GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוד אמסלם: מחר נצביע על הכול.
דוד אמסלם: אתה על תקן שומע.
זאב בנימין בגין: שמעתם עד כמה הוגבלתי בסמכויותיי.
דוד אמסלם: אתה יכול לענות גם.
זאב בנימין בגין: אני רק שומע.
זאב בנימין בגין: אבל אני גם מחלק רשות דיבור?...
זאב בנימין בגין: חבר הכנסת סמוטריץ', לפי הנחיית יושב-ראש הוועדה, כולי אוזן, אני שומע.
בצלאל סמוטריץ': הסתייגות ראשונה, לסעיף 257ב(ב)(4), אני מבקש למחוק את המילים "כלפי רכוש".
בצלאל סמוטריץ': בנוסח המקורי פקחי הוועדה היו מוסמכים להפעיל כוח כדי לבצע את הצו גם אל מול רכוש וגם אל מול אנשים.
בצלאל סמוטריץ': הסיבה היא שאנחנו רואים לאורך השנים שאחד החסמים הגדולים ביכולת מימוש פעולות אכיפה הוא שלא מתקבל סיוע משטרתי.
בצלאל סמוטריץ': במצב המשפטי הנוכחי היום רק שוטרים מוסמכים להפעיל כוח כנגד בני אדם ולכן, גם כאשר המערכת מאוד-מאוד רוצה לממש צווים היא מנועה מלעשות את זה מכיוון שהיא זקוקה לסיוע משטרתי, ושם יש תירוצים בכל בוקר למה זה לא מתאים בדיוק היום, ועכשיו יש הערכת מצב כזאת, ומחר יש איזה חג, ושלשום היה חג, אז המשטרה לא נותנת מענה.
בצלאל סמוטריץ': לכן הממשלה ביקשה, בצדק, להסמיך את הפקחים להפעיל כוח, כמובן סביר, כפי ששוטר מוסמך, כדי לבצע את הצו.
בצלאל סמוטריץ': במהלך הדיונים כאן בנוסח שהופץ בפנינו תחמו את היכולת להפעיל כוח סביר רק כנגד רכוש, כדי לשבור מנעול או משהו כזה, ולא נתנו אפשרות להפעיל כוח סביר כנגד אדם.
בצלאל סמוטריץ': בעיניי זה מחזיר אותנו אחורה למצב הנוכחי היום.
<עמית אופק: זה לא לביצוע צו.
<עמית אופק: יש סעיף אחר על ביצוע צו, שהוא לא מוגבל.
בצלאל סמוטריץ': גם לביצוע צו.
בצלאל סמוטריץ': לצערי.
בצלאל סמוטריץ': אני אתך.
בצלאל סמוטריץ': לכן אני חושב שאתה אמור להתנגד.
בצלאל סמוטריץ': עמית אופק, אתה אמור לתמוך בהסתייגות שלי.
בצלאל סמוטריץ': אתה צודק מאוד, אין שום היגיון בכך שאנחנו בונים עכשיו מערכת ולא נותנים לה סמכויות וכולנו משועבדים עכשיו לסדרי העדיפויות ולשיקולים של משטרת ישראל, שאיפשהו שמה את אכיפת דיני התכנון והבנייה במקום לא גבוה בסדרי העדיפויות שלה.
זאב בנימין בגין: נציגי הממשלה, אנחנו רוצים להמשיך.
זאב בנימין בגין: חבר הכנסת סמוטריץ' מבקש לשכנע אתכם.
זאב בנימין בגין: הוא הצליח לשכנע גם את יושב-ראש הוועדה.
בצלאל סמוטריץ': עמית אופק כבר אתי, הוא צריך לעבוד קשה, ונדמה לי שגם אנשי המקצוע אתי, וגם יושב-ראש הוועדה.
בצלאל סמוטריץ': לכן אני מבקש להעלות את זה כהסתייגות.
בצלאל סמוטריץ': אני אומר עוד פעם, משטרת ישראל סדרי העדיפויות שלה שונים.
בצלאל סמוטריץ': היא ממקמת תמיד את אכיפת דיני התכנון והבנייה בתחתית סולם העדיפויות, זה הכי פחות מעניין אותה.
בצלאל סמוטריץ': אני אומר את זה בעקבות מעקב אחר הסוגיה הזאת.
בצלאל סמוטריץ': לכן צריך לאפשר למערכת שאמורה לאכוף את דיני התכנון והבנייה לקבל את הכוח הסביר שדרוש לה כדי להצליח לבצע את עבודתה.
בצלאל סמוטריץ': סעיף 257ד(א)(1) – את ההסתייגות הזאת אני דווקא לא מנמק.
<תומר רוזנר: אתה מוותר או שאתה לא מנמק?
בצלאל סמוטריץ': עוד רגע אחשוב על זה.
בצלאל סמוטריץ': אני מוותר.
בצלאל סמוטריץ': אפשר למחוק את הסתייגות מספר 2.
בצלאל סמוטריץ': בסעיף 204(א), אחרי המילים "מנהל היחידה הארצית לאכיפה" להוסיף את המילים: "או מי שהוסמך לכך".
בצלאל סמוטריץ': אה, זה כבר קיים.
בצלאל סמוטריץ': למה אני צריך להוסיף את זה?
בצלאל סמוטריץ': אבל זה לא קיים בחוק היום.
בצלאל סמוטריץ': נכון להיום כתוב: "מנהל היחידה הארצית לאכיפה".
בצלאל סמוטריץ': אני רוצה שיהיה כתוב: "או מי שהוא הסמיך במקומו" כדי שיוכל להסמיך את המנהלים.
