GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
איתן ברושי: זה היעד של המשרדים.
איתן ברושי: השאלה היא מה הנזק שיכול להיות לעומת התועלת שאפשר להביא.
איתן ברושי: במבחן הזה התועלת גדולה וההקלה חשובה.
איתן ברושי: תשמעו את מי שמייצג את העולים.
איתן ברושי: יש משרד כזה ויש את הסוכנות.
איתן ברושי: לכן אני קורא לקבל את ההחלטה ומה שחשוב לי הוא שתאמצו את התפיסה.
איתן ברושי: אתם לא מבינים את החשיבות של הרבה נושאים שקשורים ליום-יום של האנשים.
איתן ברושי: קשה להיות עולה בישראל וצריך להקל על זה כדי שיהיו פה יותר עולים וקליטתם תהיה יותר מהירה.
עודד פורר: אני מתחבר לכל הדברים שאמר חבר הכנסת ברושי.
עודד פורר: חשוב לומר שהמציאות השתנתה.
עודד פורר: בוועדה שלך עבר החוק הביומטרי, הדרכונים הולכים להיות ביומטריים.
עודד פורר: בסוף הדרכון הוא ביומטרי ולכן החשש מזיוף הדרכונים גם הולך ופוחת.
עודד פורר: אנחנו חיים בעולם אחר.
עודד פורר: טסים לארצות הברית ב-500 דולר, אנשים כל הזמן על הקו.
עודד פורר: ישראלים מנהלים עסקים בחו"ל וחיים פה.
עודד פורר: יש הרבה אנשי עסקים ישראלים שטסים ביום ראשון לחו"ל לעסקים שלהם וחוזרים לעשות שבת בבית.
עודד פורר: אני מקבל את מה שאמרת בהתחלה, מבחינתי אפשר להוסיף סעיף "ובלבד שעבר חודש מאז שעלה לישראל".
עודד פורר: לתת חודש לכל המערכות להסתנכרן.
דוד אמסלם: אני מציע שניתן חודש כדי לתת למערכות להתארגן.
דוד אמסלם: אני חושב שצריך לתת לו דרכון לחמש שנים.
דוד אמסלם: אם במשך חמש השנים הוא לא נמצא, אז כנראה הוא לא פה.
סופה לנדבר: אתה יודע שבעולם מסתובבים היום המון ישראלים שיש להם גם דרכון, גם אזרחות כפולה.
דוד אמסלם: עשיתי הבחנה.
דוד אמסלם: כשאתה ישראלי אני לא שולל ממך את הדרכון אם אתה לא פה, כי נולדת פה.
דוד אמסלם: מדינת ישראל היא המדינה של כל היהודים בעולם.
דוד אמסלם: יהודי שמרגיש שזה המקום שלו, בא לחיות כאן.
דוד אמסלם: כשהוא בא לחיות כאן, אם הוא איש עסקים, אבל אם כל המטרה היא שהוא לא בא לחיות פה, אז אנחנו יכולים לקבל החלטה לתת דרכונים לכל היהודים בעולם רק כי הם יהודים.
דוד אמסלם: אני חושב שזה לא צריך להיות כך.
דוד אמסלם: אני גם לא אוהב אנשים שעושים "סיבוב" על המדינה.
דוד אמסלם: אנחנו אנשים טובים, מדינה פתוחה לא בודקים את היהודים, להפך, יש לנו עניין שכל היהודים יבואו לפה.
דוד אמסלם: תבואו, תחיו פה, אבל אל תעשו עלינו סיבוב.
דוד אמסלם: לדעתך זה יפריע באיזשהו מקום?
עודד פורר: אתה יוצר מצב שאזרח א' יבדקו אותו בצורה אחת ואזרח ב' יבדקו אותו בצורה אחרת.
דוד אמסלם: הוא מקבל דרכון רגיל והוא בא לחדש אחרי חמש שנים ומסתבר שכלל לא היה כאן במשך ארבע וחצי שנים.
עודד פורר: כשאני אבוא לחדש דרכון, אף אחד לא ישאל אותי את השאלה הזאת.
דוד אמסלם: פעם אחת.
דוד אמסלם: הרי אם אנחנו נותנים לו את הדרכון הראשון לחמש שנים, השני יינתן רגיל.
עודד פורר: החשש הוא לא שיש לו דרכון או אין לו דרכון.
עודד פורר: הדרכון זה לא איזו פריבילגיה.
דוד אמסלם: דווקא כן.
דוד אמסלם: אחרת הוא לא היה מבקש את זה.
עודד פורר: הוא מבקש את זה כדי שיהיה לו חופש תנועה כישראלי.
עודד פורר: החוק הזה לא גורע מהיכולת של שר הפנים מלסרב לתת דרכון כי בא מישהו שניצל את הדרכון לרעה.
עודד פורר: הייתי משאיר את זה לשיקול הדעת של שר הפנים.
עודד פורר: עכשיו מה שיקרה הוא שכל אחד יתחיל לספור את הימים שלו, ביטוח לאומי, משרד הפנים.
עודד פורר: מבחינתי אפשר לתת בהתחלה רק לשנתיים שלוש.
דוד אמסלם: אני לא מסכים אתך בעניין הזה אבל אני מכבד אותך בגלל שבמסגרת שיקול הדעת יש הרבה שיקולי דעת.
דוד אמסלם: במקרה הזה אני רוצה לצמצם את שיקול הדעת.
