GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<רוני טיסר: בהגדרה זו – "חכירה לדורות" – לרבות התחייבות לחכירה לדורות שטרם נרשמה בפנקסי המקרקעין; "קרקע עירונית" – כהגדרתה בחוק מקרקעי ישראל;"; (4) בהגדרה "מתחם מועדף לדיור", בסופה יבוא "לרבות הרחבה של מתחם כאמור לפי סעיף 3(ד);"; (5) אחרי ההגדרה "מתחם מועדף לדיור" יבוא: ""מתחם פינוי ובינוי" – מתחם פינוי ובינוי כהגדרתו בחוק הרשות הממשלתית להתחדשות עירונית או מתחם שהוועדה כהגדרתה בסעיף 15 לחוק האמור נתנה לגביו החלטה מקדמית לפי הסעיף האמור ולפיה בהתקיים התנאים שנקבעו לפי אותו סעיף בכוונתה להמליץ לשר הבינוי והשיכון להכריז עליו כעל מתחם פינוי ובינוי במסלול מיסוי; "קרקע מרובת בעלים" – קרקע שמתקיימים לגביה שניים אלה:..."
<תומר רוזנר: על זה תדלגי.
<קריאה: למה, זה הנוסח, לא?
<תומר רוזנר: אתה רוצה שנקריא את הנוסח הממשלתית של ה-50 בעלים?
דוד אמסלם: אנחנו נמצאים עדיין בסעיף ההגדרות, לא?
<תומר רוזנר: כן, אבל הם מקריאים כאן מה זה "קרקע מרובת בעלים".
דוד אמסלם: נגיע לסעיף – נדבר.
דוד אמסלם: מבחינתי, ברגע שנקריא את זה שם – נתקן את זה בסעיף.
<רוני טיסר: אני ממשיכה בקריאה: בהגדרה "קרקע שעיקרה מקרקעי ישראל" בסופה יבוא: "ולעניין הגדרה זו תובא במניין האחוזים כאמור גם קרקע שבבעלות רשות מקומית ובלבד שהקרקע לא הופקעה..." – כאן יש חוסר הסכמה – "...
<רוני טיסר: ושניתנה הסכמת הרשות המקומית והוועדה המקומית שבתחומה מצויה הקרקע האמורה להכללתה בתחום המתחם המועדף לדיור".
דוד אמסלם: רגע, יש כאן את הסעיפים (1) ו-(2), דילגנו עליהם?
דוד אמסלם: מספר הבעלים - - -
<תומר רוזנר: אתה ביקשת - - -
דוד אמסלם: נדלג על זה.
<תומר רוזנר: להגדרה "קרקע מרובת בעלים" יש שני תנאים שמגדירים אותם פה.
<תומר רוזנר: 1(1) ו-(2) זה ההצעה הממשלתית להגדיר מה זאת קרקע מרובת בעלים, שהיא זו שאפשר להביא אותה - - -
דוד אמסלם: אנחנו, בעיקרון, לא מתייחסים לנושא הזה.
<רוני טיסר: אני ממשיכה בקריאה: (7) בהגדרה "תכנית מועדפת לדיור", במקום "החלה במתחם" יבוא "לגבי מתחם", במקום "להקמת 750 יחידות דיור לפחות" יבוא "להקמת יחידות דיור בהיקף כאמור בסעיף 4(א) לפי העניין" והסיפה החל במילים "וביישוב מיעוטים" – תימחק.
דוד אמסלם: מה ההתייחסות לגבי 750 יחידות דיור כאן?
עבדאללה אבו מערוף: ומה זה "...
עבדאללה אבו מערוף: ובישוב מיעוטים תימחק"?
עבדאללה אבו מערוף: זה גם טכני?
<תומר רוזנר: זה גם טכני.
<תומר רוזנר: רוב ההגדרות כאן הן טכניות, הן נועדו לשרת א הסעיפים המהותיים שמופיעים בהמשך, וכשנגיע לסעיפים בהמשך נצטרך להגיע להגדרות ספציפיות, אבל כרגע אני לא מוצא טעם.
<תומר רוזנר: כשניגע לסעיפים המהותיים אז נתייחס גם להגדרות שאותן - - -
<רוני טיסר: אני ממשיכה: החלפת סעיף 3 2.
<רוני טיסר: במקום סעיף 3 להוראת השעה יבוא: "הכרזה על מתחם מועדף לדיור 3.
<רוני טיסר: (א) הממשלה או ועדת שרים שמינתה לעניין זה רשאיות להכריז בצו על קרקע שמתקיים לגביה תנאי מהתנאים המפורטים להלן, כעל מתחם מועדף לדיור, ובלבד שלא יוקם במתחם האמור יישוב חדש: (1) היא קרקע שעיקרה מקרקעי ישראל;
דוד אמסלם: אני מבין שיש הגדרה מה זה יישוב חדש.
<תומר רוזנר: אין הגדרה אבל זה ברור, זו העתקה מהחוק הקיים, אין כאן שינוי מהחוק הקיים.
<רוני טיסר: אני ממשיכה בקריאה: (2) היא מצויה ביישוב מיעוטים; (3) היא מתחם פינוי ובינוי בתחום רשות עירונית;
דוד אמסלם: זה לגבי ההכרזה לגבי המתחמים?
<רוני טיסר: אני ממשיכה בקריאה:
דוד אמסלם: את סעיף 4 שימי במחיקה, או בצריך עיון.
<תומר רוזנר: פה מדובר בשלושה שינויים שהם מבקשים להכניס.