<בת-אור כהנוביץ': מה שאתה מדבר עליו נמצא בסעיף של הצו המנהלי, בסעיף ההגדרות.
בצלאל סמוטריץ': אני רוצה שמנהל היחידה הארצית לא יצטרך- - -
<תומר רוזנר: להסמיך אנשים לתת צווים?
<תומר רוזנר: יש סעיף- - -
בצלאל סמוטריץ': אני רוצה לוודא שלא רק מנהל היחידה הארצית צריך לחתום על כל צו בעצמו אלא הוא יכול לאצול סמכויות לפקחים שלו.
<תומר רוזנר: שים לב, אם יש לך את הנוסח כולו, סעיף 216 חל על כל הצווים ומאפשר למנהל היחידה הארצית לאצול את סמכויותיו למפקחים ולמפקחים מיוחדים.
בצלאל סמוטריץ': אז אני מוותר גם על ההסתייגות הזאת.
בצלאל סמוטריץ': מה ההבדל בין הסתייגות 3 ל-4?
<תומר רוזנר: אלה שני צווים שונים.
בצלאל סמוטריץ': הבנתי, אבל סעיף 216 פותר את הבעיה בשלוש ההסתייגויות.
בצלאל סמוטריץ': אז אני מוותר על הסתייגויות מספר 3, 4 ו-5.
<תומר רוזנר: הדבר היחיד שזה לא פותר, הסמכות למהנדס הוועדה המקומית, שם אין אפשרות לאצול סמכויות.
<תומר רוזנר: אתה ביקשת לאצול.
בצלאל סמוטריץ': את זה אני מבקש להשאיר.
בצלאל סמוטריץ': זה חלק מן ההסתייגות שלי ב-3 ו-4.
בצלאל סמוטריץ': לא בהסתייגות 5 שעוסקת רק במנהל היחידה הארצית לאכיפה.
בצלאל סמוטריץ': בהסתייגויות 3 ו-4 אני מבקש לאפשר למהנדס הוועדה המקומית לאצול את סמכויותיו.
בצלאל סמוטריץ': תודה רבה על העזרה.
בצלאל סמוטריץ': סעיף 6 הוא סעיף חשוב מאוד.
בצלאל סמוטריץ': אתם נכון להיום נתתם 4 ימים למימוש צו הריסה מנהלי שלא הושלמה העבודה, ו-7 ימים כאשר היא הושלמה, כאשר במצב הנוכחי זה 24 שעות.
בצלאל סמוטריץ': זה נזק גדול מאוד-מאוד ליכולת המימוש של הצו הזה, מי כמונו יודע, בטח אם אני עושה עכשיו אחד ועוד אחד ומצרף את זה לסוגיית הסיוע המשטרתי וליכולת לייצר עכשיו תהליך עם כל ועדת המעקב, את כל זה להביא לשם עכשיו.
בצלאל סמוטריץ': אם אתה בא, "עוקץ" מהר, תוך 24 שעות, נתת צו והרסת – עכשיו יש לו זמן, הוא הרי יחכה ליום השביעי, הרי הוא לא יגיש את העתירה ברגע שהוא יקבל את הצו, הוא יחכה ליום השביעי בין הערביים, סמוך לשקיעת החמה.
בצלאל סמוטריץ': אני מדבר על הסתייגות מספר 6 אצלי, בסעיף 207(ג).
בצלאל סמוטריץ': המצב המשפטי נכון להיום מאפשר לממש צו הריסה מנהלי בתוך 24 שעות.
בצלאל סמוטריץ': בחוק הזה רוצים עכשיו להאריך את המועדים ל-4 ימים על עבודה שלא נסתיימה ו-7 ימים למבנה שבנייתו הסתיימה.
בצלאל סמוטריץ': המשמעות של הדבר הזה – ושוב, אני מדבר מניסיון החיים – העבריינים יקבלו את הצו, ילכו במשך שבוע לוועדת המעקב ולעוד כל מיני גופים ויכינו ביצורים וכל מה שצריך.
<אחמד מלחם: איזה מעקב?
<אחמד מלחם: זה כולל אותך?
בצלאל סמוטריץ': אני לא יודע מי אתה.
בצלאל סמוטריץ': אני לא מפריע לך.
בצלאל סמוטריץ': אל תפריע לי בבקשה.
בצלאל סמוטריץ': הם יחכו ליום השביעי והם לא יקומו מוקדם בבוקר, הם יחכו לבין הערביים סמוך לשקיעת החמה של היום השביעי ואז ירוצו להוציא צו מניעה במעמד צד אחד, כי כמובן הריסת בית היא צעד בלתי הפיך ואז בית-המשפט כמובן יוציא צו.
בצלאל סמוטריץ': המשמעות היא שהוא ייערך.
בצלאל סמוטריץ': אנחנו הרי מכירים שעושים שימוש לרעה בהליכים משפטיים.
בצלאל סמוטריץ': לצערנו הרב, המערכת הרי לא עושה את זה לבד, אז המשמעות היא שיכינו עכשיו מבצע הריסה שלם, יביאו שלושה גדודים, טרקטורים, יעלה לכולם 100,000 שקל לשכור את הקבלנים, כולם יעמדו הכן ביום השביעי כי יאמרו: חיכינו יום אחד, יום שני, יום שלישי, אף אחד לא הלך לבית-המשפט, אף אחד לא עשה כלום, יחכו לבין הערביים ואז יקבלו צו מניעה זמני במעמד צד אחד מבית-המשפט המחוזי בשבתו כבית-משפט לעניינים מנהליים.