דוד אמסלם: יכול להיות שיבוא שר פנים שיגיד אם שנתיים וחצי הוא לא פה, שזה מחצית מהזמן, אז לא.
דוד אמסלם: אני לא יודע מי ישב שם מחר.
דוד אמסלם: אבל אני אומר היות וזו קריאה טרומית, תחשבו על זה.
דוד אמסלם: אני דווקא רואה את זה כהגנה על העולים.
דוד אמסלם: אתה יכול לומר שיהיה פה 80% מהזמן, תן כמה זמן שאתה רוצה, אבל בגדול אני חושב שאנחנו, כמדינת ישראל, המטרה שלנו היא קודם כל לעודד את כל היהודים בעולם לבוא לישראל.
דוד אמסלם: לכבד אותו מהרגע שהוא מגיע, אבל מי שרוצה לעשות עלינו תרגילים, לא אצלנו.
דוד אמסלם: גם אם הוא יהודי.
דוד אמסלם: אנחנו לא עד כדי כך טיפשים.
עודד פורר: אני מוכן לחשוב על זה בין הראשונה לשנייה שלישית.
עודד פורר: את ענין החודש אני בעד להוסיף, אני גם חושב שזה נכון.
עודד פורר: גם בניסוח הזה, זה לא מוריד מסמכות שר הפנים להחליט שהוא נותן את הדרכון לשנתיים או לשלוש.
דוד אמסלם: לשר הפנים עדין יש כמובן שיקול דעת רחב בעניין בכל מיני נושאים, אנחנו לא יכולים למנוע את זה כי תמיד יש מקרי קיצון בהם השר צריך לקבל החלטה.
דוד אמסלם: תחושב על זה גם בצורה פרטנית כדי ששיקול הדעת לכל הצדדים יהיה מצומצם, שזו לא תהיה הסיבה הזאת.
<אייל סיסו: אייל סיסו ממשרד החוץ.
<אייל סיסו: אנחנו רוצים להגיד שעמדת משרד החוץ מצטרפת לעמדת משרד הפנים והסוכנות.
<אייל סיסו: יש לנו רק מספר סייגים בהתחלה.
<אייל סיסו: אנחנו נפגשים עם אלפי עולים שהגיעו לארץ ועזבו אחרי פרק זמן מאוד קצר.
<אייל סיסו: עושים תעודת מעבר, באים לשגרירות לחדש אותה ואנחנו בוחנים ובודקים את השהייה ורואים שהם בכלל לא היו בישראל, היו כחודש ימים ועזבו ולא חזרו.
<אייל סיסו: אנחנו מדברים על אלפים.
<אייל סיסו: בגרמניה היו כ-100,000 איש.
<אייל סיסו: יחד עם זה, חשבנו על זה יחד עם הגופים ושמנו על המשקל את העניין של אלה שעוזבים לעומת הקשיים שנערמים פה על העולים האחרים שנשארים, אני חושב שצריך להעביר את המשקל יותר על הקשיים.
<אייל סיסו: אנחנו חווים את הקשיים של אלה שרוצים לנסוע ולבקר את המשפחות שלהם ברוסיה למשל והם לא יכולים כי הם צריכים תעודת מעבר ואשרה.
<אייל סיסו: כשאנחנו מסתכלים על זה מול הנושא של עידוד עלייה, אנחנו חושבים שצריכים לקבל את החוק.
<אייל סיסו: אני מסכים שאפשר - - -
דוד אמסלם: על זה אמר ז'בוטינסקי, מוטב שיחטא הפרט מול החברה מאשר החברה מול הפרט.
<אייל סיסו: אם מדברים על החשש, אז אפשר באמת להגביל את הדרכונים, כשהם עולים לארץ, לתקופה של כשנתיים וברגע שישתקעו להאריך לעשר שנים.
סופה לנדבר: אני חושבת שאנחנו הולכים קצת יותר מידי רחוק.
סופה לנדבר: במדינות רבות אזרחות ודרכון זה הולך יחד.
סופה לנדבר: לא יכול להיות שמדינת ישראל מעניקה את האזרחות מיד ואחר-כך הוא צריך לחכות עד שהוא מקבל דרכון.
סופה לנדבר: משהו לא מסתדר לי פה.
סופה לנדבר: אם בן אדם מקבל אזרחות לפי חוק השבות, הוא צריך לקבל גם דרכון.
סופה לנדבר: זה דבר בירוקרטי שבמשך שנים גרם להמון נזק.
סופה לנדבר: אם המדינה נתנה לו אזרחות, הוא גם יכול לקבל את הדרכון.
דוד אמסלם: אני מסכים עם דברי השרה פרט לדבר קטן, אף יהודי בעולם לא מקבל אזרחות כמו שבישראל.
דוד אמסלם: חוק השבות לא קיים באף מדינה בעולם.
דוד אמסלם: לכן שם הפרוצדורה של האזרחות היא אחרת.
עודד פורר: אולי חשוב שנדע מה עובר עולה לפני שהוא מקבל את אשרת העלייה.
עודד פורר: זה לא שהוא בא, אומר אהלן ומקבל תעודה.
עודד פורר: הוא עובר תהליך בדיקה, גם של משרד הפנים.
דוד אמסלם: אנחנו תמימי דעים בעניין.
עודד פורר: מעניין אותי לשמוע לגבי החודש, אולי גם אפשר לוותר עליו.
<יהודה שרף: בוקר טוב.
<יהודה שרף: אנחנו שמחים שהדבר הזה עולה.