<כרמית יולס: סליחה, אדוני.
<כרמית יולס: יש פה נוסח כחול שהממשלה הגישה, ויש בו שינויים.
<כרמית יולס: בחלק מהדברים ישבנו עם הייעוץ המשפטי וכנראה בשעתו הופץ הנוסח, לא ראיתי אותו באתר.
<כרמית יולס: למשל, את הסיפה של "מתחם פינוי-בינוי" בתחום רשות עירונית, אנחנו פשוט שואלים אחד את השני למה זה הגיע, ואנחנו לא מצליחים להבין.
<רוני טיסר: זה סוכם בישיבה.
<תומר רוזנר: אני מנסה להסביר.
<תומר רוזנר: בחוק הקיים יש התייחסות לשני סוגים של מתחמים שאפשר להכריז עליהם.
<תומר רוזנר: אחד, זה על קרקע שהיא בעיקרה של מנהל מקרקעי ישראל, 80% קרקע של מנהל מקרקעי ישראל, והשני – קרקע ביישוב מיעוטים.
<תומר רוזנר: לגבי קרקע ביישוב מיעוטים אין שינוי.
<תומר רוזנר: המצב, כפי שהיה בחוק הקיים נשאר אותו הדבר.
דוד אמסלם: שרובה קרקעות פרטיות.
דוד אמסלם: סעיף 2- - -
<כרמית יולס: בגלל זה כתבנו את זה כסעיף נפרד.
דוד אמסלם: את מבינה ששם הטיעון של הפרטי לא עובד.
<ערן ניצן: אין שם קרקע מדינה.
דוד אמסלם: אצלכם זה הכל ככה – אם זה מתאים זה נכון, אם לא – זה לא נכון.
דוד אמסלם: רק הערתי את זה כהערה למחשבה.
<תומר רוזנר: לגבי פסקה (1) – השינוי המרכזי לגבי קרקע שעיקרה קרקע מקרקעי ישראל הוא שהממשלה מבקשת – ודרך אגב, זה לא בכחול, אז אתם לא מבקשים את זה יותר?
<תומר רוזנר: הנושא של רשות מקומית.
<תומר רוזנר: אתם עכשיו חוזרים בכם מהסכמות.
<תומר רוזנר: אני רוצה להבין.
<דקלה פרסיקו: מה שאתם קוראים זה מה שאנחנו הסכמנו בינינו.
<תומר רוזנר: אני אסביר מה השינוי שמבוקש.
<תומר רוזנר: השינוי שמבקשת הממשלה להכניס – ולנו לא נראה שיש אתו בעיה – הוא להוסיף שגם קרקע שהיא בבעלות רשות מקומית תיחשב קרקע ציבורית, לצורך העניין, והיא תבוא בתוך ה-80%.
דוד אמסלם: אתם מסכימים לזה?
<ערן ניצן: ביקשנו את זה.
<תומר רוזנר: המחלוקת שיש בינינו - השאלה ששנויה במחלוקת היא: האם קרקע של רשות מקומית שמקורה בהפקעה, כלומר – שהופקעה מבעלים פרטיים – היא גם יכולה להיחשב כקרקע ציבורית לצורך העניין הזה?
<תומר רוזנר: אנחנו חושבים שאין בעיה, ואני מציע שנציגי הממשלה יציגו מה דעתם.
<תומר רוזנר: האדמה הופקעה מאדם פרטי לטובת צורך ציבורי.
דוד אמסלם: היא הופקעה מתוקף ה-40%?
דוד אמסלם: מתוקף מה?
<תומר רוזנר: היא הופקעה לצרכי ציבור.
דוד אמסלם: זו אותה תוכנית.
<תומר רוזנר: לא אותה תוכנית.
<תומר רוזנר: פעם הפקיעו לצורך מגרש כדורגל, ועכשיו אומרים – יש לנו צרכי דיור.
<תומר רוזנר: רוצים - - -
דוד אמסלם: אבל אי אפשר, צריך להחזיר את זה לבעלים.
<תומר רוזנר: זו הטענה של הממשלה.
<תומר רוזנר: הממשלה טוענת שבמקרה כזה צריך להחזיר לבעלים, וזה מעורר מחלוקת.
<ערן ניצן: בהסכמת הרשות.
<תומר רוזנר: דא עקא, שגם היום אפשר, ועושים את זה – במסגרת התוכניות של - - - 20% קרקע שהיא לא של מקרקעי ישראל, גם של רשות מקומית.
<תומר רוזנר: אם יש בעיה כזו של קרקע שצריך להחזיר לבעלים – זה צריך לבוא במניין השיקולים שמפעיל מנהל התכנון או משרד השיכון או מי שמגיש את התוכנית, לפני שהוא מגיש את התוכנית.
<תומר רוזנר: אם הוא עושה את זה היום, הוא בודק, גם לגבי מקרקעי ישראל עצמם, שחלקם מקורם בהפקעה.
<תומר רוזנר: אני אומר שהוא יכול לעשות את זה גם לגבי קרקעות של רשות מקומית, לבדוק מה המקור של הקרקע - - - לא להגדיר מראש - - -
דוד אמסלם: מה שתומר אומר – אם זו קרקע שהיא במסגרת התוכנית, 80% זה כולל גם שטחים שהופקעו בזמנו גם לצרכי ציבור, והם לכאורה שייכים לרשות.
דוד אמסלם: דרך אגב, זה לא שייך למדינה, בדרך כלל זה שייך לרשות.
