ובוודאי שצריך להיות מנגנון סינון נוסף, שיהיה שיקול דעת - - - לא אותו מנגנון שכבר ראה את התוכנית הזאת, אלא – מי יחליט או מה יהיו הקריטריונים איזה קריטריונים של פינוי-בינוי עוברים לותמ"ל ואיזה לא.
<מעין אשל: למה להוסיף מנגנונים?
<מעין אשל: הקמנו ועדה סטטוטורית בחוק הרשות להתחדשות עירונית, הוועדה המייעצת להתחדשות עירונית, והיא אמורה - - - היא עובדת גם בשיתוף פעולה - - -
דוד אמסלם: תמר, קיבלנו כבר תשובה.
דוד אמסלם: יש לנו אותה ומתקדמים הלאה.
דוד אמסלם: מה הקריטריונים שרצית לדבר עליהם, תומר, לגבי הפינוי-בינוי?
<תומר רוזנר: אני אומר שלגבי פינוי-בינוי אם תחליטו כן להכניס את זה, יכול להיות שמעבר לעובדה - - - כמו שעשו כאן לגבי קרקע פרטית, שיש כאן רשימה של שיקולים שצריכים לשקול, יכול להיות שצריך לחשוב מה לדעתכם מתאים שזה ילך לותמ"ל.
דוד אמסלם: מעבר לכמות?
<תומר רוזנר: מעבר לכמות.
<תומר רוזנר: אולי, אני שואל, לשיקול דעתכם.
<דקלה פרסיקו: אני חייבת להסתייג.
<דקלה פרסיקו: אנחנו מנסים למצוא מנגנון שהוא אנטי ביורוקרטיה והדבר הזה הוא סופר ביורוקרטיה.
דוד אמסלם: אנחנו מנסים ליצור בווקטור הזה באיזה שהוא מקום היגיון.
דוד אמסלם: מצד אחד אנחנו יכולים לבנות בלי ועדות, בלי כלום.
דוד אמסלם: מצד שני אנחנו יכולים להישאר עם המנגנונים הנוכחיים, וזה גם בעייתי כי שום דבר כמעט לא מתקדם.
דוד אמסלם: אז אנחנו צריכים להביא את זה לאיזשהו איזון מסוים.
דוד אמסלם: אז אתם הצעתם איזון.
דוד אמסלם: תומר אומר שאולי צריך להחמיר אותו טיפה, בגלל הנושא הזה של פינוי-בינוי.
דוד אמסלם: אנחנו נעשה דיון פנימי אצלנו, ביחד אתכם, על כל הנושא של פינוי-בינוי כי שם אני רואה את הנושא הכי בעייתי ושם נעשה זום קצת יותר - - -
<תומר רוזנר: החלק האחרון שהוקרא כאן מתייחס לקרקע פרטית, ושם, באמת, מה שמוצע על ידי הממשלה זה להקים צוות מייעץ.
<תומר רוזנר: פינוי-בינוי, אגב, זה טבעי.
<תומר רוזנר: כמעט כולה קרקע פרטית.
<תומר רוזנר: אבל בפינוי-בינוי הם לא מציעים שזה יהיה קריטריונים של קרקע פרטית.
<תומר רוזנר: הם פה מציעים שיהיה פה צוות מייעץ, שתכף נדבר על ההרכב שלו, ומציעים פה את השיקולים שאותו צוות מייעץ ישקול כשהוא בא להמליץ לממשלה - - -
דוד אמסלם: לי אין בעיה בכלל.
דוד אמסלם: בנושא של ההתייעצויות אין לי בעיה.
דוד אמסלם: לא הצלחתי להבין, וזה רק מחמיר את אי ההבנה שלי – אתכם, בנושא של ריבוי בעלים.
דוד אמסלם: אם יש גם ועדה שבסופו של דבר בוחנת את הפרויקט, - - -עזוב עכשיו האם יש לו נחיצות או אין לו נחיצות, האם זה נכון להעביר אותו לותמ"ל - - - אני אומר:
דוד אמסלם: בסך הכל אני חושב שהוועדה הזו היא המסננת המרכזית של הממשלה מול הוועדה.
<תומר רוזנר: ומול הציבור.
דוד אמסלם: הכל שקוף בציבור, זו לא הבעיה שלי.
דוד אמסלם: אני אומר – מול הוועדה היא עושה לה עבודת משנה של סינון למטה.
דוד אמסלם: ואז רק אחרי זה זה מגיע לממשלה.
דוד אמסלם: לכן אני רואה פה הרבה מסננים בדרך.
דוד אמסלם: לכן אני מתפלא על ההשגה שלכם לגבי ריבוי בעלים.