<יהודה שרף: אין לנו ויכוח עם הצעת החוק.
<יהודה שרף: אדוני היושב-ראש, עולה, לפני שעולה לארץ עובר סדרת בדיקות.
<יהודה שרף: אנחנו יודעים בדיוק מי הבן אדם, למי הוא משתייך, איפה למד, מה המקצוע שלו, אם הסתבך או לא, כל אלה אנחנו יודעים.
<יהודה שרף: אם חלילה מתגלה משהו, גב', דוריס ממשרד העלייה והקליטה מיד מקבלת את המידע ואנחנו עובדים יחד בשיתוף פעולה מלא, כולל עם משרד הפנים.
<יהודה שרף: אני אספר לך סיפור על היושב-ראש שלנו צ'ק רטנר אמריקאי מקליבלנד.
<יהודה שרף: היום שהוא קיבל את הדרכון הישראלי אחרי ששר הפנים אישר, היה יום חגיגה.
<יהודה שרף: הוא אחד היהודים המשפיעים ביותר בארצות-הברית במפלגה הרפובליקנית, למרות שהוא יהודי.
<יהודה שרף: דובר בכל הפדרציות, איך בזמן כזה מהיר מהרגע שעלה לארץ, הוא קיבל את הדרכון.
<יהודה שרף: זה רק מראה לך סימבולית, עד כמה הדרכון חשוב לעולה.
דוד אמסלם: הוא אמן, אתה יודע ששר הפנים יכול להוציא לאמנים וספורטאים.
עודד פורר: אני אומר למה לא חייבים את החודש הזה, לרמת הבדיקות הוא קיים.
עודד פורר: מבחינת הניסוח של החוק, השר לא יסרב כי הוא טרם השתקע אבל הוא יכול לסרב כי הוא עדיין בודק אותו.
דוד אמסלם: בכל אופן זה פרק זמן מאוד קצר, המערכות צריכות לבדוק אותו.
דוד אמסלם: לדעתי זה נכון, גם אם המשטרה לא מגיבה.
<גלעד קרן: בתוך 30 ימים?
דוד אמסלם: בתוך 30 יום.
דוד אמסלם: אם הכול בסדר הוא יכול לתת לו גם ביום הראשון אבל זה לא יכול לחרוג מעל 30.
עודד פורר: זה תיקון טוב.
<דוד גולדפרב: כדי לחדד לגבי הדיון שהיה קודם, צריך לזכור שהבסיס למדיניות הממשלה מאז שנות ה-60, היא מחוק השבות שמדבר על זה שאשרת עולה תינתן למי שברצונו להשתקע בישראל.
<דוד גולדפרב: הרצון הוא לוודא שאדם משתקע בישראל ולא נכנס ויוצא.
דוד אמסלם: על זה מושתת כל העניין.
דוד אמסלם: חוק השבות נחקק כשהיה מטוס ורבע במדינת ישראל.
דוד אמסלם: היום זה עולם אחר, עולם גלובאלי.
דוד אמסלם: אני אישית מכיר אנשים שטסים ביום ראשון לעבודה וחוזרים בחמישי.
דוד אמסלם: העולם התקצר ונהיה כמו עיר אחת.
דוד אמסלם: בסוף העבודה מכתיבה לך איך אתה מתנהל ברמה האישית.
דוד אמסלם: אלה המצבים שקורים בקצה, אפילו למספר אנשים, זה לא נעים.
דוד אמסלם: תחשוב על זה שמגיעים לשדה התעופה עם הילדים, פתאום אומרים בביקורת דרכונים אתה עם בעיה, חכה בצד, על לא עוול בכפו, הבן אדם לא עשה כלום.
דוד אמסלם: תחשוב מה קורה ברגעים האלה.
דוד אמסלם: בסך הכול נסע כמה פעמים וחזר, יכול להיות גם ששילם פה מיסים.
דוד אמסלם: יכול להיות שבא למילואים לחודשיים ויצא.
דוד אמסלם: זה מצב שצריך למנוע אותו.
דוד אמסלם: שאלתי את עצמי מה הנזק?
דוד אמסלם: שיהיה עוד יהודי בעולם שמתעופף עם דרכון ישראלי ולא כל-כך נמצא פה.
דוד אמסלם: אם הוא פושע, זה משהו אחר, גם אם הוא ישראלי זו בעיה.
דוד אמסלם: לכן אני לא רואה פה נזק.
דוד אמסלם: רציתי לשאול אתכם מדוע אתם לא יזמתם את הצעת החוק משום שאני מצפה חדשות לבקרים שגם תעברו אצלכם על הנהלים ועל החוקים, תסרקו אותם פעם לכמה שנים כדי בדוק אם הם רלוונטיים לתקופה.
דוד אמסלם: יכול להיות שהם כבר לא שייכים לתקופה.
דוד אמסלם: מבחינתי זה חוק אנכרוניסטי וצריך לשנות אותו אז אני שמח ומודה לחבר הכנסת פורר על היוזמה והחשיבה.
עודד פורר: ותודה לך שקבעת את הדיון בתחילת המושב.
עודד פורר: אני יודע שבלו"ז שלכם זה לא פשוט.
דוד אמסלם: כי אני חושב שזה אמור למנוע המון עוגמת נפש מאנשים טובים ופשוטים שבאים למשהו פשוט ומוצאים עצמם בסרט, לרוב הם גם לא יודעים טוב עברית כך שהם לא יודעים להתבטא.