דוד אמסלם: אז הוא אומר: אם אתם מכלילים גם את הרשות, אז גם שם תבחנו מה מקור הקרקע.
דוד אמסלם: אם הקרקע של הרשות וקניינה – אז תכניסו, ואם לא אז לא.
דוד אמסלם: אני רק רוצה לומר שהיות והמחלוקת שלי, הבסיסית, היא בכלל שאין אבחנה בין ציבורי ופרטי אז לא הצלחתי להבין גם את העניין הזה.
דוד אמסלם: אם הוויכוח כרגע, אם הרעיון הוא שלא צריכה להיות אבחנה בין פרטי לציבורי אז מה זה מעניין אותנו עכשיו אם הרשות היא 80%, 70% או 90%?
<ערן ניצן: 80% קרקע מדינה – יש למשל בבני ברק באחת התוכניות, ב-80% ראינו שיש שם מדינה ויש שם עירייה.
<ערן ניצן: כל מה שביקשנו שבמקרה הזה, וזה יהיה בתיאום, זה 80% מדינה.
<תומר רוזנר: הוא אומר משהו אחר.
<תומר רוזנר: אם קרקע פרטית דינה כקרקע מדינה, אז זה לא משנה אם זה 5, או 70 או 12%.
יעקב אשר: המקרה שאתה מביא זה קרקע מדינה, לא הפקעה שהיתה.
<דקלה פרסיקו: בהמשך החוק יש עוד דברים שמבחינים בין קרקע פרטית, בין מתחם שבקרקע פרטית, ובין מתחם שבקרקע מדינה.
<דקלה פרסיקו: כך לעניין השכירויות, שלפי החוק - - -
דוד אמסלם: אני לא בשכירות כרגע.
דוד אמסלם: את אומרת שיש לזה השלכות לשם.
<דקלה פרסיקו: כן, בהמשך החוק.
דוד אמסלם: בסדר, אז אנחנו מקבלים את העיקרון.
דוד אמסלם: בסך הכל הכוונה לקרקע ציבורית, לא משנה מה המקורות שלה.
<תומר רוזנר: כמובן שיש להם שיקול דעת לבחון מראש אם יש בעיה עם הקרקע שמקורה בהפקעה, ועלולה להתעורר באמת בעיה של חובת ההשבה, וכו' וכו' – יכולים החליט שלא להכניס את זה.
יעקב אשר: הבעיה הספציפית כאן שבהפקעה שנעשתה לצורך מסוים וכו'.
יעקב אשר: אני חושב, אדוני היושב-ראש, שבזה שאנחנו מדלגים על חלק הוויכוח העיקרי שהתנהל עד עכשיו, כמעט בכל סעיף אנחנו ניתקל בדבר הזה, ויצטרכו להסביר שאם זה יהיה ככה, כמו שאתה אומר – יהיה ככה.
יעקב אשר: אז אולי נעשה את הפוך.
יעקב אשר: בואו נלך על נוסח, על הבסיס הזה, ואז יהיה הרבה יותר קל.
יעקב אשר: לא תגמרו עם זה, להערכתי, זה כל הזמן יילך צעד קדימה ושניים אחורה.
דוד אמסלם: מה שאומר חבר הכנסת אשר זה שכנראה נצטרך לעשות את ההקראה עוד פעם בגלל שהשינויים שאנחנו מבקשים הם שינויים מהותיים, וכפי שאמרה גם דקלה פרסיקו, זה גם משתרשר לסעיפים אחרים, בשכירות.
דוד אמסלם: אני מציע לכם, וזה תלוי בכם – אין לי בעיה להמשיך, כי אני כבר פינתי את הזמן.
דוד אמסלם: או שאתם תקבלו עכשיו את ההחלטה, נעשה הפסקה ותקבלו את ההחלטה כדי שנתקדם, או שנמשיך את ההקראה ונעשה אותה עוד פעם אחר כך, עם התיקונים.
<ערן ניצן: אני לא חושב שזה יחייב הקראה מחודשת.
<ערן ניצן: אני חושב שאפשר להמשיך בהקראה.
<ערן ניצן: יש את הניואנסים שיתוקנו.
דוד אמסלם: מה שהוא אומר – בואו נמשיך.
<תומר רוזנר: מעבר לשני הדברים שאמרתי קודם, שזה פחות או יותר החוק הקיים, יש פה שתי תוספות משמעותיות.
<תומר רוזנר: האחת, לנושא של קרקע פרטית, לא ארחיב.
<תומר רוזנר: הנושא השני שמבקשת הממשלה לכלול בהצעה הוא מתחמים לפינוי-בינוי, ברשויות, כאשר מוסכם שזה יחול רק ברשויות עירוניות.
<תומר רוזנר: זו לא היתה ההצעה הממשלתית אבל זה הוסכם.
דוד אמסלם: יש פינוי-בינוי שלא ברשות עירונית?
<עינת גנון: יש לנו פרויקט בבנימינה.
<עינת גנון: היא לא רשות עירונית.
<עינת גנון: היא רשות מקומית.
דוד אמסלם: יש לנו עיריות, מועצות ומועצות אזוריות.
דוד אמסלם: על מה זה חל?
דוד אמסלם: למה הכוונה כאן?
<תומר רוזנר: רק לא במועצות אזוריות.
דוד אמסלם: זאת אומרת שבמועצות מקומיות זה יחול.