בצלאל סמוטריץ': אגב, בצדק מבחינת השופט כי הריסה היא תמיד צעד בלתי הפיך ואז כשבאים אליו הוא נותן צו במעמד צד אחד.
בצלאל סמוטריץ': נגמר המבצע.
בצלאל סמוטריץ': מפקד מחוז נורמלי במשטרה לא חוזר על השטות הזאת יותר מפעמיים.
בצלאל סמוטריץ': בפעם השלישית הוא כבר לא נותן לארז קמיניץ כוח אדם, הוא כבר מקבל מכתבים מאוד-מאוד חריפים – יש פשוט תיק ספציפי והמשטרה פשוט לא נותנת סיוע, ואגב, בצדק מבחינתה כי יש גבול כמה אפשר לעזוב משימות אחרות של שיטור ולתת כוח לדבר הזה.
זאב בנימין בגין: חבר הכנסת סמוטריץ', נתבקשתי על-ידי היושב-ראש רק לשמוע, הוא לא ביקש ממני להבין את מה שהחברים מדברים.
זאב בנימין בגין: אבל בכל זאת, לפנים משורת הדין, אני שואל אותך.
זאב בנימין בגין: דיברת על הטרקטורים, על הכוח הנערך, לכן שאלתי לגבי דבריך – אני לא מזלזל בתוקפם – בכל זאת לְמה ניתן לצפות אם המגבלה תהיה 24 שעות מבחינת ההיערכות הלוגיסטית של הכוחות ההורסים?
זאב בנימין בגין: זה לא מגבלה?
בצלאל סמוטריץ': אדוני היושב-ראש, אסביר.
בצלאל סמוטריץ': כל הרעיון של צו מנהלי, הרי דרך המלך היא ההליך הפלילי – הולכים לבית-משפט.
זאב בנימין בגין: שאלתי באופן מעשי.
בצלאל סמוטריץ': הליך מנהלי נועד לאפשר ביצוע מהיר, יעיל, שמונע קביעת עובדות בשטח, זה בדרך כלל העניין.
בצלאל סמוטריץ': צריך לאפשר לו את אותה גמישות ואת אותה זריזות ואת אותה יעילות כדי לעשות את העבודה שלו.
בצלאל סמוטריץ': אם אנחנו, מצד אחד, נותנים כלי כזה, ומצד שני מסרסים אותו באותו משפט, כי נותנים עכשיו 7 ימים, וזה המון – כל הרעיון הוא שאתה יכול לבוא ו"לעקוץ", "לעקוץ" זאת אמנם לא מילה יפה אבל זה דבר נכון.
בצלאל סמוטריץ': אתה בא, "עוקץ" והולך, עשית את העבודה שלך.
בצלאל סמוטריץ': להכניס אותך עכשיו ל-7 ימים של היערכות ולתת לצד השני 7 ימים להיערך ולתת לו להיערך?
בצלאל סמוטריץ': תוסיף לפחות שהוא חייב ללכת לבית-המשפט תוך 48 שעות, הוא לא יכול לחכות לדקה התשעים, הוא לא יכול לעשות שימוש לרעה בהליכי משפט, לתת לכל המערכת להתארגן, להשקיע את הכסף, את כוח האדם, את המשאבים, שאי אפשר להקצות אותם בכל יום, ובשנייה האחרונה לתקוע סיכה בבלון ולעשות צחוק מכולם.
בצלאל סמוטריץ': שוב, אלה מעשים שבכל יום, אני לא ממציא את הגלגל.
זאב בנימין בגין: בתשובה לכך, בשאלה הלוגיסטית, שנראית לי מגבלה על הצעתו של חבר הכנסת סמוטריץ', רק כדי להיות בצד המעשי של החיים, על-פי ניסיונכם, בחוק הקודם אתם יכולים בתוך 24 שעות להיערך?
זאב בנימין בגין: אני אומר, אפילו ללא משטרה, לשיטתך, רק טרקטורים והציוד הדרוש.
זאב בנימין בגין: אני לא מכיר את האופרציה.
<בת-אור כהנוביץ': ביצוע הריסות אפשר להתארגן אליו בלוח הזמנים הזה, אבל גם בלוח הזמנים של 24 שעות.
<בת-אור כהנוביץ': זה זמן שבו אנשים יכולים להגיע לבית-המשפט ולקבל את אותו עיכוב ביצוע זמני.
<בת-אור כהנוביץ': לכן לא בזה אנחנו רואים את הקושי.
בצלאל סמוטריץ': למה לשנות מן המצב הקיים היום?
בצלאל סמוטריץ': היום זה 24 שעות.
בצלאל סמוטריץ': למה לתת עכשיו 4 ימים ו-7 ימים?
בצלאל סמוטריץ': מאיפה זה בא?
זליגר: הרחיבו את כל צו ההריסה המנהלי.
זליגר: היום צו הריסה מנהלי אפשר לבצע תוך 30 ימים, בהצעת החוק החדשה זה יהיה תוך 60 ימים; היום צו ההריסה המנהלי רלוונטי לבנייה שהסתיימה ב-30 הימים האחרונים, בהצעת החוק זה יהיה 6 חודשים.
זליגר: כלומר, צו ההריסה המנהלי הרחבנו את כולו.
זליגר: על כן חשבנו שנכון בהתאמה גם להאריך את המועד שאנחנו מנועים מלבצע את הצו מ-24 שעות, בהצעת החוק הממשלתית העלינו את זה מעט יותר.