דוד אמסלם: כל זה מתחיל מזה שהוא מרגיש מושפל ורצה בסך הכול לעלות לארץ ישראל.
<גלעד קרן: שתי הערות נוסח.
<גלעד קרן: לעניין התקופות הקצרות יותר, יש את סעיף 4 לחוק שאומר היום שאזרח ישראלי שלא השתקע בישראל, רשאי השר להנפיק לו דרכון לתקופה קצרה מעשר שנים השר יכול גם להאריך את התקופה לתקופות נוספות.
<גלעד קרן: מצד שני אני מציע לתקן בסעיף 4, בהמשך של אותו סעיף, כתוב שהוא רשאי להעניק לו דרכון לתקופה קצרה מעשר שנים או תעודת מעבר.
דוד אמסלם: נניח שיש בן אדם שעלה לארץ ויש אתו בעיה.
דוד אמסלם: הוא רוצה לצאת, אז אתה נותן לו את תעודת המעבר כדי שיוכל לצאת, אלה אנשים שיש עניין לעשות עליהם זום, אבל חייבים לאפשר לו את היציאה.
<גלעד קרן: זה סותר את הסעיף.
<גלעד קרן: ההצעה כרגע אומרת שלא יסרב השר לתת דרכון למי שקיבל את אזרחותו לפי סעיף 2, שזה עולה חדש וטרם השתקע בישראל.
<גלעד קרן: יש סתירה.
עודד פורר: ואם הוא ביקש תעודת מעבר?
<גלעד קרן: בסעיף 4 נכתוב שזה בכפוף לסעיף 6(א).
<גלעד קרן: אם זה עולה חדש, הוא יוכל לקבל דרכון.
דוד אמסלם: אתה תנסח את זה כך, בקטע הזה תמחק אולי את "תעודת מעבר" ותשים נקודה.
דוד אמסלם: במידה והשר יחליט על פי שיקול דעתו לא להעניק לאותו עולה דרכון, אז הוא ינפיק לו תעודת מעבר.
<גלעד קרן: אנחנו נכפיף את סעיף 4 לסעיף 6(א).
דוד אמסלם: אפשר להרחיב בעוד חצי מפשט כדי להבהיר שהכול יהיה ברור, גם לשופט, כדי שלא ייקח את זה לאן שהוא רוצה.
<דסי צנגן: - - - עצם הסמכות לתת תעודת מעבר.
<דסי צנגן: אזרח שלא השתקע בישראל זה לא בהכרח עולה חדש.
<גלעד קרן: לכן אני אומר שזה בכפוף לסעיף 6(א).
דוד אמסלם: תסבירי את זה בבקשה.
<דסי צנגן: יש אנשים שמתאזרחים בישראל ולא לפי חוק השבות.
<דסי צנגן: לכן התיקון נועד לעולים חדשים.
<דסי צנגן: אם לפי דעת היועץ המשפטי צריך למחוק - - -
<גלעד קרן: אמרתי שלא נמחק, שנכתוב בכפוף לאמור בסעיף 6(א).
<דסי צנגן: אז צריך לראות איך זה מתיישב עם ההצעה של היושב-ראש לגבי מה עושים אחרי חמש שנים.
דוד אמסלם: זה כרגע לא מונח לפנינו.
דוד אמסלם: אחרי זה נחשוב על זה.
דוד אמסלם: למשפטנים יש טכניקה, הם בונים סעיף ואחרי זה יש עוד סעיף אחר, בכלל לא חשוב, מפנים לסעיף ההוא ובסוף, מרוב סעיפים, אתה כבר לא יודע מה כתוב.
דוד אמסלם: הם היחידים שמבינים.
דוד אמסלם: מבחינתי אין מקרה יוצא מידי פשוטו, להפך, אני לא חושב שאנחנו כרגע רמב"ם או רש"י שכל מילה של תיבדק בדקדוק.
דוד אמסלם: אני בעמדה בחקיקה להרחיב את העברית כדי שהשופט שישב בדיון הזה בעוד שלוש שנים יבין מה אנחנו חשבנו.
דוד אמסלם: לא מה הוא רוצה, אלא באמת מה אנחנו רצנו.
דוד אמסלם: ככל שנרחיב במילים, כך הוא יבין יותר.
דוד אמסלם: לכן אני בעמדה שתרחיב את זה כדי שיהיה ברור שאנחנו מדברים על הסיטואציה הזו כפי שהצגנו אותה בדיון.
דוד אמסלם: במידה והשר יחליט שהוא לא נותן למישהו דרכון בגלל שיקול הדעת, אז בוודאי הוא מנפיק לו תעודת מעבר כדי שיוכל להתנועע.
<גלעד קרן: הוא יכול גם לסרב להעניק לו תעודת מעבר.
<גלעד קרן: הוא לא חייב להנפיק לו.
עודד פורר: המטרה של החוק היא לשלול את שיקול הדעת של השר מזה שיבוא להגיד לו, רק עשית עלייה, אתה לא מקבל דרכון.
עודד פורר: את זה הוא לא יכול לעשות.
דוד אמסלם: תקריא את החוק בבקשה.
<גלעד קרן: מלבד התיקונים שדברנו עליהם עכשיו בסעיף 4, אני אקריא את תיקון סעיף 6 כפי שהציע המציע.