<עינת גנון: אני רק רוצה לוודא שלדוגמה עתלית, לצורך הדיון כרגע, נכנסת - - -
<תומר רוזנר: עתלית לא, כי היא לא מועצה מקומית והיא לא עירייה, מה לעשות?
דוד אמסלם: אז יש לי שאלה אליכם: למה אתם מכניסים את המגבלה?
<ערן ניצן: אנחנו לא הכנסנו אותה.
<ערן ניצן: אנחנו כתבנו "מתחם פינוי-בינוי", הוועדה ביקשה להוסיף שזה בתחום רשות עירונית - - -
דוד אמסלם: מי החליט "בתחום רשות עירונית"?
<ערן ניצן: היועץ המשפטי.
<תומר רוזנר: אנחנו הצענו והם הסכימו.
דוד אמסלם: בסופו של דבר, גם בתוכנית פינוי-בינוי זה משהו שצריך לעשות חשיבה מקומית.
דוד אמסלם: יש פינוי-בינוי שהוא בעייתי גם אם הוא בעיר, ויש פינוי-בינוי שהוא לא בעייתי גם אם הוא נמצא במועצה אזורית.
דוד אמסלם: דרך אגב, במועצות אזוריות אני לא רואה כל כך פינוי-בינוי.
<שלום זינגר: אתם טועים פה בהגדרה.
<שלום זינגר: זה מפנה לחוק מקרקעי ישראל.
<תומר רוזנר: לא, אנחנו מדברים על רשות עירונית, לא על קרקע עירונית.
<תומר רוזנר: עמדתנו ברמה העקרונית היא שמתחמים של פינוי-בינוי אינם מתאימים לותמ"ל באופן עקרוני.
דוד אמסלם: יש פה ויכוח עקרוני, אני אתן לך להציג את העמדה, לגבי הנושא של פינוי-בינוי.
דוד אמסלם: זו סוגייה עקרונית.
דוד אמסלם: אני לא הצלחתי להבין למה אנחנו צריכים להכניס - - - אם אנחנו לא מסכימים לה, אז אנחנו לא מסכימים לה.
דוד אמסלם: אם אנחנו מסכימים לה, למה רלבנטי בתחום רשות עירונית?
דוד אמסלם: למה אנחנו צריכים לצמצם אותם?
דוד אמסלם: יכול להיות מצב שיש מועצה אזורית שבזמנו בנו שם מספר בניינים.
דוד אמסלם: לרוב אין כאלה.
דוד אמסלם: הם רוצים על השטח הזה גם להוריד את הבניינים האלה כי הם ישנים, לא פונקציונאליים ולבנות, והם רוצים להביא את זה דרך הותמ"ל.
דוד אמסלם: למה אתה רוצה להגביל אותו שם?
<תומר רוזנר: זה לא עניין עקרוני אבל יש כמה וכמה בעיות: זה שינוי מהותי של המרחב, זה שטחים כפריים, יש מכסות בתמ"א 35 של מספר התושבים שאפשר לשים ב - - -
דוד אמסלם: מה שאתה אומר – שבמועצה האזורית אופי הבינוי והמחייה שונה לגמרי אז אתה אומר – זה לא מתחמים אורבניים קלאסיים, ולכן אתה מציע ששם אם הם רוצים, הם ילכו לוועדות הרגילות.
<ערן ניצן: בדרך כלל היועץ המשפטי של הוועדה אומר דברים של טעם אבל אני חושב שבתחום רשות עירונית, כמו שעינת גנון ציינה, זה עלול להעמיד אותנו בדיון האם הרשות היא עירונית או לא, אז צריך לחדד את זה, פשוט.
יעקב אשר: זה כבר עניין של ניסוח.
יעקב אשר: אבל בפרקטיקה, כשאתה עושה את זה במועצות אזוריות, דבר כזה הוא בעצם שינוי מהותי של האזור ושל המקום.
יעקב אשר: זו תוכנית חדשה.
יעקב אשר: לכן אני חושב שזה נכון.
<דקלה פרסיקו: אני רק רוצה להגיד שכיוון שהחוק ממילא מגביל את מספר יחידות הדיור בפינוי-בינוי ל-500 יחידות דיור ומעלה, אני פחות רואה חשש למושב שבו נעשית תוספת של 500 יחידות דיור, אני פחות רואה מצב כזה, מה גם שאנחנו לא גוברים על תמ"א 35 ולכן עניין המגבלות של תוספת גודל ליישוב בעניין תמ"א 35 חל עליהם.
<תומר רוזנר: כמו שאמר חבר הכנסת אשר, זה עדיין שינוי מהותי במתחם העירוני והכפרי.
דוד אמסלם: אז נשאיר את זה ב "צריך עיון".
דוד אמסלם: מה שתומר אומר יש בו המון היגיון.
דוד אמסלם: בסך הכל, בקטע של המועצות האזוריות – יש שם אופי חיים מסוים.
<ערן ניצן: לא כיוונו לשם.
<ערן ניצן: נתאם איתו את ה - - -
דוד אמסלם: אתה מבין שיישב כאן מישהו אחר פעם במקומך ובמקומי ויפרש את זה- - - לכן אנחנו צריך לחדד את הכוונות שלא קיימות בראשנו עכשיו.
דוד אמסלם: לגבי הפינוי-בינוי באופן בסיסי – תומר, בבקשה.
<תומר רוזנר: תוכניות פינוי-בינוי לדעתנו לא מתאימות באופן עקרונית לותמ"ל, בשל אופיין המיוחד.
<תומר רוזנר: מדובר בתוכניות המורכבות ביותר, הסבוכות והקשות ביותר.