זליגר: פה בעקבות דיונים והערות, לאחר שנטען שהמועדים הם עדיין קצרים, הארכנו אותם יותר.
זליגר: אנחנו חושבים שלאור זה שכאמור כל המועד לביצוע הצו הוכפל אנחנו נוכל להתמודד גם עם המועדים החדשים.
בצלאל סמוטריץ': למרות שהיום אנחנו מתמודדים איתם בערבון מאוד מוגבל בגלל כל השימוש לרעה שעושים בהליכים המשפטיים.
<בת-אור כהנוביץ': הנושא של שימוש לרעה בהליכים משפטיים ניתן לו מענה במסגרת הצעת החוק בפרק של עיכובי הביצוע והמגבלות על הגשת הליכים כאלה.
<ארז קמיניץ: אדוני היושב-ראש, ההסתייגות הראשונה של חבר הכנסת סמוטריץ', לאיזה סעיף היא הייתה?
בצלאל סמוטריץ': את הסתייגות 8 לכאורה אני לא צריך כיוון שזה אותו דבר.
בצלאל סמוטריץ': הסתייגות 8 היא גם לסעיף 216.
בצלאל סמוטריץ': ההסתייגות על שימוש בכוח הייתה לסעיף 257ב(ב)(4).
<ארז קמיניץ: על החקירה?
בצלאל סמוטריץ': גם וגם.
בצלאל סמוטריץ': אתם מחקתם בשניהם.
בצלאל סמוטריץ': סעיף 238 זה משהו אחר, זה ביצוע צו.
<תומר רוזנר: אין לו הסתייגות לסעיף הזה.
בצלאל סמוטריץ': זה לא היה בנוסח אז אגיש את זה עכשיו.
<לירון אדלר: זה סוכם בעל-פה בוועדה.
בצלאל סמוטריץ': מבחינתי זה אותו דבר, תוסיף את זה.
בצלאל סמוטריץ': אני רוצה את המימוש.
בצלאל סמוטריץ': אני מוכן לקבל שבחקירה- - -
<תומר רוזנר: אתה רוצה בעצם שההסתייגות שלך לא תהיה לסעיף 257(ג).
בצלאל סמוטריץ': אני רוצה גם וגם.
בצלאל סמוטריץ': אם הם יסכימו לאחד מהם – אני חושב שזה צריך להיות בשניהם.
<ארז קמיניץ: אצטרך לבדוק.
<אחמד מלחם: היושב-ראש אמר שהחוק הזה כללי.
<אחמד מלחם: חבר הכנסת סמוטריץ' בא לחזק את הטענות שלנו שאכן החוק הזה בא לפעול נגד האוכלוסייה הערבית.
בצלאל סמוטריץ': נסביר לו כמה מתנחלים הולכים לבג"ץ בדקה התשעים.
<אחמד מלחם: אני מבקש שיתנצל, או אולי לא צריך את ההתנצלות שלו, כי הוא תקף גם את ועדת המעקב כאילו יש לה צבא משלה בכדי למנוע את ביצוע החוק.
<אחמד מלחם: לכן, אדוני היושב-ראש, אנחנו אומרים את מה שצריך להגיד.
<אחמד מלחם: אכן החוק הזה בא נגד האוכלוסייה הערבית, ותו לא.
<אחמד מלחם: שמענו את הדברים.
<אחמד מלחם: אני מקווה שמה שיחול על כל אחד מאזרחי המדינה יחול קודם כול על הבית שלו כי גם הוא פולש.
זאב בנימין בגין: דיונים מסוג זה תמו לפני 3-4 ישיבות.
זאב בנימין בגין: אנחנו כבר בשלב ההסתייגויות.
זאב בנימין בגין: חשבתי שיש לך הערה עניינית טכנית להסתייגות.
זאב בנימין בגין: אני מבקש כך להקפיד גם להבא.
בשעה 14: <(היו"ר דוד אמסלם)>
דוד אמסלם: אני מחדש את הישיבה בנושא הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון מס' 109), התשע"ו-2016 (מ/1074) – הכנה לקריאה שנייה ושלישית.
דוד אמסלם: ביקשתי לשמוע את ההסתייגויות.
דוד אמסלם: מחר נערוך רק הצבעות בשעה 13:00.
דוד אמסלם: היום ידבר כל מי שרוצה לדבר ולנמק את ההסתייגות שלו, בבקשה.
אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, בהמשך למה שהיה בבוקר, אנחנו בעיצומה של ישיבת סיעה של הרשימה המשותפת ואנחנו בוחנים את ההצעות שעלו, וגם בהמשך לפגישה שהייתה אצלך עם המשנה ליועץ המשפטי לממשלה ועם נציגי משרד המשפטים.
אוסאמה סעדי: עוד לא החלטנו בדיוק, תיכף תסתיים הישיבה ואז אנחנו נדע מה ההחלטה של הסיעה שלנו, אם ללכת על הסיכום שיש לנו עם יושב-ראש הקואליציה וגם מה שסיכמנו אתך, שמחר נקיים את ההצבעות ונדחה את ההצבעה במליאה למושב הבא, או שאנחנו נלך לסיכום שיש לנו עם ארז קמיניץ, אם נקבל את ההצעות שהוצעו לנו ואז נסכים להעלות את זה לקריאה שנייה ושלישית במושב הזה.
זאב בנימין בגין: אם תשמע ממני – תקבלו.
דוד אמסלם: תדבר על ההסתייגויות.
אוסאמה סעדי: הגשנו מאות הסתייגויות אבל אני רוצה להתחיל בדברים שיעזרו לנו – כפי שאמר בני בגין חברי: תשמע ממני.