דוד אמסלם: אין לזה משמעות.
דוד אמסלם: אני מקבל את מה שהוא אומר לגבי הוועדה, ערן.
דוד אמסלם: שתהיה ועדה, אני גם מאמין שפונקציונלית זה נכון.
דוד אמסלם: שהיא תסנן לעצמה.
דוד אמסלם: אני חושב שזה נכון לעשות את זה.
<שלום זינגר: יש לנו, לשלטון המקומי נציגות, אך לא מספקת, בכל מה שקשור לקרקע פרטית, בטח אם תרחיבו את זה כמו שאתם רוצים.
דוד אמסלם: אתה מדבר על הוועדה המייעצת?
<שלום זינגר: ודאי.
<שלום זינגר: יש לנו בצוות המייעץ לגבי פינוי-בינוי - - -
<ערן ניצן: שלא יהיה בספק שהדברים נעשו בתיאום עם - - -
דוד אמסלם: אומר שלום זינגר שבוועדה המייעצת אין נציג של הרשויות המקומיות.
<עינת גנון: יש שני נציגי רשויות מקומיות בעלי דעה מייעצת שאגב - - -
<תומר רוזנר: תמקד את הדברים, למה אתה מתכוון, לצוות המייעץ כאן, או לוועדה המייעצת בפינוי-בינוי?
<שלום זינגר: אני מדבר על הצוות המייעץ כאן.
<ערן ניצן: פה מדובר על צוות פנים ממשלתי שממליץ בפני קבינט הדיור, שגם הוא, כמובן ממשלה.
<ערן ניצן: השלטון המקומי, אמרנו, התוכניות האלה ייעשו בתיאום אתו, ודאי הוא יהיה שותף להן, אבל זה בתוך התהליך הסטטוטורי, זה לא בהחלטות הפנים ממשלתיות - - -
<תומר רוזנר: יש פה נציג.
<כרמית יולס: יש פה נציג אחד מתוך 4 נציגים.
<כרמית יולס: זו הפסקה הבאה.
דוד אמסלם: אתה מדבר על קרקע פרטית או על פינוי-בינוי?
<שלום זינגר: קשה לי פה להבין האם ההרכב הזה של סעיף קטן (ד) - - - מתייחס גם לפה, גם לקרקע מרובת בעלים כפי שאתם קוראים לה היום.
<שלום זינגר: האם גם שם יש לנו נציג?
<ערן ניצן: אנחנו לא מוכנים ליותר מנציג אחד.
<כרמית יולס: עוד לא קראו את זה.
דוד אמסלם: חכה שנגיע לסעיף.
<רוני טיסר: אני קוראת: (ד) (1) לעניין המלצה לפי סעיף (ג) יוקם צוות מייעץ שחבריו הם: (א) מנהל מינהל התכנון או נציגו, והוא יהיה היושב-ראש (ב) נציג שר המשפטים (ג) נציג שר האוצר (ד) נציג הרשויות המקומיות שהוא אדריכל או מהנדס הרשום בפנקס המהנדסים והאדריכלים כמשמעותו בחוק המנהדסים והאדריכלים, התשי"ח-1958, שימנה שר האוצר.
<רוני טיסר: (2) המלצות הצוות לפי פסקה (1) יועברו לממשלה לא יותר מפעמיים בשנה.
<רוני טיסר: (3) שר האוצר יקבע בתקנות הוראות לפי סעיף קטן..." - - -
דוד אמסלם: למה לכם להיכנס למגבלה הזו, של פסקה (2)?
דוד אמסלם: למה אתה מגביל את עצמך?
דוד אמסלם: הרי אם אתה רוצה להביא את זה לממשלה 4 פעמים בשנה בגלל שזה מה שנדרש מבחינת העבודה שלך - - -
<ערן ניצן: התלבטנו בזה הרבה, בדיוק בגלל מה שהתחלנו בו את הדיון.
<ערן ניצן: בסוף, הותמ"ל צריך לבנות לעצמו תוכנית עבודה.
<ערן ניצן: הוא לא יכול לפגוש כל שבועיים או שלושה איזושהי הודעה על הכרזה שעכשיו משנה לו את התוכנית.
דוד אמסלם: אז אתה אומר שבסוף זה עוזר לך להכין את תוכנית העבודה שלך.
<ערן ניצן: לגמרי.