<תומר רוזנר: אם דובר קודם על בעיות תפעוליות להתמודד עם בעלים פרטיים, בתוכניות פינוי-בינוי הבעיות האלה הן פי עשרה מאשר עם בעלים של קרקע פרטית.
<תומר רוזנר: זה, מבחינת ההיבט התפעולי.
<תומר רוזנר: מבחינת ההיבט המהותי, תוכניות פינוי-בינוי נעשות בלב המרקם הבנוי.
<תומר רוזנר: הן נעשות במקום שגרים בו אנשים.
<תומר רוזנר: הוועדה שיושבת בירושלים היא ועדה אחת.
<תומר רוזנר: איך היא תתכנן בנהריה פינוי-בינוי?
<תומר רוזנר: האנשים מנהריה יצטרכו לכתת רגליהם לירושלים להגיש את ההתנגדויות שלהם.
<תומר רוזנר: זה לא סביר, זה לא הגיוני, זה יצור בעיה.
<תומר רוזנר: אין להם אפשרות אחר כך להגיש עררים.
<תומר רוזנר: האנשים האלה, לוקחים להם, לכאורה, את הדירות שהם גרים בהן.
יעקב אשר: השיקולים כאן זה לא רק התנגדות של תכנון ובנייה.
דוד אמסלם: אני רוצה לשמוע את עמדת משרד המשפטים.
<כרמית יולס: עמדת משרד המשפטים היא כעמדת הממשלה.
<כרמית יולס: הממשלה חשבה שזה נכון להביא תוכניות פינוי-בינוי לותמ"ל, בגלל שהוועדה הזו הוכיחה את היעילות שלה בקידום הליכים.
<כרמית יולס: אנחנו באמת דנים, במיוחד בעת האחרונה, הרבה מאוד בנושא של התחדשות עירונית וכמעט כל אדם שמבקש - - -
דוד אמסלם: אבל מה שאומר תומר זה שבמסגרת התוכנית של פינוי-בינוי הרי זו ועדה ארצית.
דוד אמסלם: תוכניות הפינוי-בינוי מאוד מורכבות.
דוד אמסלם: זה פעמיים: פעם אחת במתחם עצמו ולקשור את המתחם לסביבה, זה הסיפור כאן, בעיקר בנושא של התנועה.
דוד אמסלם: זו הבעיה המרכזית ביותר.
דוד אמסלם: כל שאר הדברים זה פתיר.
דוד אמסלם: הבעיה המרכזית היא תנועתית.
דוד אמסלם: קשה מאוד משם, באמת, להעלים את המכוניות.
דוד אמסלם: לתוכניות האלה יש בדרך כלל המון התנגדויות.
דוד אמסלם: האנרגיות הכי קשות בתוכניות האלה זה של התושבים.
דוד אמסלם: זה גם תוכנית מורכבת.
דוד אמסלם: הרבה יותר פשוט לבנות בניין חדש מאשר לשפץ את הבניין שלך.
דוד אמסלם: לכן ברור לחלוטין שאלה תוכניות מאוד מאוד בעייתיות.
דוד אמסלם: צריך באמת לקדם אותן, אבל.
<תומר רוזנר: אני רק אוסיף שבמסגרת חוק הרשות להתחדשות עירונית, לבקשת הממשלה הכנסת הקימה ועדת משנה ייעודית במסגרת הוועדות המחוזיות.
דוד אמסלם: אני ביקשתי את זה בדיון הקודם ואתה פשוט נתת לי זום יותר רחב בעניין הזה.
יעקב אשר: אני לא מבין למה אתם צריכים להיכנס לעניין הזה.
יעקב אשר: לדעתי, זה יסתום לכם את כל עבודת הוועדה שמתנהלת מצוין.
יעקב אשר: אל תשכחו דבר אחד, ערן.
יעקב אשר: בתוך תוכניות כאלה זה לא רק הקטע התכנוני והתנגדויות של תכנון.
יעקב אשר: זה גם התנגדויות של מה רמת הפיצוי, איזו דירה אני אקבל במקום הדירה שאני חי בה היום.
יעקב אשר: אתם הולכים לפתוח לכם תור, תהיינה הפגנות שם.
יעקב אשר: אנשים עם כיסא גלגלים וזקנים יגידו שהם לא מוכנים לעקור את דירתם.
יעקב אשר: זה כאב ראש, ואני אומר את זה כראש רשות שמכיר את זה.
יעקב אשר: אני חושב שלא יהיה נכון להכניס את זה לתוך ותמ"ל, בטח ובטח אם אנחנו הולכים להכניס את המתחמים הגדולים, הפרטיים, שבוודאי יוסיפו לכם עבודה בעניין הזה.
יעקב אשר: זה ייקח לכם את הפוקוס למקום אחר.
יעקב אשר: זו ההמלצה שלי, ואני אומר את זה בלי שום שיקולים - - -
דוד אמסלם: אני מסכים אתו אבל לדעתי זה עדיין לא חשוב.
דוד אמסלם: אני לא בא להסדיר את סוגיית התפקוד של הוועדה, זו בעיה שלך.
דוד אמסלם: אני בא מזווית אחרת לגמרי שהיא הרבה יותר מהותית, ואני מחדד את מה שתומר רוזנר אמר, ומה שאמרתי קודם תוכנית פינוי-בינוי היא תוכנית מורכבת ביותר.
דוד אמסלם: היא לא סתם לא קרתה עד היום.