<גלעד קרן: "בחוק הדרכונים, התשי"ב–1952, בסעיף 6, האמור בו יסומן "(א)" ואחריו יבוא: (ב) על אף האמור בסעיף קטן (א), לא יסרב השר ליתן דרכון למי שקיבל את אזרחותו לפי סעיף 2 לחוק האזרחות, התשי"ב–1952 (בסעיף זה – עולה), בשל כך בלבד שטרם השתקע בישראל.
<גלעד קרן: " אני מציע להוסיף: "הדרכון כאמור יונפק לעולה בתוך 30 ימים מיום קבלת אזרחותו".
דוד אמסלם: מי בעד החוק כפי שהוקרא כרגע, שירים את ידו?
<אלי לוי: לא הבנתי את החלק האחרון שהוספת.
<גלעד קרן: שדרכון כאמור יוענק לעולה בתוך 30 ימים.
<אלי לוי: אני הבנתי מהדיון שרק אחרי חודש הוא יוכל להגיש בקשה.
דוד אמסלם: בלי קשר להגבלה הזאת, כמה זמן לוקח להנפיק לו את הדרכון?
<אלי לוי: מבחינתי ברגע שהוא הגיש את הבקשה, זה מידי.
דוד אמסלם: גם אם אני רוצה היום להוציא דרכון אני צריך למלא דרכון ושולחים לי הביתה, זה לוקח כמה ימים.
<אלי לוי: נכון, אבל זה לא מתעכב כדי לבדוק משהו.
<אלי לוי: אתם נתתם את הפתח של ה-30 יום מיום העלייה שאם למישהו תהיה מניעה לתת לו דרכון, הוא יוכל לעדכן.
דוד אמסלם: אני רוצה לחדד את העניין ולומר ש-30 היום היא רק סוגיית שיקול הדעת.
דוד אמסלם: עזוב את הקטע הטכני כמה זמן לוקח להוציא דרכון.
דוד אמסלם: אולי מחר למדינת ישראל ייקח חודש להוציא דרכון לכלל האזרחים.
דוד אמסלם: ההחלטה היא שתוך 30 יום הוא יוכל להגיש את הבקשה.
<קריאה: הם לא יבדקו לפני שהוא מגיש בקשה.
דוד אמסלם: אז איך ננסח את זה שהכוונה היא שהמערכות יעשו את הבדיקה, האם יש להם תגובה לגבי - - -
<גלעד קרן: היום הוא מקבל את תעודת המעבר אם אני מבין נכון, בנתב"ג.
<גלעד קרן: מתי הוא מקבל?
דוד אמסלם: כמה זמן לוקח להנפיק את זה.
דוד אמסלם: נניח עולה הגיע לארץ, אין לנו מגבלה ואין לנו כלום.
דוד אמסלם: כמה זמן עובר עד שיש לו דרכון ביד?
<אלי לוי: כמו לכל אזרח אחר.
<אלי לוי: שבוע עד עשרה ימים.
דוד אמסלם: אם כך זה בסדר, איפה הבעיה?
דוד אמסלם: אתה רוצה 30 יום פלוס עשרה ימים?
<אלי לוי: הבנתי שהם רוצים את 30 היום האלה, אם יש לגוף אחר או משרד ממשלתי איזושהי מניעה, שיהיה להם זמן להעביר לנו את המידע.
דוד אמסלם: זאת אומרת שאתה אומר שאתה צריך כמה ימים לבדוק.
<אלי לוי: אני לא הולך לבדוק.
דוד אמסלם: אז אני אעשה הפוך.
דוד אמסלם: אני צריך כמה ימים להתארגן כדי לפזר את המידע לאחרים.
דוד אמסלם: הוא צריך לפזר לכמה תחנות, אני מניח למשטרה, משרד החוץ, לשב"כ, למוסד.
דוד אמסלם: אלה הגופים הרלוונטיים.
דוד אמסלם: גם הם פקידים, הם צריכים לענות לך, עד שקוראים, מעבירים למנהל, האם 30 יום מספיקים לפרוצדורה הזאת?
דוד אמסלם: אם אתה רוצה 30 יום פלוס עשרה ימים לדרכון עצמו, זאת אומרת לתת לשיקול הדעת 30 יום פלוס קטע טכני.
דוד אמסלם: נעשה את זה 45 יום.
דוד אמסלם: זו קריאה ראשונה, אני מציע שתקבע עם עודד, מבחינתי כל מספר זוכה.
דוד אמסלם: מבחינת העולה זה פחות חשוב בגלל שאני חושב שהוא מבין את העניין וכבודו לא נרמס וזה הרעיון.
דוד אמסלם: תשאיר את זה בינתיים 30 יום כמו שזה.
עודד פורר: הרי מה הוא יעשה, הוא יקבל פניה, יפנה למשטרה, ברוב המקרים כנראה לא יקבל תשובה.
דוד אמסלם: הוועדה אישרה את הצעת החוק לקריאה ראשונה.
דוד אמסלם: תודה לחבר הכנסת עודד פורר.
דוד אמסלם: תודה לכולם הישיבה נעולה.
דוד אמסלם: אני מתכבד לפתוח את ועדת הפנים והגנת הסביבה בנושא הצעת חוק המועצות האזוריות (מועד בחירות כלליות) (תיקון מס' 10), התשע"ז-2017 לקריאה שניה ושלילית.
<גלעד קרן: בינואר 2012 הציעה הממשלה לאחד באופן הדרגתי את המועדים של הבחירות לכלל המועצות האזוריות.