<רוני טיסר: אני ממשיכה בקריאה: (3) שר האוצר יקבע בתקנות הוראות לעניין סעיף קטן זה, ובכלל זה – (א) הוראות בדבר הגשת בקשה לצוות למתן המלצה לפי סעיף קטן זה, והדיון בבקשה כאמור; (ב) המספר המרבי של מתחמים שלגביהם רשאי הצוות להמליץ כאמור בסעיף קטן זה, בכל שנה, ורשאי הוא לקבוע מספר מרבי שונה לגבי סוגי מתחמים בהתחשב בסך יחידות הדיור שניתן לתכנן בכל מתחם.
דוד אמסלם: זה לגבי מה?
<תומר רוזנר: לגבי הצוות המייעץ.
<תומר רוזנר: זה הכל לגבי קרקע פרטית.
דוד אמסלם: מה שאתם אומרים לי שבקרקע ציבורית אין את זה.
דוד אמסלם: אתם אומרים לי שבקרקע פרטית – אנחנו נתקין את התקנות.
דוד אמסלם: גם שם אנחנו נחליט מה כן ומה לא.
<תומר רוזנר: כן, זה הצוות המייעץ.
דוד אמסלם: אבל רק פעמיים בשנה.
דוד אמסלם: שאלתי למה, והוא אמר שזה יעשה לו את הסידור עבודה.
דוד אמסלם: שכחתי רק שהוא מדבר רק על הפרטי, אבל הציבורי לא מעניין אותו, שם סידור העבודה שלו לא חשוב.
<ערן ניצן: אני מסביר שהשיח יהיה קיים בין הוועדה ובין הגורם הפרטי.
<ערן ניצן: הוא הרבה פחות הרמוני מזה של הוועדה עם גורם פרטי.
דוד אמסלם: כנראה שהיתה לנו בעיה בהקראה.
דוד אמסלם: זרמתי אתך, אבל כל הקונספט צריך פה להשתנות.
דוד אמסלם: בסופו של דבר, אם אתה בא מזווית יחידות הבינוי שאתה רוצה להקים במדינת ישראל, תשתחרר כרגע מהסיפור של פרטי-ציבורי.
דוד אמסלם: תבנה קריטריונים שתומכים בינוי לא תומכים בעלות.
דוד אמסלם: לשם אני הייתי הולך וזה גם מה שמתבקש.
דוד אמסלם: אתה רצית לדחוף רק את הקרקע הציבורית כרגע, מהיבטים שונים.
דוד אמסלם: בסופו של עניין התחלת עם זה.
דוד אמסלם: הסתבר לך תוך כדי תנועה דבר נכון, והבנת שיש כאן גם קרקעות פרטיות שאתה חייב לטפל בהן כי הן כרגע משבשות לך את תוכנית העבודה שלך בהיבט של יחידות הדיור שאתה חייב להוציא.
דוד אמסלם: ואיפה הן ממוקמות?
דוד אמסלם: הן ממוקמות במקומות כמעט הכי אטרקטיביים בארץ, לכן הבנת שאתה חייב להשתמש בהן, ומזה נובע התיקון הזה.
<ערן ניצן: אני מזכיר לך, אדוני היושב-ראש, העובדה שהממשלה מקדמת תוכניות של הממשלה – היא גם צריכה לעמוד מאחורי המחויבויות לממש אותן במהרה.
<ערן ניצן: תזכור שבעל קרקע פרטי שמחר אתה מאשר לו תוכנית, יכול להיות שבכלים שיש לנוכדי שהוא יממש אותה הם מצומצמים בהרבה.
דוד אמסלם: אבל אני שואל אותך בחיטים ואתה עונה לי בשעורים.
דוד אמסלם: אם אתה רוצה להביא קריטריון, דרך אגב, שאנחנו עושים את זה – למשל, אני מספר לך עם הסיפור של הארנונה של אדמת בניין.
דוד אמסלם: אתה נותן פטור לזמן מסוים, אתה נותן תוקף קצר לתוכנית.
דוד אמסלם: במידה ולא – הוא הולך למסלול הרגיל.
דוד אמסלם: אני מוכן להתערב אתך שהוא יבנה יותר מהר ממך, אבל תיתן לו השמדה עצמית יותר קצרה משלך, אפילו.
דוד אמסלם: אתה אמור לענות לו שם, לא אמור לענות לו פה.
דוד אמסלם: לכן אני אומר שכל הדבר הזה, נצטרך לשנות אותו בהיבט של הקריטריונים לגבי פרטי לציבורי.
דוד אמסלם: אני לא רואה בכלל הבדלים בין שניהם.