אוסאמה סעדי: יש כמה דברים שאנחנו חייבים לברר ולהעלות, שהם בשבילנו ייהרג ובל יעבור, הם קווים אדומים.
אוסאמה סעדי: אתחיל מסעיף התחולה והתחילה של החוק, סעיף 13.
אוסאמה סעדי: הסיכום המוצע הוא שתחילת החוק- - -
דוד אמסלם: אוסאמה סעדי, אתן לך כ-10 דקות להציג את ההסתייגויות שלך.
דוד אמסלם: אם תרצה עוד כמה דקות אחרי כן – אתן לך, אבל בוא תתחיל.
אוסאמה סעדי: אני מדבר על התחילה והתחולה.
אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, בעניין התחילה, דיברנו בכל הישיבות שהיו אתך וגם עם מינהל התכנון שאנחנו צריכים פרק זמן לאשר את תוכניות המתאר, ועכשיו אמרו שב-65 ישובים נמצאים כבר בהליך של אישור תוכניות מתאר, אולם בחלק עוד לא התחילו.
אוסאמה סעדי: אם אנחנו רוצים באמת שהחוק יתחיל אחרי שכבר ניתן אפשרות לאישור תוכניות מתאר אני חושב שהתחילה של החוק צריכה להיות לפחות עוד שנתיים.
אוסאמה סעדי: היו הצעות על 5 שנים, על 7 שנים.
אוסאמה סעדי: אני עכשיו מדבר באמת, אדוני, על מנת לנסות לשכנע ולא סתם למשוך זמן או להציע הצעות שאין להן שום סיכוי.
אוסאמה סעדי: אם אנחנו מדברים על תוכניות מתאר שצריך לאשר, זה לוקח זמן, אנחנו רוצים אינשאללה שבעזרת הוותמ"ל וגם בעזרתך, מצדנו שתוכניות המתאר יאושרו בתוך שנה ואז אין לנו בעיה שהתחילה תהיה בתוך שנתיים.
אוסאמה סעדי: לגבי התחולה והרטרואקטיביות אנחנו מברכים על השינוי, שזה יחול אך ורק על מבנים חדשים.
אוסאמה סעדי: באמת, אדוני היושב-ראש, כל הכבוד לך, שבעזרתך הצלחנו להגיע לכך שזה יחול אך ורק על בנייה חדשה.
אוסאמה סעדי: לגבי שימוש – היה שינוי גם בכיוון הזה.
אוסאמה סעדי: היה 5 שנים, היום הוצע שזה יהיה שנתיים וחצי.
אוסאמה סעדי: זה יעזור לנו להתקדם באופציה השנייה, לסיים את זה במושב הזה, אם באמת נגיע להבנה שהתחולה גם לגבי מבנים וגם לגבי שימוש תתחיל ביום תחילתו של החוק ופרסומו ברשומות.
אוסאמה סעדי: זה חשוב מאוד.
אוסאמה סעדי: גם אדם שבנה בית לפני שנתיים או 3 שנים, הוא לא יוצא פטור בלא כלום, הוא יקבל עונשים על-פי החוק הקיים, קנסות, צווים מנהליים.
אוסאמה סעדי: ההצעה הזאת באה להחמיר.
אוסאמה סעדי: אדם כזה שבאותה נקודת זמן שבנה את הבית – אנחנו עכשיו לא רוצים לחזור לכל הוויכוח.
אוסאמה סעדי: הוא עבריין בעל כורחו כי לא נתנו לו הזדמנות לבנות עם היתר.
אוסאמה סעדי: למה, מו, מה, הסיבות האלה – המשפט הפלילי לא מעניין אותו, וגם קבענו שזה אחריות קפידה, אפילו לא נכנסים ליסוד הנפשי.
אוסאמה סעדי: לכן אנחנו כן מבקשים ממשרד המשפטים, אם תעשו בעניין הזה עוד משיכה קטנה, זה הגיוני, את מחייכת אבל זה חשוב מאוד בשביל אלפי אנשים שבנו את הבית שלהם לפני שנתיים ולפני 3 שנים ועכשיו תגידו להם: אנחנו מחילים עליכם חוק שנחקק היום, רטרואקטיבית על השימוש.
אוסאמה סעדי: למה אתה אומר לא?
אוסאמה סעדי: על השימוש האסור אתם רוצים להחיל את זה רטרואקטיבית.
זאב בנימין בגין: אין אלפי אנשים כאלה שבתיהם מיועדים להריסה.
אוסאמה סעדי: אני לא מדבר על בתים שמיועדים להריסה.
דוד אמסלם: התשובה אחרת.
דוד אמסלם: קודם כול, בסדר מה שאוסאמה סעדי מבקש, הבנו.
דוד אמסלם: בעניין השימוש אנחנו מדברים מתקופת הבנייה, מתקופת העבירה.
דוד אמסלם: בסופו של דבר מדברים על בית שנבנה באופן לא חוקי.
דוד אמסלם: נניח שארז קמיניץ יקבל שזה יהיה שנתיים וחצי.
דוד אמסלם: שנתיים וחצי זה מהבנייה, מהעבירה.
דוד אמסלם: כלומר, הוא בנה את הבית במשך כשנה וחצי עד שנכנס לגור בו.
דוד אמסלם: כלומר, השימוש הוא בערך שנה בפועל באופן אפקטיבי.
דוד אמסלם: אני לא מתערב בקטע הזה של ארז קמיניץ בגלל שאני מכבד אותו.