דוד אמסלם: כשהתחלנו בתוכנית פינוי-בינוי מעבר לזה שהמכפילים היו נמוכים בזמנו, היתה בעיה, בגלל זה גם העסק לא התקדם.
<עינת גנון: למה היא לא קרתה עד היום?
דוד אמסלם: בזמנו, כשהיא התחילה, לא קידמנו.
דוד אמסלם: כשאנחנו התחלנו המכפיל היה אולי מכפיל של 2.
דוד אמסלם: הסיפור של פינוי-בינוי בירושלים, אנחנו מדברים על זה 15 שנה.
דוד אמסלם: לא היה לזה תמריץ כלכלי בכלל.
דוד אמסלם: מה שאני רוצה לומר – התוכנית היא מורכבת ומסובכת ואתה חייב לחיות את האזור שלך כי בו אתה גר.
דוד אמסלם: אתה עכשיו מעלה אנשים מצפון הארץ ודרומה לאיזה ועדה בירושלים שלא כל כך יודעת על מה מדובר בגלל שהיא לא היתה והיא לא יכולה להיות בכל מקום, ואנשים צריכים לדון.
דוד אמסלם: אז זה לא מתחבר לי טוב.
דוד אמסלם: דרך אגב, גם על 500 יחידות דיור - זו לא תוספת של 500.
דוד אמסלם: אמרתי שאני לא רואה הרבה מתחמים כאלה.
דוד אמסלם: כדי להביא 500 יחידות דיור אתה צריך לפנות 150 דיירים.
דוד אמסלם: בבינוי הישן זה כמעט 10 בניינים, זה מתחם עצום.
דוד אמסלם: אז אין דברים כאלה, בכלל.
דוד אמסלם: ברמה הטכנית קשה לך להביא את זה.
דוד אמסלם: לכן אני אישית מסכים עם תומר רוזנר.
דוד אמסלם: אני חושב שזו בעיה ולא כדאי לכם ללכת על זה.
<אמיר הלר: תהליכי פינוי-בינוי, אדוני, לוקחים היום הרבה זמן, עד כדי שהממשלה האריכה את תוקף ההכרזה לעד 18 שנה.
<תומר רוזנר: אין יותר 18.
<אמיר הלר: במתחמים הקיימים זה יכול להגיע עד 18 שנה.
<אמיר הלר: התהליכים האלה ארוכים.
<אמיר הלר: האנשים שנמצאים בקצה, כשהיזמים רואים אותם, לפעמים, בגלל אורך התהליך אנשים מוותרים מראש, לא רוצים ללכת על הדבר הזה.
<אמיר הלר: אני מבין את האיזון ומבין את הבעיות ויש כאן הצעות לפתרון.
<אמיר הלר: אני מבין את הבעיות של עומס על הוועדה ולכן הצעתי בדיון הקודם, ואדוני היושב-ראש ראה את זה בחיוב – להקים ועדת משנה שתדון רק בתוכניות האלה, וחס וחלילה שאלה יהיו אותם אנשים.
<אמיר הלר: שיהיו אנשים מטעמם שהם בעלי הסמכות להכריע בתוכניות האלה, והם, המקצועיים בפינוי-בינוי יודעים את המורכבויות, מכירים את הבעיות הספציפיות של חינוך, תחבורה, הגנת הסביבה וכל הדברים.
<אמיר הלר: זו הצעה ראשונה.
<אמיר הלר: דבר שני, לגבי כל מה שנאמר כאן על ידי חבר הכנסת אשר שמכיר את זה מצוין – כל נושא ההתנגדויות והריבים בין הדיירים נפתר ממילא, כי התוכנית הזו היתה צריכה להיות מוגשת עם תוכנית איחוד וחלוקה לתוך הותמ"ל, זאת אומרת – שם זה הכל נפתר.
<אמיר הלר: היא מחויבת להגיש את זה.
<תומר רוזנר: הם רוצים שלא.
<דקלה פרסיקו: הצעת החוק כרגע היא שכן.
דוד אמסלם: אתה בעצם אומר שהתוכנית מוגשת אחרי שסוגיית הדיירים נפתרה.
<אמיר הלר: כן, כבר יש איחוד וחלוקה, כבר יש תוכנית שמאושרת.
<אמיר הלר: דבר נוסף זה המיקום.
<אמיר הלר: גם כשהמדינה מתכננת קרקע בנהריה ויושבים בירושלים אז יש בעלים שנפגעים ורוצים להגיש התנגדויות.
<אמיר הלר: גם כאן אפשר למצוא פתרונות של להביא לצורך ההתנגדויות את הוועדה לשבת במקום בנהריה או באיזה שהוא מקום, ולשמוע את התושבים שנמצאים בסביבה, להביא אותם לשם, לא חייבים לשבת בירושלים.
<אמיר הלר: דבר נוסף, אדוני.
<אמיר הלר: צדקת בהחלט, וגם דיברנו על זה בדיון הקודם, ש-750 יחידות דיור בתוכניות פינוי-בינוי שזו מטרה אחרת בלי שום קשר להיצע, אלה תוכניות גדולות מאוד.
<אמיר הלר: לכן אנחנו הצענו שבתוכניות פינוי-בינוי זה יהיה 200.
<אמיר הלר: גם ככה ב-200 אתה צריך לפנות לפחות 60 דיירים.
<אמיר הלר: מדובר בתהליך שהוא גם ככה מורכב.