<רוני טיסר: אני קוראת: (ה) בהכרזה לפי סעיף קטן (א) יצוינו גודלו של המתחם המועדף לדיור, מיקומו וגבולותיו לרבות הדרכים והתשתיות הנלוות לו; ואולם בעת הכנת תכנית מועדפת לדיור לגבי המתחם רשאית הוועדה לעשות את אלה: (1) להתאים את הגבולות המדויקים של המתחם למצב הקרקע ולצרכים התכנוניים ובלבד שלא יהיה בכך שינוי מהותי בגבולות המתחם.
<רוני טיסר: (2) הרחיב את שטח המתחם מעבר לשטח שהוכרז לפי סעיף קטן (א) כך שיכלול שטחים משלימים לפי סעיף 4(ג) בהיקף הנדרש לצורך יישום מיטבי של התכנית, ובלבד שתוספת זו אינה עולה על 20% מגודל המתחם שהוכרז והמתחם לאחר הרחבתו עומד בהוראות סעיף זה.
דוד אמסלם: תסבירו לנו.
<ערן ניצן: אנחנו דנים בתוכניות גדולות.
<ערן ניצן: לפעמים, תוך כדי דיון עולה לפעמים הצורך בקישוריות נוספת, בכביש נוסף.
<ערן ניצן: אשקלון היא דוגמה לזה.
<ערן ניצן: כרגע, לפי החוק המנוסח היום, כאשר אנחנו עושים את הדברים הללו, למען הסר ספק, אנחנו צריכים לחזור לקבינט דיור.
דוד אמסלם: אז מה הבעיה שתרשום שתהיה אפשרות חריגה מגבולות התוכנית ב-20%?
דוד אמסלם: אבל למה ארבעה סעיפים, ועוד 7,000 סעיפים אחרים?
דוד אמסלם: אתם לפעמים מסבכים את העניין כדי שאף אחד לא יבין מה אתם רוצים.
<ערן ניצן: אם אתם רואים פלפולים זה בגלל היועץ המשפטי.
תמר זנדברג: היועץ המשפטי שלנו?
תמר זנדברג: הטופ שבטופ.
<ערן ניצן: הוא הטוב ביותר.
תמר זנדברג: אם הוא התפלפל זה בגלל שהיה צריך להתפלפל.
דוד אמסלם: איך הגעתם ל-20%?
<ערן ניצן: סתם, היגיון.
<ערן ניצן: אין פה איזה תורה מסיני.
דוד אמסלם: 20% זה כמות עצומה לעשות תיקונים של תוכנית.
דוד אמסלם: אתה על הדרך מכניס עוד - - -
<ערן ניצן: זה לא להגדיל את התוכנית ב-20%.
<ערן ניצן: זה רק לצרכים תשתיתיים שתומכים בה.
<ערן ניצן: לפעמים אתה צריך למתוח את הכביש עד ה - - - זה לא להגדיל את התוכנית ב-20%.
<רוני טיסר: תיקון סעיף 4 3.
<רוני טיסר: בסעיף 4 לחוק העיקרי – (1) במקום סעיף קטן (א), יבוא: "(א) תוכנית מועדפת לדיור תכלול הוראות המאפשרות להוציא מכוחה היתר לבנייה ולשימוש ללא צורך באישורה של תוכנית נוספת, ואולם, לגבי חלק מתחום התוכנית אפשר שתידרש תוכנית נוספת לשם הוצאת היתר בו, ובלבד שהתוכנית כוללת הוראות להקמת יחידות דיור בהיקף המפורט להלן, לפי העניין, אשר לגביהן מתאפשר להוציא היתר לבנייה ולשימוש בלא צורך באישורה של תוכנית נוספת.
<רוני טיסר: (1) לעניין הכרזה לפי סעיף (א)(1) – 750 יחידות דיור לפחות.
<רוני טיסר: (2) לעניין הכרזה לפי סעיף (א)(2) – 200 יחידות דיור לפחות.
<רוני טיסר: (3) לעניין הכרזה לפי סעיף (א)(3) – 500 יחידות דיור לפחות.
<רוני טיסר: (4) לעניין הכרזה לפי סעיף (א)(4) – 1,500 יחידות דיור לפחות.
דוד אמסלם: גם את זה אנחנו כמובן מורידים.
<כרמית יולס: זה כמות יחידות הדיור.
<רוני טיסר: אני ממשיכה: (2) בסעיף קטן (ב) – (א) בפסקה (1), במקום "למעט ביישוב מיעוטים" יבוא "במתחם מועדף לדיור שהוכרז לפי סעיף 3(א)(1)"; (ב) אחרי פסקה (1) יבוא: "(1)(א) הובא במניין האחוזים לעניין הגדרת קרקע שעיקרה מקרקעי ישראל גם קרקע שהיא בבעלות רשות מקומית.
<רוני טיסר: גם כאן יש הוראות לעניין יחידות הדיור בהישג יד.