דוד אמסלם: בהתחלה זה היה 50 שנים.
דוד אמסלם: אני צמצמתי את זה ל-5 שנים.
דוד אמסלם: אתם עכשיו נפגשתם אתו והוא שוקל שזה יהיה שנתיים וחצי.
דוד אמסלם: מבחינתי כל החלטה שלו מצוינת.
דוד אמסלם: אני חושש שאם נצעד עוד טיפה זה יפרק הכול אחורה.
דוד אמסלם: אז בואו נשאיר כך.
עבד אל חכים חאג' יחיא: מדברים על שנתיים וחצי מיום תחילת הבנייה?
דוד אמסלם: הרי אנחנו מדברים על עבירת שימוש במבנה לא חוקי.
דוד אמסלם: לקחנו את תקופת העבירה.
דוד אמסלם: הרי לכאורה מה קורה?
דוד אמסלם: עבירת השימוש היא עבירה מתמשכת.
דוד אמסלם: זו הייתה הבעיה שלנו כאן.
דוד אמסלם: בבנייה אמרנו: מכאן ולהבא.
דוד אמסלם: מה שהיה אחורה נכנס בתחולה הישנה.
<רוני טלמור: כרגע סופרים מרגע השלמת הבנייה.
<לירון אדלר: מדובר על בנייה שהסתיימה עד שנתיים וחצי לפני תחילת החוק.
דוד אמסלם: בסדר, אני לא נכנס לזה.
דוד אמסלם: אז שנתיים וחצי.
<עמית אופק: מדובר רק על עבירת השימוש.
<לירון אדלר: שימוש בבנייה שהסתיימה עד שנתיים וחצי לפני תחילת החוק.
זליגר: כרגע דיברנו על 5 שנים.
זליגר: זה בעבודה אסורה שהושלמה.
<בת-אור כהנוביץ': היא הושלמה כי גם התחילו להשתמש לפני תחילת החוק.
דוד אמסלם: הבנתי, אז באופן מעשי אתה צודק.
דוד אמסלם: אתה רוצה שנעשה להם עוד איזה קווץ'.
אוסאמה סעדי: לא רק לעשות מעין מחווה.
אוסאמה סעדי: אני מדבר על העיקרון.
אוסאמה סעדי: גם אם השימוש הוא עבירה נמשכת, מדברים גם על ענישה פלילית.
אוסאמה סעדי: בתיקון 114 נכנסנו לתיקון רטרואקטיבי ואמרנו שזה חריג.
דוד אמסלם: גם אני לא חושב שאדם שעשה עבירת בנייה צריך להיכנס לבית-סוהר, ובאמת דנו איתם.
אוסאמה סעדי: אבל מכניסים.
אוסאמה סעדי: לכן אני מסכים אתך.
אוסאמה סעדי: אני לא רוצה לתקן את העולם ואנחנו לא מתקנים עכשיו את כל מה שיש.
אוסאמה סעדי: יש חוק קיים.
<ג'עפר פרח: למה לא? כן נתקן.
<ג'עפר פרח: למה שאדם ייכנס לכלא?
<ג'עפר פרח: אדם בן 70 נכנס לכלא ל-6 חודשים.
אוסאמה סעדי: אבל זה קיים.
אוסאמה סעדי: זה מופיע בחוק הקיים.
אוסאמה סעדי: אנחנו לא מתקנים את זה.
דוד אמסלם: זה החוק הקיים.
דוד אמסלם: דרך אגב, זה החוק הקיים לכל מדינת ישראל, לא רק לערבים.
דוד אמסלם: יש פה עוד כמה יהודים שחיים ואנחנו רוצים לטפל בהם, לא בכם.
דוד אמסלם: הבנו שלערבים לא הורסים אבל אנחנו רוצים להרוס ליהודים.
<ג'עפר פרח: אנחנו רוצים להסדיר, לא רוצים להרוס לאף אחד.
דוד אמסלם: אנחנו מדינת חוק ורוצים שישמרו על החוק.
דוד אמסלם: אני מודע לעניין, תסמוך עליי.
דוד אמסלם: למה הקדשתי לזה שעות?
דוד אמסלם: כי הבנתי את האבולוציה.
דוד אמסלם: אני חוזר בחזרה לתחילת הדיונים.
דוד אמסלם: לכן אנחנו רוצים להחיל את המקסימום על המצב הקיים.
<אחמד מלחם: מי שפולש – כן להרוס.
דוד אמסלם: אתה מדבר על פולשים, אבל יש מי שלא פולשים וכל הזמן עוברים עבירות.
דוד אמסלם: דרך אגב, אני רוצה להגיד לך שרוב הריסות הבנייה בירושלים הן לא בשל פלישות.
דוד אמסלם: שכן שלי בנה מדרגות בבית שלו.
דוד אמסלם: הרסו לו אותן אצלו בבית שרשום על שמו בטאבו.
דוד אמסלם: ברוב עבירות הבנייה שהורסים לא מדברים על פלישה.
דוד אמסלם: יהודי לא פולש, בתודעה שלו הוא לא פולש.
דוד אמסלם: הוא בונה בבית שלו ועושה עבירה, למשל הוא סוגר מרפסת, עושה לעצמו איזו פרגולה, מה שאתם לא חושבים בכלל להוציא היתר, אבל כאן הורסים לו את זה.
<ג'עפר פרח: אני תקוע כבר שנה עם פרגולה בחיפה.
<ג'עפר פרח: חשבתי להוציא היתר.
דוד אמסלם: תעבור לכפר ושם תבנה מה שאתה רוצה, תבנה גם עוד קומה.