<אמיר הלר: אם המדינה חפצה בהתחדשות עירונית בלי שתהיה ועדה אחת טובה ורצינית, ארצית, שפותרת בעיות תחבורה עם הרשות המקומית, שמתקצבות אותה במקום שצריך לגבי מוסדות ציבור, רק ככה נוכל לפתור את הבעיה הזו.
<ערן ניצן: מה הבעיה שאנחנו מנסים לפתור?
<ערן ניצן: קבעה הממשלה שהתחדשות עירונית באה בראש סדר העדיפויות, וזה בא לידי ביטוי בשורה ארוכה של חקיקות.
<ערן ניצן: אחת המגבלות, אגב גם החוק להתחדשות עירונית היתה הדרישה שעלתה גם מצד הוועדות כאן במשכן, שצריך להקים ועדות תכנון ייעודיות, מתמחות כדי להריץ, וחלק מהתשובה היא גם פה.
<ערן ניצן: נכון, יש חסרונות וזה מורכב, אבל אני מבטיח לך שהתוכנית של צריפין מורכבת גם היא והתוכניות שבתל השומר ושהן נמצאות לא רק בקצרין אלא במרכז המדינה, אפילו שהן תוכניות חדשות הן עדיין דורשות את הקישוריות ואת הקשר עם הסביבה, הכבישים והמחלפים, ולכן מורכבות היא לא סיבה לא לעשות.
<ערן ניצן: אני רוצה להציע את הדבר הבא.
<ערן ניצן: יכול להיות שאנחנו צריכים להתייעץ ולהגיד – רק לאחרונה קמה רשות להתחדשות עירונית.
<ערן ניצן: יכול להיות שצריך לכוון - - -
<עינת גנון: אבל אין לה שום סמכויות תכנון.
<ערן ניצן: יכול להיות שצריך שמי שיוזם את התוכניות האלה כלפי הותמ"ל תהיה הרשות להתחדשות עירונית, ואז יש פה איזשהו חיבור, גם, אגב, ההרמוניה הזו של החקיקה.
<ערן ניצן: זה כאילו דווקא לחזק את הרשות.
<ערן ניצן: אם - - -
תמר זנדברג: הרשות עוד לא קמה, נתחיל מזה.
<ערן ניצן: הרשות חוקקה.
<ערן ניצן: היא תקום.
יעקב אשר: אומרים שהאוצר סוחב רגליים.
דוד אמסלם: בואו נשאיר גם את זה כרגע ב "צריך עיון".
דוד אמסלם: אין לי בעיה אידיאולוגית מההיבט הזה שגם פינוי-בינוי יש גם המון המון יתרונות.
דוד אמסלם: זה בדרך כלל מקומות מאוד ישנים שאנשים כבר קשה להם, זו בושה לראות איך הם חיים במתחמים האלה.
דוד אמסלם: אז ברור שאנחנו רוצים לעשות שם התחדשות.
דוד אמסלם: אותו אזרח מבוגר שגר שם הרבה שנים, הוא בא בשנות ה-60, והבניין שלו כבר בכלל נמצא במצב קשה וגם בסטנדרטים אחרים.
דוד אמסלם: אז ברור שאנחנו צריכים לתת לו דירה יותר טובה, שיחיה בה.
דוד אמסלם: אבל מצד שני אמרתי את מה שאמרתי, בואו נחשוב איך אנחנו פותרים את העניין הזה עכשיו.
<עינת גנון: הימשכות התהליכים הסטטוטוריים הרגילים – דווקא כאשר מדובר בשטח שגרים בו אנשים, שיש שם את אותם אנשים שרוצים לשפר את איכות חייהם, פה אנחנו צריכים להירתם ולעזור להם הרבה יותר מקרקע בתולה שעומדת ויחסית קל לבנות בה.
<עינת גנון: כשיש אנשים שלא יודעים אם לעבור דירה, כי אמרו להם שעומד להיות תהליך של פינוי-בינוי, אבל המשפחה גדלה והם צריכים עוד 2 חדרים או חדר אז הם יחכו ויחכו.
<עינת גנון: חוסר הוודאות שלהם הוא הרבה יותר בעייתי.
<עינת גנון: לכן אנחנו בעיניי צריכים קודם כל לקצר תהליכים למקום שיש בו אנשים.
דוד אמסלם: זה היתרונות של פינוי-בינוי.
<עינת גנון: אני אומרת שדווקא לאנשים האלה צריך לעזור בקיצור התהליך.
דוד אמסלם: ודאי, אבל הבעיה שלנו היא לא האנשים האלה, הבעיה שלנו הם אלה שגובלים באנשים האלה.
<עינת גנון: מה שאני רוצה להדגיש, שפה אנחנו מחייבים – כל אחד מהפרויקטים האלה צריכים לבוא עם הסכמה של הרשות המקומית.
<עינת גנון: זה לא כמו שאר התוכניות.
<עינת גנון: פה אנחנו מחייבים את התוכניות האלה בהסכמה של הרשות המקומית כדי להיכנס לותמ"ל.
<עינת גנון: מעבר לזה, כדי להיכנס צריך המלצה של הוועדה המייעצת שהוקמה תחת חוק הרשות להתחדשות עירונית, שזו ועדה בין משרדית.
דוד אמסלם: את אומרת בעצם שיש מסננות בדרך.
יעקב אשר: לאיפה נעלמה הוועדה המחוזית בכלל?
<קריאה: בוטלה.
יעקב אשר: אני רק אומר כי מצד אחד, ברגע שהולכים דברים גדולים לותמ"ל, אז היה צריך לפנות את הוועדות המחוזיות מלהיכנס לעניין הזה.