<רוני טיסר: כאן יש לי תיקון נוסח: "...
<רוני טיסר: תכלול התוכנית כאמור בפסקה (1) הוראות כמפורט להלן: (א) הוראה שלפיה הוראות התוספת השישית לחוק התכנון יחולו על 30% מכלל יחידות הדיור שנקבעו בתוכנית או על שיעור גבוה יותר שקבעה הממשלה לעניין זה בצו ההכרזה לפי סעיף 3(א).
<רוני טיסר: (ב) הוראה שלפיה מחצית מיחידות הדיור שנקבעה לגביהן בתוכנית הוראה כאמור בפסקה (1) או על שיעור גבוה ממחצית יחידות הדיור כאמור, ככל שנקבע בצו ההכרזה לפי סעיף 3(א) יהיו יחידות דיור להשכרה במחיר מופחת.
<רוני טיסר: על יחידות הדיור כאמור יחולו גם הוראות שנקבעו לפי פסקה (ג).
<רוני טיסר: לעניין זה : " מחיר מופחת" – לעניין יחידות דיור הקרקע שהיא בבעלות רשות מקומית, כהגדרתה בסעיף ב(1)(ב).
<רוני טיסר: (ג) השר יקבע הוראות לעניין יחידות הדיור לעניין יחידות דיור להשכרה לטווח ארוך במחיר מופחת שיכללו בקרקע שהיא בבעלות רשות מקומית, כאמור בסעיף ב1(2), ורשאי הוא להחיל הוראות הקבועות בתוספת השישית לחוק התכנון בשינויים המחויבים ובהתאמות שיקבע.
<רוני טיסר: (ד) הובא במניין האחוזים לעניין הגדרת קרקע שעיקרה מקרקעי ישראל גם קרקע שבבעלות רשות מקומית, לא תאושר התוכנית שבתחומה נכללת קרקע כאמור כל עוד לא נקבעו תקנות כאמור בפסקה זו;
דוד אמסלם: תסבירו לי את זה.
<תומר רוזנר: יש היום הסדר בחוק לגבי הכללת דיור בהישג יד בקרקע ציבורית, כלומר, בקרקע שעיקרה מקרקעי ישראל.
<תומר רוזנר: כאן, מכיוון שאנחנו רוצים - - -
דוד אמסלם: בהישג יד הכוונה לשכירות?
<תומר רוזנר: יש שני סוגים.
<תומר רוזנר: זה שכירות במחיר שוק ושכירות במחיר מופחת.
<תומר רוזנר: שכירות בטווח ארוך ושכירות במחיר מופחת.
<תומר רוזנר: ההסדר שקיים היום בחוק קובע שבקרקע שהיא קרקע מקרקעי ישראל צריכים להיות 30% דירות שמוקצות לדיור בהישג יד, עם אפשרות, כמובן לחריגים, ותכף אסביר.
<תומר רוזנר: העיקרון הוא שצריך - - -
דוד אמסלם: מדובר, אני מבין, על דירות שיזם פרטי בונה אותן - - -
<ערן ניצן: לא, זה קרקע מדינה.
דוד אמסלם: על קרקע מדינה, אבל זה מישהו פרטי שזכה במכרז, לא?
<ערן ניצן: זה יפורסם במכרז.
דוד אמסלם: והוא יודע שהוא צריך להשכיר 30% מהדירות הוא יצטרך להשכיר - - -
<ערן ניצן: זה תלוי בתנאי המכרז.
<ערן ניצן: נניח שאתה מאשר מתחם של 5,000 יחידות, - - - מתחיל לשווק אותו, הוא חייב לשווק 30% מה-5,000 להשכרה, אבל זה כבר יהיה דיון קנייני בעולם השכירות, בעולם המכרזים שלו, האם הוא מוציא עכשיו אלף יחידות לשכירות, או מוציא שכירות ובעלות.
דוד אמסלם: אני בא לסוף, לא לתהליך.
דוד אמסלם: עכשיו אתה מגדיר לו איזה אחוז מהדירות הם בשכירות.
דוד אמסלם: אז יש לי שאלה – הבנתי שגם מדובר בשכירות מופחתת.
דוד אמסלם: אז אל"ף, מאיפה אנחנו יודעים מה המחיר של השכירות המופחתת, מה העלויות של השכירות באותו מקום?
דוד אמסלם: אז זה משתנה.
דוד אמסלם: מחיר השוק גם משתנה כל הזמן.
<תומר רוזנר: קודם כל זה החוק הקיים.
דוד אמסלם: גם אם זה בחוק הקיים אני רוצה להציג את הפרובלמטיות של העניין.