<ג'עפר פרח: זה לא נכון.
<ג'עפר פרח: תראה את המציאות.
דוד אמסלם: אני רוצה לקדם את הדיון.
דוד אמסלם: כבר הסתיים הדיון אבל הרשיתי לך.
דוד אמסלם: אנחנו בזמן הדיבור של אוסאמה סעדי לנימוק ההסתייגויות.
דוד אמסלם: קח עוד 3 דקות.
אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, לעניין הזה, אנחנו לא רוצים להקל או להחמיר, אני רוצה להשאיר את המצב הקיים ביום ביצוע העבירה.
אוסאמה סעדי: לכן מה שמבקשים, ותעזרו לנו בעניין הזה, באמת אני פונה אליכם כי יש אצלנו ויכוח.
אוסאמה סעדי: אנחנו מתנגדים לחוק ונמשיך להתנגד לו, זה ברור, אבל אולי אתם רוצים לסיים את זה במושב הזה אז בואו תעזרו לנו שנסיים את זה במושב הזה.
אוסאמה סעדי: מה שאנחנו מבקשים זה לא דברים קשים.
אוסאמה סעדי: אני לא אומר: תבטלו את החוק, אני יודע שזה לא יעבור, אבל דברים כאלה.
אוסאמה סעדי: שמעתי גם מראשי המועצות שהשתתפו אתנו בישיבת הסיעה שהם היו בפגישה אצל נשיא המדינה וגם נפגשו עם מנכ"ל משרד ראש הממשלה ודיברו על זה שתחילת החוק תהיה בעוד שנתיים.
אוסאמה סעדי: גם ארז קמיניץ, כאשר דיברנו על עניין השימוש, דיבר על שנתיים.
<בת-אור כהנוביץ': זה נכנס פנימה.
<בת-אור כהנוביץ': לא בסעיף התחולה.
דוד אמסלם: הוא קצת טועה.
דוד אמסלם: דיברנו בזמנו על מדיניות האכיפה.
דוד אמסלם: תחולת החוק נכנסת מרגע שהחוק נחקק.
אוסאמה סעדי: סיכמנו על חצי שנה.
דוד אמסלם: חצי שנה, בסדר.
דוד אמסלם: הם ביקשו זמן להיערך, המערכות צריכות להתארגן.
אוסאמה סעדי: אתה מדבר על מדיניות האכיפה.
דוד אמסלם: במדיניות האכיפה הכנסנו, אני "זרקתי" שנתיים.
דוד אמסלם: אין לזה משמעות משום שבסופו של דבר כל ישוב שיהיה לו הקו הכחול שלו ייכנס באופן אוטומטי לכל האכיפה.
דוד אמסלם: זה מה שסיכמנו.
דוד אמסלם: אני הצבעתי על שנתיים כדי לתת למינהל התכנון איזה מרווח שאליו אנחנו מושכים, שתוך שנתיים יסיימו את הכול.
אוסאמה סעדי: בזמן שנותר לי אמשיך בעניין מדיניות האכיפה.
אוסאמה סעדי: למען האמת עוד לא התעמקתי במסמך הזה.
אוסאמה סעדי: בטח עבדו על זה קשה מאוד, בטח בחרו כל מילה ומילה וכל פסיק ופסיק.
דוד אמסלם: תעבור על זה עד מחר.
אוסאמה סעדי: אבל אני כבר אומר, לא ראיתי את כל מה שאמרת פה על הקו הכחול בתוכנית מאושרת ושאם יש תוכנית מוצעת אז יראו את הקו הכחול בתוכנית המוצעת.
אוסאמה סעדי: לא ראיתי את זה בכתובים.
אוסאמה סעדי: מה שאמרת לי – אמרת.
אוסאמה סעדי: בינתיים עברתי על המסמך ברפרוף, לא ראיתי, וגם את עניין השנתיים.
אוסאמה סעדי: זה חשוב לנו מאוד.
דוד אמסלם: תעבור על המסמך, תראה מה כתוב בו ואם יהיו לך הערות תגיד לי.
אוסאמה סעדי: ונקודה אחרונה, אני מבקש מכם גם בעניין הגבלת שיקול הדעת השיפוטי, ואני פונה אליכם וגם לחברי בני בגין, הרי בנוסח הכחול הממשלתי היה כתוב שבית-משפט רשאי לא לעכב, רשאי לתת.
אוסאמה סעדי: עכשיו אתם אומרים שבית-משפט לא יעכב.
אוסאמה סעדי: זה לא רק הבדל בניסוח.
עבד אל חכים חאג' יחיא: זה משמעותי.
אוסאמה סעדי: זה הנוסח שלכם.
אוסאמה סעדי: אני מבקש לחזור לנוסח הכחול.
<בת-אור כהנוביץ': הוועדה תחליט את אשר היא תחליט אבל הנוסח הכחול מחמיר יותר.
<בת-אור כהנוביץ': הוכנסו שינויים בעקבות ההערות שעלו פה בדיונים.
אוסאמה סעדי: אני מסכים עם השינויים.
אוסאמה סעדי: אני מדבר על הרישה של המשפט: "בית-משפט לא יעכב".
אוסאמה סעדי: בנוסח הממשלתי היה כתוב: "בית-משפט רשאי".
אוסאמה סעדי: שיקול הדעת כאן מסוּר לבית-המשפט.
עבד אל חכים חאג' יחיא: על-פי הצעת החוק אין שיקול דעת לשופט.
אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, זה היה בנוסח הכחול הממשלתי.
אוסאמה סעדי: אני לא מציע משהו מעצמי.