יעקב אשר: אני לא יודע, יש פה משהו - - - יש איזה פיל שמסתובב בעניין הזה - - -
דוד אמסלם: בגדול, תחשבו גם על הרעיון – בקטע של הפינוי-בינוי על הרעיון של להנגיש את הוועדות לאנשים בשטח.
דוד אמסלם: בסופו של דבר כפי שאמרתי זה מאוד מאוד קשה לקבל החלטות.
דוד אמסלם: הרבה פעמים אתה מקבל החלטות על ואתה לא רואה את השטח.
דוד אמסלם: יש לחץ.
דוד אמסלם: אני חי את זה, ולפעמים הייתי עוצר את כל הדיונים פה, בירושלים, נוסע למקום, רואה, וחוזר כדי להמשיך את הדיון.
דוד אמסלם: באיזשהו מקום התחלתי להבין שאני מנותק כי לא הצלחתי להבין על מה הם מדברים.
דוד אמסלם: לכן זה דבר מאוד חשוב בהיבט הזה.
דוד אמסלם: יכול להיות, וכאן, כפי שאמרתי – צריך להקים ועדה ייחודית לעניין הזה.
דוד אמסלם: יכול להיות שצריכה להיות מסננת אזורית כדי שתחלקו את הארץ ושם הם יעשו לכם את כל העבודה הטכנית מול התושבים, מול הערים, כשהם מבינים את העניין ומכירים את האזור ולא שכולם פה עולים לירושלים.
דוד אמסלם: משהו בעניין הזה צריך להיפתר, משהו טכני.
דוד אמסלם: תעשו איזשהו משהו.
דוד אמסלם: אני חייב לוודא שבקצה יש זום מאוד נכון לגבי התוכנית, אפשר לשמוע את האנשים בצורה מכובדת ולא להביא אותם לירושלים לדבר אתם.
דוד אמסלם: דבר שלישי, כדי שמי שיסביר גם יבין על מה מדובר כי הוא נגיש לשטח ורואה אותו.
דוד אמסלם: אלה הפרמטרים, לדעתי, שצריך לחשוב איך פותרים אותם.
<אסף זנזורי: עניין שמיעת ההתנגדויות.
<אסף זנזורי: מי שומע את ההתנגדויות בפינוי-בינוי?
<דקלה פרסיקו: לא השתנה המנגנון בחוק.
יעקב אשר: יש לי שאלה על סעיף (א) – הכרזה על מתחם מועדף.
יעקב אשר: בחלק הראשון מופיע כאן הנושא של : "...
יעקב אשר: ובלבד שלא יוקם במתחם האמור יישוב חדש".
יעקב אשר: אני פוחד שדבר כזה יכול להיות איזשהו חסם.
<ערן ניצן: זה קיים כבר היום וזה לא חסם.
יעקב אשר: אתן לך דוגמה ותסביר לי.
יעקב אשר: נניח שמגיעה תוכנית לעיר מסוימת, עם 25-20 אלף יחידות דיור, בפאתי העיר, או משהו מהסוג הזה, ויכול להיות שיש סיבות שירצו ש-15 אלף יחידות יהיו בתוך העיר ו-15 אלף יחידות יהיו כעיר חדשה, מסיבות כאלה ואחרות – תכנוניות, אורבניות, מה שאתה לא רוצה.
יעקב אשר: האם זה בעצם אומר שלוועדה אין שום סמכות בעניין הזה?
יעקב אשר: ברור הרי שעיר חדשה תלויה בוועדת גבולות, במשרד הפנים, בהליכים נוספים.
יעקב אשר: אבל למה לקחת את האפשרות התכנונית ולבוא ולתת את הגושפנקא לדבר כזה ולהעביר אותו למסלול רגיל?
יעקב אשר: אלא אם כן לא הבנתי נכון.
<ערן ניצן: בחקיקה המקורית סייגו את היישוב החדש משום שבממשלה יש מנגנון ברור איך מחליטים על הקמה של יישוב חדש, שזה דבר שהוא ממש לא של יום ביומו.
יעקב אשר: אז אם כך צריך שינוי בניסוח, זה הכל.
<ערן ניצן: אני מסביר את הרציונל: הוא כולל התייחסות של המועצה הארצית, של היועץ המשפטי לממשלה, והוא כולל גם את ההתייחסות של אגף תקציבים במסמכים רשמיים שעולים - - -
יעקב אשר: לא רוצה לדלג על זה.
יעקב אשר: לא רוצה.
<ערן ניצן: אמרנו שזה אירוע שלא קשור, אז בואו לא נערבב - - -
דוד אמסלם: בכל החוק, זה מה שמפריע לך?
יעקב אשר: אחד מהם.
יעקב אשר: אני אסביר לך תכף למה.
יעקב אשר: אני אומר שההליך התכנוני, לא ההליך שאתה חייב לעבור, שזה וודאי משרד האוצר, היועץ המשפטי עם החלטה של הקמת עיר – החלטה ממשלתית לחלוטין, אני מסכים לזה מיליון אחוז, שלא נדלג על סעיף אחד.
יעקב אשר: אני רק אומר שלא יהיה מצב שאתם לא תוכלו, בסופו של דבר, לראות את זה או לתת לזה את המבט הסטטוטורי התכנוני בעניין הזה.
יעקב אשר: לא אתם תקימו את העיר, אבל שתהיה לכם הסמכות - - - אני מחדד לכם את זה.