<גלעד קרן: לפני כן, במשך עשרות שנים, היו שני מועדים שונים לבחירות במועצות האזוריות.
<גלעד קרן: הייתה קבוצה א' וקבוצה ב' וב-2012 באה הממשלה ואמרה שהיא רוצה לאחד בים שני המועדים האלה למועד אחד לכלל המועצות האזוריות, שיהיה עדיין שונה מהמועד של הבחירות לעיריות ולמועצות המקומיות.
<גלעד קרן: לפי התיקון של 2012 במאי 2018 אמורות להיערך לראשונה בחירות משותפות לכלל המועצות האזוריות.
<גלעד קרן: כאן מגיעה הממשלה ומציעה לאחד את המועד עם המועד לכלל הרשויות המקומיות.
<גלעד קרן: זאת אומרת שיהיה מועד אחד שבו יהיו בחירות לכל העיריות, המועצות המקומיות והמועצות האזוריות.
<גלעד קרן: רק נציין שבאותו תיקון ב-2012, ועדת הפנים בראשותו של היושב-ראש אמנון כהן בקשה מהממשלה לבחון את האפשרות לאחד בין המועדים ותשובת משרד הפנים אמרה שזה בלתי אפשרי גם מהותית וגם טכנית.
<גלעד קרן: צריך לשמוע מה השתנה מאז?
<יוסף ברון: בוקר טוב.
<יוסף ברון: מבחינה טכנית ומהותית לא השתנה שום דבר, הקשיים קיימים.
<גלעד קרן: בטכני יש שינוי.
<גלעד קרן: יום שבתון.
<יוסף ברון: זה לא מה שהפריע.
<יוסף ברון: כי יום שבתון לא היה גם בבחירות הכלליות.
<יוסף ברון: בשניהם לא היה.
<יוסף ברון: מדובר על שני חוקים נפרדים עם שוני ביניהם.
<יוסף ברון: כל הליך הכנת פנקס הבוחרים שונה לחלוטין.
<יוסף ברון: לכן בזמנו סברנו שלערבב מין בשאינו מינו - - -
דוד אמסלם: לא הבנתי מה זאת אומרת ספר בוחרים שונה?
<יוסף ברון: הליך ההכנה שלו.
<יוסף ברון: לא מבחינת המדינה, מבחינת ההכנה.
<יוסף ברון: בבחירות כלליות הכנת פנקס הבוחרים היא גזירה.
<יוסף ברון: יש יום שנקבע בחוק לגזירת פנקס הבוחרים, אנחנו שולפים אותו מהמרשם וזה כזה ראה וקדש.
<יוסף ברון: במועצות המקומיות מי שבונה את הפנקס זו ועדת הבחירות עצמה בגלל השינויים, זה ההליך.
דוד אמסלם: הם מצביעים רק לראש המועצה?
<יוסף ברון: במועצות האזוריות בוחרים בשלושה גופים.
<יוסף ברון: לראש המועצה, נציגות למועצה ולוועדים המקומיים.
דוד אמסלם: אז למה זה משנה את ספר הבוחרים?
<יוסף ברון: זה לא משנה את הספר.
<יוסף ברון: זה משנה את אופן ההכנה שלו.
<יוסף ברון: אופן ההכנה בכלליות הוא גזירה, פשוט שליפה של מצב על-פי תנאים מסוימים ושם ועדת הבחירות עצמה - - -
דוד אמסלם: למה זו לא אותה גזירה?
<יוסף ברון: כי התחלופה של התושבים בוועדים המקומיים - - -
דוד אמסלם: יותר גדולה מאשר בעיר?
<יוסף ברון: דבר שני, היא לא משקפת במרשם האוכלוסין מצב אמיתי.
<יוסף ברון: לדוגמה, אתה רוצה לגור במושב שיש בו הרחבה, עשית שינוי כתובת למועצה אבל פיזית עדיין לא עברת, הילדים שלך עדין מתחנכים במקום הקודם.
דוד אמסלם: אבל מה ההבדל בין זה לעיר?
דוד אמסלם: אם עברתי מירושלים למעלה אדומים והילדים שלי עדין לומדים בירושלים או שאני גר עדין בירושלים ועוד לא עברתי.
דוד אמסלם: מה ההבדל בין המושב לעיר, לא הצלחתי להבין את זה.
<רון אלמוג: רון אלמוג מהלשכה המשפטית.
<רון אלמוג: אחד ההבדלים בין השאר זה השאלה אם תושב הוא חבר אגודה שיתופית או לא יכולה להשפיע על הליך הבחירות.
<רון אלמוג: יש כללים שונים לישובים - - -
דוד אמסלם: אני מבין שיש שלושה פתקים, אחד לראש המועצה, שני לחברי המועצה ושלישי לחבר ועד המושב.
דוד אמסלם: בעיר חסר ועד כרגע.
דוד אמסלם: אתה אומר, היות ובעצם לא כל מי שגר במושב יכול להצביע לוועד, הרי בשאר הדברים הוא יכול להצביע.
דוד אמסלם: אם אני גר בהרחבה, אני לא חבר מושב, אבל אני גר פה וצריך להצביע עבור ראש מועצה.
דוד אמסלם: מגיע לי גם נציג לחברי המועצה.
דוד אמסלם: אבל אם אני לא חבר בוועד, זה בסדר.
דוד אמסלם: אני לא יכול להצביע איפה שאני לא חבר ועד.