דוד אמסלם: דיברנו על זה וכבר הסברנו בדיון הקודם.
דוד אמסלם: אני לא רוצה להיכנס לעניין.
דוד אמסלם: אתה הסברת את ההסתייגות שלך.
דוד אמסלם: אנחנו לא מקבלים אותה.
אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, הגשנו המון הסתייגויות.
אוסאמה סעדי: בחרתי שלוש נקודות שבשבילנו הן חשובות.
אוסאמה סעדי: אם תבוא לקראתי אז יכול להיות שאנחנו- - -
דוד אמסלם: לגבי נושא הזמנים, מה שתסכמו עם הממשלה עד מחר מקובל עלינו, אנחנו לא מתערבים.
דוד אמסלם: בסך הכול זאת הצעה ממשלתית.
דוד אמסלם: מה שהממשלה מחליטה אהלן וסהלן, אני לא צד בעניין.
דוד אמסלם: לגבי לוחות הזמנים, תשב איתם, באשר לעניין השימוש אם ירצו שנתיים וחצי או פחות, מסיום הבנייה, מתחילת הבנייה – מה שתחליטו מקובל עליי.
דוד אמסלם: לגבי נושא שיקול הדעת שדיברת עליו, זה ליבת החוק.
דוד אמסלם: הרי מה קרה פה?
דוד אמסלם: בגלל הליכים פרוצדורליים ששופטים טובי-לב כל הזמן עשו אז האדם עבר את כל הערכאות ואחרי זה הגיש ערעור ועוד פעם החזירו אותו.
אוסאמה סעדי: קיבלנו את זה שאם הוא ירצה לחזור אז הוא ייצא לבית-המשפט האחרון.
אוסאמה סעדי: הכנסנו דברים.
אוסאמה סעדי: אני לא אומר שתבטל את הכול.
דוד אמסלם: והשופט פתאום יצא לחופש וכאב לו הראש ויש לו 5,000 תיקים, הכול נכון.
דוד אמסלם: פתאום אנחנו מוצאים את עצמנו שהאדם רק התחתן ובנה את הבית, כי אין לו איפה לבנות, ואנחנו מגיעים אליו אחרי 20 שנים כאשר כבר הבן שלו מתחתן והוא אומר: מה, עכשיו אתם רוצים להרוס לי?
דוד אמסלם: אחרי 20 שנים שאני גר כאן?
דוד אמסלם: לכן, בגדול, זה ליבת העניין.
דוד אמסלם: אנחנו רוצים וקטורים קצרים.
דוד אמסלם: חלק מן הבעיה זה בתי-המשפט.
אוסאמה סעדי: אמרתי שאני רוצה לחזור להצעה הממשלתית מבחינת הנוסח.
אוסאמה סעדי: לא באתי עכשיו לפתוח את כל עניין התקופות ועניין בית-משפט אחרון.
אוסאמה סעדי: בעניין הזה "זרמנו".
דוד אמסלם: אני מציע שתיפגש איתם.
דוד אמסלם: לא רק על בית-המשפט האחרון אלא על כל הסעיפים.
דוד אמסלם: הרי אנחנו התאהבנו בהרבה סעיפים, לא רק בעניין בית-המשפט האחרון.
דוד אמסלם: ניסינו להגביל במקומות מסוימים.
דוד אמסלם: אם הייתי יכול אפילו להביא את זה לבית-המשפט מבחינת לוחות הזמנים היינו מביאים להם את זה, אבל עזוב.
דוד אמסלם: אנחנו רוצים לרוץ בעניין הזה למקומות שהם פחות דרמטיים.
דוד אמסלם: למרות שבסך הכול המערכת המשפטית בכל שלב נמצאת בתמונה, האדם תמיד רשאי לבוא לבית-המשפט ולבקש סיוע.
דוד אמסלם: דאגתי שבכל שלב יהיו לוחות זמנים מספיק סבירים, שהאדם יוכל להגיד: הפקיד "דפק" אותי, אני רוצה ללכת לבית-משפט.
דוד אמסלם: מה, אנחנו מונעים ממישהו ללכת לבית-המשפט?
דוד אמסלם: תראה לי סעיף אחד שאנחנו לא מאפשרים לאדם להגיע לבית-המשפט.
אוסאמה סעדי: לא ירדת לסוף דעתי.
אוסאמה סעדי: אנחנו נתנו את זכות הגישה לבית-המשפט אבל ברגע שאתה פותח את הסעיף ואומר: "בית-משפט לא יעכב", במקום מה שהיה כתוב בהצעה הממשלתית: "בית-משפט רשאי" – זה מה שאני אומר.
דוד אמסלם: תשקלו את הדברים של אוסאמה סעדי.
זאב בנימין בגין: הערה אחת.
זאב בנימין בגין: כולנו, במשמעות של כולנו, כל אזרחי ישראל צריכים להיות מעוניינים בפינוי יעיל של מבנים בלתי חוקיים על שטחים המיועדים לפעולות ציבוריות כלליות.
זאב בנימין בגין: ככל שזה יהיה יותר יעיל אז כולם ייהנו, בישובים של יהודים, בישובים של ערבים.
זאב בנימין בגין: זה לאו דווקא אינטרס של משרד האוצר.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אנחנו מסכימים על האינטרס הזה.
זאב בנימין בגין: זה חלק מן המגמה.
זאב בנימין בגין: אני שמח מאוד על מה שאתם אומרים.
אוסאמה סעדי: אנחנו מסכימים.
זאב בנימין בגין: אז נעשה את זה יעיל.