דוד אמסלם: דבר שני, מה קורה אם אף אחד לא רוצה לשכור את הדירות האלה, הוא מוכר אותן?
<ערן ניצן: זו בדיוק הסיבה למה האירוע הוא קנייני.
<ערן ניצן: כבר היום שיווקנו יחידות דיור להשכרה ולהשכרה מופחתת, כמו ברעננה, בהרצליה ובחיפה.
<ערן ניצן: בפועל, מי שנמצא בחזית בקביעה של הכללים הללו של אחוז הדירות, ועל קביעת גובה השכירות זו חברת "דירה להשכיר".
<ערן ניצן: זו תהיה גם הכוונה כאן.
<ערן ניצן: העניין הקנייני – רמ"י - - -
דוד אמסלם: זו חברה ממשלתית שאמורה לקבוע מה מחיר השכירות?
<ערן ניצן: זה אחד הדברים שהיא עושה.
<ערן ניצן: היא גם אמורה לדאוג לניהול של הבניין ומעבירה את זה לגורמים - - -
דוד אמסלם: אני כבר מזהה כאן פרובלמטיות בצורה בלתי רגילה בכל ההליך הזה של הדירות בשכירות מופחתת על ידי יזמים פרטיים ובכלל כדירות לשכירות, כשאנחנו מכריחים מישהו לבנות דירות לשכירות כשאנחנו לא נותנים לו בכלל פתרון במידה והוא לא מצליח להשכיר אותן.
<ערן ניצן: הדבר הזה בא לידי ביטוי – כשאתה מוציא מכרז כמו היום, קרקע ששוויה יכול להית 250 מיליון שקל – אתה מקבל הצעה של 100 מיליון, היא בין היתר לוקחת בחשבון את הסיכונים.
<ערן ניצן: כל עוד אתה אומר מה אתה רוצה ואתה ברור לגבי זה, זה בסדר.
<ערן ניצן: אני לא חושב שיש פה בעיה.
<ערן ניצן: עולה השאלה איך אוכפים את ה-20% דירות - - -
דוד אמסלם: זה פעם אחת, וגם את הנושא של השכירות בכלל, בפועל.
<ערן ניצן: אבל אם המדינה לוקחת את הקרקע שלה ומוציאה אותה בתנאים מסוימים, היא גם יכולה לקבוע את התנאים.
דוד אמסלם: מה דעתך שהמדינה צריכה לבנות להשכרה כפרויקט ממשלתי?
דוד אמסלם: ואז אולי זה ההיגיון הנורמלי שהמדינה תנהל את האירוע, באמת?
דוד אמסלם: אני מניח שהיזם הפרטי - - - אני מניח שאתה מתכוון שעוד 20 שנה ירדפו אחריו.
<ערן ניצן: אני אגיד לך למה אני לא חושב שזו הצעה מועילה.
<ערן ניצן: המדינה היא בעלת הקרקע.
<ערן ניצן: היא צריכה לממש אותה בתנאים כמו שהיא קובעת, כולל שכירות ל-20 שנה.
<ערן ניצן: לבוא ולהגיד שזה נורא מסובך, ולכן שהמדינה בתקציב המדינה תבנה את הדירות הללו זו הצעה שהמשמעות שלה היא לפגוש את אותה ועדת כספים ולהוציא ממשרדים כסף – במיליארדים.
<ערן ניצן: השוק עושה את זה היטב?
<ערן ניצן: בעולם זה קורה?
דוד אמסלם: אני לא מאמין בסיפור הזה.
דוד אמסלם: דרך אגב, המחיר משתנה מרחוב לרחוב, ולפעמים המחיר משתנה באותו רחוב מבניין לבניין.
<ערן ניצן: ומה זה עוזר לך אם זו ממשלה או לא?
דוד אמסלם: בסופו של דבר הממשלה יכולה להחליט על מחיר, שזה המחיר שהיא קובעת.
<ערן ניצן: אבל זה גם מחיר שמשתנה מרחוב לרחוב.
דוד אמסלם: היא יכולה להחליט שבעיר הזאת, זה שלי, שרירותית היא קובעת כמה היא גובה.
<קריאה: זה לא נקבע שרירותית.
<קריאה: זה נקבע על ידי הערכת שמאי.
<ערן ניצן: היא יכולה, היא עושה את זה.
דוד אמסלם: כאן ברור לך לחלוטין שהמחירים הם משתנים.
דוד אמסלם: יש בניין X ובניין Y, אחד ליד השני, מחירי השכירות בשוק הם משתנים.