<רון אלמוג: בגלל שהנתון הזה של האם אתה חבר באגודה השיתופית או לא הוא נתון שרלוונטי לספר הבוחרים - - -
דוד אמסלם: רק לגבי הוועד?
<רון אלמוג: לגבי הוועד ההליך ארוך יותר.
דוד אמסלם: אגודה שיתופית רלוונטית רק לספר הבוחרים של הוועד?
<רון אלמוג: אבל כיום ספר הבוחרים הוא בסוף אותו ספר הבוחרים.
<רון אלמוג: זה לא בהכרח אומר אם אתה יכול להצביע או לא, אני רק אומר שזה עוד נתון רלוונטי אם אתה חבר או לא.
דוד אמסלם: אתה מדבר הרבה אבל לא אומר כלום מבחינתי.
<רון אלמוג: אנחנו בוחנים יחד עם מרכז המועצות האזוריות את התהליך הזה לקראת הבחירות הקרובות - - -
דוד אמסלם: שאלתי שאלה אחרת ואתה עונה לי משהו אחר.
דוד אמסלם: שמעתי את יוסף, יש ספר בוחרים שצריכה להיות בו כתובת ואני בספר הבוחרים.
דוד אמסלם: לא הצלחתי להבין מה ההבדל בין העיר לכפר למושב.
דוד אמסלם: אני מניח שאלה אותם פרמטרים.
דוד אמסלם: הייתי בעיר, הכתובת שלי לפעמים לא מעודכנת.
דוד אמסלם: אני נמצא במושב מסוים, יכול להיות שעברתי להרחבה ועדין לא עדכנתי את הכתובת ואני רשום עדין בעיר.
דוד אמסלם: יכול להיות גם שעברתי מהכפר בעיר ואני עדין רשום בכפר כשאני גר בעיר.
דוד אמסלם: אנחנו יודעים שיש אחוז מסוים שהוא במעבר.
דוד אמסלם: אפשר לעשות סטטיסטיקה ולדעת כמה אנשים כבר עברו ולא שינו כתובת, כמה אנשים עוד לא עברו ושינו כתובת.
דוד אמסלם: אנחנו יודעים פחות או יותר להעריך שאם באים לכל עיר, מושב או כפר, סביר להניח ש-90% גרים שם ויש עוד 10% במעבר.
דוד אמסלם: תענה לי רק על זה, מה ההבדל?
<רון אלמוג: הבדל אחד הוא עצם זה שאנחנו צריכים לדעת מי חבר או לא חבר, זאת אומרת שצריך להתחיל את הליך פנקס הבוחרים הרבה לפני כי אלה דברים שלא רשומים במרשם האוכלוסין.
דוד אמסלם: למה חשוב לך אם הוא חבר באגודה?
דוד אמסלם: אם אני גר במושב עזריקם ואני לא חבר באגודה, מותר לי להצביע?
<רון אלמוג: ההצעה קובעת הסדרי בחירה שונים לרשויות שיש בהן רוב של חברי אגודה שיתופית ולרשויות שיש בהן מיעוט של חברי אגודה שיתופית.
<רון אלמוג: יש מצב שנקרא זהות ועדים.
<רון אלמוג: כשיש רוב של חברי אגודה יש זהות ועדים, לפעמים אין בכלל בחירות לוועד - - -
דוד אמסלם: אתה מדבר אתי על הוועד.
<רון אלמוג: ספר הבוחרים הוא בסוף אותו ספר בוחרים.
דוד אמסלם: למה אנחנו כמדינה מעניין אותנו בחירות לוועד?
דוד אמסלם: שהמושב יבחר לו ועד.
דוד אמסלם: אם מחר הם ירצו ועדת קישוט, גם יהיה ספר בוחרים?
<רון אלמוג: הוועד המקומי הוא גוף סטטוטורי, הוא חלק מהרשות המקומית.
<רון אלמוג: הבדל נוסף, התפיסה בעבר כשזה נקבע הייתה שיש אופי קהילתי יותר לישובים הקטנים ולכן צריכים לבדוק גם את הזיקה של התושבים לישוב.
<רון אלמוג: שוב אני אומר, אנחנו בוחנים היום לאור השינויים יחד עם מרכז המועצות האזוריות האם נכון לשנות את ההסדר הזה.
דוד אמסלם: מה זאת אומרת זיקה?
דוד אמסלם: אם אני גר במושב והם לא אוהבים אותי אז יכולים להוציא אותי מספר הבוחרים כי אני לא מחובר לקהילה?
<רון אלמוג: הוא לא יכולים להוציא בשרירות.
דוד אמסלם: אני לא בא לבית הכנסת.
דוד אמסלם: המושב דתי ואני לא רוצה להתפלל אתם.
<רון אלמוג: יש הליך שרק מישהו שהוא לא באמת תושב בישוב אפשר למחוק אותו והוא יכול להגיש ערר.
דוד אמסלם: למה זה לא כך בעיר?
<רון אלמוג: התפיסה הייתה אז בגלל שהישוב קהילתי יותר וסגור יותר.
דוד אמסלם: אתה לא חושב שאנחנו דנים כרגע על דברים משנות ה-50?
<רון אלמוג: בגלל זה אמרתי שאנחנו בוחנים היום יחד עם מרכז המועצות האזוריות אפשרות לבחון שינוי בהסדר הזה.
<ישראל נדיבי: ישראל נדיבי, מנכ"ל מרכז המועצות האזוריות.
<ישראל נדיבי: אפשר להגיד הרבה סיבות למה זה טוב ולמה זה לא טוב.