<ערן ניצן: אבל הקושי שאתה מציג לא נפתר בזה שהממשלה בונה את הבניין ו - - -
דוד אמסלם: ברגע שזה הממשלה, אז הממשלה לא צריכה עכשיו לעשות הערכות שוק, זה לא מעניין אותה.
דוד אמסלם: היא קובעת מחיר, וזה נגמר.
דוד אמסלם: היא יכולה להחליט שברחוב הזה – 2,000 שקל.
<ערן ניצן: עזוב תפעולית עכשיו, אם היא עושה את זה מתקציב מדינה או שהיזם בונה את הבניין.
דוד אמסלם: נניח שאני היזם – יש לי את הדירות, זכיתי, הכל טוב ויפה, יש לי דירה להשכרה ואני מחליט – אני צריך להשכיר את הדירות האלה עכשיו, כי כל חודש שעובר אני לא מקבל כסף.
דוד אמסלם: ואז הוא מחליט – הדירה הזו היא 5,000 שקל.
דוד אמסלם: הביאו שמאי, אבל בדירה בבניין ליד – המחיר משתנה.
דוד אמסלם: הרי תבינו, אין מחיר שוק לשכירות חד-חד ערכי.
יעקב אשר: אני לא מבין: היזם הולך לנהל את השכירות?
<ערן ניצן: היזם מנהל את השכירות, כן, אבל יש לו תנאים.
<ערן ניצן: קובעים, אומרים לו: 20% מהדירות – אנחנו נודיע לך מה יהיה המינוס 20 שלך.
דוד אמסלם: תבינו מה אתם עושים – הרי מחיר השוק משתנה מבניין לבניין.
דוד אמסלם: יש בניין יפה עם לובי יפה ומשלמים שם יותר, בניין פחות יפה – משלמים פחות.
דוד אמסלם: מחיר השוק זה דבר שמתאזן בפני עצמו – שוכרים מול משכירים.
דוד אמסלם: אי אפשר להיכנס לזה.
דוד אמסלם: זה בסוף צריך להיות מחיר חד-חד ערכי.
<ערן ניצן: אתה עושה הערכת שמאי על כל מכרז וקרקע - - -
דוד אמסלם: החוק זה חוק.
דוד אמסלם: אתה עכשיו מוציא את זה לשכירות – לכמה שנים?
<ערן ניצן: 20 שנה.
דוד אמסלם: אתה מבין שאתה תיפגש אתו עוד 10 שנים – תמשיך עם השמאים וכו'.
<ערן ניצן: סליחה, אבל כל קרקע - - - אלפי מכרזים אנחנו מוציאים, שכל מכרז יש עליו שמאי שקובע מה שווי הקרקע.
<ערן ניצן: אותו הדבר בשכירות
דוד אמסלם: השינויים בשוק, בשכירויות, זה פונקציה של הרבה דברים, וכל הזמן זה משתנה.
דוד אמסלם: זה כל חודש משתנה.
<ערן ניצן: המחיר לא צולל.
<ערן ניצן: הוא עולה.
<ערן ניצן: מה שאתה משכיר ב-5,000 לא תשכיר בשנה הבאה ב-3,000.
דוד אמסלם: אני מודיע לך שזה על גבול הבדיחה.
דוד אמסלם: אתם לא תשתלטו על זה, זה אי אפשר.
דוד אמסלם: תצטרכו לבנות עוד מערך שלם כדי לבדוק את כל המשכירים האלה והשוכרים.
<ערן ניצן: יש לנו חברה שעושה את זה.
יעקב אשר: אני שואל שאלה: למה לא יותר פשוט, הרי אתה לוקח את הדירה הזו מהיזם ל-20 שנה.
<ערן ניצן: הוא לוקח מאתנו ל-20 שנה.
יעקב אשר: זה לא בדיוק הוא לוקח מאתנו – אתם לוקחים ממנו את האפשרות למכור, ל-20 שנה ואחר כך הוא יכול למכור אותה.
יעקב אשר: למה שב-20 שנה האלה לא תנתקו את היזם מהעניין ותתנו לחברה "דירה להשכיר", שזה אתם - - -למה צריך את הערבוב הזה שאתה תפקח עליו, הוא יפקח עליך, כשאתה יכול להגיד לו: תן לאנשי הצוות שלי לנהל את זה.
דוד אמסלם: אני אחדד עוד טיפה – אל תיתן לו את זה ל-20 שנה.
דוד אמסלם: שהוא יתן את זה ל-5 שנים והוא לא יקבל כלום, זה יהיה המכרז, ואז יש היגיון.
דוד אמסלם: אם הממשלה באה והחליטה שרוצים מחיר X – אף אחד לא מכניס את הכסף לכיס ורוצה לגבות יותר.