<ישראל נדיבי: הנקודה שדברת עליה כרגע זה אחד הדברים שחייב להיות בו שינוי.
<ישראל נדיבי: כל השאלות ששאלת נכונות.
<ישראל נדיבי: יש דבר אחד בסיסי שלא כולם מבינים.
<ישראל נדיבי: יש הבדל בין אגודה חקלאית לוועד מקומי.
<ישראל נדיבי: במספר ישובים זה זהה וזה יוצר בעיות.
<ישראל נדיבי: המצב עד היום היה אבסורדי.
<ישראל נדיבי: בחודש ינואר יש בחירות לכנסת, אני גר במחולה, באתי והצבעתי לבחירות לכנסת.
<ישראל נדיבי: בחודש פברואר יש בחירות לוועד, למועצה האזורית, יגידו לי סליחה, אתה לא גר פה, אתה רק רשום פה, אתה לא יכול להצביע, למה לא שינית.
<ישראל נדיבי: אז למה לפני חודש יכולתי להצביע לכנסת?
<ישראל נדיבי: כל השאלות שלך נכונות והמצב היום בא לתקן אותם.
<ישראל נדיבי: זה היה פעם והיום צריך לשנות אותו.
<יוסף ברון: זה לא דומה כי לכנסת אתה מצביע בכל הארץ לאותם מועמדים.
<יוסף ברון: פה אתה משפיע על הגוף שינהל את המועצה האזורית.
<ישראל נדיבי: זה אחד הדברים שאני חושב שצריך לשנות.
<ישראל נדיבי: יש הבדל בין הוועד המקומי לאגודה והיות שבכמה מקומות זה זהה אז שם באמת יש את הבעיה הזאת אבל אי-אפשר להכיל את זה על כולם.
דוד אמסלם: משרד הפנים, אני באמת חושב שמדינת ישראל התקדמה ב-70 שנות קיומה.
דוד אמסלם: אלה לא שנות ה-50.
דוד אמסלם: המושבניקים כבר לא עוסקים בחקלאות, החיים שם השתנו.
דוד אמסלם: זה דומה לדיון הקודם שעשינו על הדרכונים.
דוד אמסלם: פשוט היועצים המשפטיים מתחלפים.
דוד אמסלם: בגדול אני חושב שצריך לעשות חשיבה רצינית.
דוד אמסלם: בכלל אני מצפה ממשרדי הממשלה אחת למספר שנים שהם יחליטו כמה, לעשות חשיבה לגבי כל ההחלטות שהם קבלו לפני עשרות שנים.
דוד אמסלם: יכול להיות שזה כבר לא רלוונטי.
דוד אמסלם: אז זה היה נכון והיום כבר לא.
דוד אמסלם: העולם משתנה.
דוד אמסלם: חשוב לשנות את הכללים, בוודאי כשמדברים על בחירות כי הרי לא מדובר על משהו קטן.
דוד אמסלם: זה גם יקל עליכם, למה אתה צריך שהוועד יכין ספר, כולם רבים ואז אתה צריך שופט וועדת ערעור כי חצי מהם מערערים, אתה יודע איך זה במושבים.
דוד אמסלם: ככל שהאוכלוסייה קטנה יותר יש יותר בעיות.
דוד אמסלם: לכן, ככל שיש חיתוכים ברורים ממעלה, לא מוועדת הבחירות המקומית.
דוד אמסלם: זה הספר, אפשר לערער כמו כל אזרח.
דוד אמסלם: זה יקל עליכם ועל כולם.
דוד אמסלם: תמיד לוקח זמן לשינוי אבל בסוף כולם יודעים שאלה הכללים וזהו.
<רון אלמוג: אנחנו כבר בהליך בחינה של ההסדר הזה, זה לא חלק מהצעת החוק הזאת, אבל אנחנו נמצאים היום בהליך של בחינה מחודשת של ההסדר.
<גלעד קרן: הערה קטנה שלא קשורה לחוק.
<גלעד קרן: אם כבר בוחנים את ההסדר מחדש, המצב היום שרוב רובו של ההסדר לבחירות במועצות אזוריות מוסדר בצו ולא בחקיקה ראשית, כולל זכויות יסוד, הזכות לבחור והזכות להיבחר, הכול מוסדר בצו.
<גלעד קרן: זאת אומרת שהשר יכול מחר להחליט שהוא משנה את הצו בלי אישור הכנסת והזכות לבחור ולהיבחר במועצות האזוריות תהיה שונה מהשאר.
דוד אמסלם: אפילו ברמת ההצעה, נראה לך סביר שאדם בוחר בתוקף צו?
דוד אמסלם: אולי נעשה את זה תקנה?
דוד אמסלם: אולי בכלל נוהג?
דוד אמסלם: יש לזה משמעות לא רק ברמה האופרטיבית, אלא ברמה של איך תופסים אותם.
<רון אלמוג: זה המצב כיום ביחס לכל הדינים של המועצות האזוריות.
דוד אמסלם: אז תבחן גם את זה.
דוד אמסלם: אני מציע לכם לעשות סדר בחקיקה ראשית, להסדיר את זה בצורה מכובדת.
דוד אמסלם: הם אזרחים במדינת ישראל כמו כל האזרחים.
דוד אמסלם: הלכה למעשה אין לזה משמעות אבל יש לזה משמעות דקלרטיבית.
דוד אמסלם: תסדירו את זה.