<שרון שלמה קרואני: אני מ "דירה להשכיר"- החברה הממשלתית לדיור והשכרה.
<שרון שלמה קרואני: אני רוצה להסביר איך בעצם עובד כל הפרויקט הזה.
<שרון שלמה קרואני: אנחנו חושבים שזה נכון וצריך שהידיים יישארו בידי היזם ואני אגיד למה – זה סוג של BOT.
<שרון שלמה קרואני: אנחנו רוצים שהיזם הוא זה שיתפעל את זה לאורך תקופת השכירות, כדי שזה לא ייראה כמו סלאמס, כדי שזה יזכה לטיפול והחזקה של היזם.
<שרון שלמה קרואני: לכן אנחנו לא מעוניינים להגיד לו – עכשיו אנחנו לוקחים לך את הדירות האלה ומחזיקים אותם בידיים ממשלתיות.
<שרון שלמה קרואני: מעבר לזה יש פה עניין גם שאין היגיון לבוא ולהגיד שכר דירה אחיד לכל המקומות בארץ.
<שרון שלמה קרואני: דינה של דימונה אינו כשל הרצליה או רמת השרון.
<שרון שלמה קרואני: בפועל כבר נבנו כאלה פרויקטים – יש כאלה 3 פרויקטים בחיפה - - -
דוד אמסלם: את עונה לשאלה שלי?
דוד אמסלם: הרי גם פה, בירושלים, אני אקח אותך לסיור באיזה רחוב שתבחרי, אני אראה לך בניינים סמוכים – כאן דירה שמשכירים ב-5,000 ודירה לידה – ב-4,000.
<שרון שלמה קרואני: אני חייבת להגיד שבמקום שבו אני גרה יש סדר וארגון בעניין השכירויות, ואפשר לומר שיש איזשהו מחיר שוק שעליו אפשר לדבר.
דוד אמסלם: מה זה מחיר שוק?
<שרון שלמה קרואני: זה מה לוקחים לדירה באותם המאפיינים, ובאותו אזור.
<שרון שלמה קרואני: ואז אתה לא משווה דירה בתל אביב לדירה בדימונה.
דוד אמסלם: את לקחת את הקצוות, דירה בתל אביב ודירה בדימונה.
דוד אמסלם: את מבינה – גם בירושלים אני יכול לעשות ממוצע, וזה בסדר, אם זה דרוש לי סטטיסטית.
<שרון שלמה קרואני: אבל אם אתה יודע שיש כאלה פערים בתוך העיר עצמה, אתה תיקח את האזור הרלבנטי, אתה לא תיקח אזור שהוא קשה יום ותגיד – זה המחיר, לאזור שהוא מוצלח ולא פריפריאלי.
דוד אמסלם: בצד השני עומד יזם שפונקציית המטרה שלו בבוקר זה לעשות כסף.
<שרון שלמה קרואני: ובגלל זה אנחנו רוצים להשאיר את זה בידיים של היזם, כדי שזה יהיה לו כלכלי.
דוד אמסלם: הוא קם בבוקר והוא רוצה עוד שקלים, וזה בסדר.
דוד אמסלם: אתם לא מסוגלים לשלוט על האירוע, אני אומר לכם, בגלל שהשונות היא גם באותו רחוב.
דוד אמסלם: לכן, אני חושב שאו שהייתם קובעים לו מחיר במכרז, וזהו, אבל כשאתם משאירים את זה לתנאי השוק, משהו אמורפי, זה לא מתכנס לאף מקום, תאמינו לי.
<שרון שלמה קרואני: יש מנגנון של הצמדה שאומר ששכר הדירה יהיה צמוד למדד המחירים - - -
יעקב אשר: אם ירדו מחירי הדיור, כמו שמבטיחים לנו - - -
דוד אמסלם: תשמעו מה נעשה: בדיון הבא מה שאני ארצה, כרמית – נעשה פגישת עבודה.
דוד אמסלם: זה לא יהיה דיון, כמובן.
דוד אמסלם: אני אזמין את ערן, כרמית או מישהו אחר ממשרד המשפטים, תומר, לנושא של קרקע פרטית - - -
עבדאללה אבו מערוף: ובעלים.
דוד אמסלם: אנחנו צריכים לסגור שני דברים.
דוד אמסלם: בנושא של פינוי-בינוי אני ארצה לעשות עליו זום, וגם על קרקע פרטית.
דוד אמסלם: נתחיל בקרקע הפרטית.
דוד אמסלם: נעשה שני דיונים רצופים.
שרן השכל: בוקר טוב לכל הנוכחים.