GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יעל כהן-פארן: לא אנמק את כל ההסתייגויות שהגשנו בכתב.
יעל כהן-פארן: אתייחס רק לכמה נקודתיות.
דוד אמסלם: יש לרשותך 5 דקות להציג את ההסתייגויות.
יעל כהן-פארן: אעשה את זה אפילו בזמן קצר יותר.
יעל כהן-פארן: את הדברים הכלליים אמרנו לאורך כל הדיונים.
יעל כהן-פארן: אהיה נקודתית.
יעל כהן-פארן: סעיף 208, ששומר את האחריות הפלילית, שקובע כי אין בביצוע צו מנהלי כלשהו כדי לפטור מאחריות פלילית של אדם על ביצוע העבירה – אנחנו סבורים שיש בו פגם.
יעל כהן-פארן: זה סעיף בעייתי מאוד, שאחד הנימוקים במעבר לזירה מנהלית הוא כדי להוריד את הכתם הפלילי למי שבנה ללא היתר.
יעל כהן-פארן: לכן אנחנו מבקשים לבטל את סעיף 208; או לחילופין, זה תיקון נוסח שאני מקווה שיתיישב עם הנוסח העדכני של הוועדה, שבמקום המילה "אין ב..." יבוא "יש ב...".
יעל כהן-פארן: במקום "אין בביצוע" יבוא "יש בביצוע".
יעל כהן-פארן: הנושא השני שרציתי להדגיש הוא לגבי סעיף 222, שעוסק בבנייה אסורה ושימוש אסור.
יעל כהן-פארן: ראיתי שהסעיף שוּנה.
יעל כהן-פארן: ובכל זאת אני רוצה לבקש שבכל מקום שמופיעה בו המילה "שנתיים" – מדובר על שנתיים מאסר – זה יוחלף במילה "שנה", להפחית את רף הענישה.
זאב בנימין בגין: מ-3 שנים.
יעל כהן-פארן: זה ירד כבר מ-3 שנים לשנתיים, אבל נשאר שנתיים גם בהמשך ואני רוצה להפחית את זה לשנה.
יעל כהן-פארן: ובכל מקום שמופיע כפל, המילה "כפל" תימחק, מתוך כוונה להוריד את כפל הקנס.
יעל כהן-פארן: יש עוד לא מעט הערות.
יעל כהן-פארן: הנושא האחרון, לגבי תחילה ותחולה.
יעל כהן-פארן: אני חושבת שזה אולי הדבר הכי מהותי, שאם זה יוסכם אז נהיה כולנו יותר רגועים.
דוד אמסלם: מתנהל משא ומתן על הדבר הזה.
יעל כהן-פארן: אנחנו רוצים לבקש שבסעיף קטן 13(ב), במקום "3 חודשים" יבוא "שנתיים".
עבדאללה אבו מערוף: בזמן שנשאר אני מצטרף להסתייגויות שהגיש אוסאמה סעדי.
עבדאללה אבו מערוף: כמובן אלה הסתייגות של הסיעה.
עבדאללה אבו מערוף: לא אחזור על הדברים, מה שהסכמנו הסכמנו.
עבדאללה אבו מערוף: נשארו דברים שהם אולי לא משמעותיים אם נדבר באופן יותר מקצועי.
עבדאללה אבו מערוף: בעניין המעורבות של אנשים שאפשר להעניש אותם, ההסתייגות נשארת.
עבדאללה אבו מערוף: מי שמעורב בבנייה ויכול להיענש – אנחנו מבקשים להוריד את סעיפים 4 ו-6.
עבדאללה אבו מערוף: בקנסות נוספים, את סעיפים 2 ו-3 אנחנו מבקשים להוריד, או לחילופין לבטל את המילה "כפל".
עבדאללה אבו מערוף: בהמשך אמרנו שאם יש סכסוך על הקרקע אז הצווים לא מתקיימים עד שיבורר הסטטוס המשפטי.
דוד אמסלם: דרך אגב זו הזדמנות לומר, אני יושב כאן בכל הדיונים על הצעת החוק הזאת.
דוד אמסלם: מבחינתנו וגם מבחינתי "שאפו" לעבדאללה אבו מערוף שישב פה שעות על גבי שעות, לפעמים היינו רק הוא ואני לבד, ובא מוכן עם הנוסחים.
דוד אמסלם: היו לו שתי ורסיות, היינו צריכים כל פעם לעצור כדי שהוא יגיע לוורסיה הנכונה בהתאמות.
דוד אמסלם: באמת "שאפו" לך על כל העבודה.
דוד אמסלם: ישבת כאן וממש "הרגת" את עצמך על הנושא הזה.
עבדאללה אבו מערוף: זו העבודה שלי.
דוד אמסלם: יש פה עוד אנשים שעושים עבודה, אבל באמת כל הכבוד על מה שעשית.
דוד אמסלם: דרך אגב, אני רוצה לומר שחלק גדול מאוד מן ההערות ששינינו, ששיניתי אני, כי הרי בסוף רק אני והוא היינו פה, היו כתוצאה מן ההערות של חבר הכנסת אבו מערוף.
<אחמד מלחם: כמה ימים הוא לא הלך הביתה והיום אשתו באה לכאן לבקר אותו.
דוד אמסלם: אני רק מספר.
דוד אמסלם: "שאפו" על כל העבודה שעשית.
דוד אמסלם: אני מודה לך בשם כל הציבור.
עבדאללה אבו מערוף: אני מודה גם לך, תודה.
דוד אמסלם: דרך אגב, אם הייתי קצת חסר סבלנות לפעמים אז אני מתנצל בפני כולם.
דוד אמסלם: מרוב שעות וימים שאני יושב כאן אז לפעמים אני חסר סבלנות בגלל שהשאלות חוזרות על עצמן.
דוד אמסלם: רק מי שיושב פה כל הזמן מבין את זה.
דוד אמסלם: אז אני מתנצל אם מישהו פה נפגע ממני, מחוסר הסבלנות שלי.
<ג'עפר פרח: זה מופנה במיוחד למי שזרקת מהוועדה.
דוד אמסלם: גם, לכולם.
אוסאמה סעדי: גם אותי זרקת פעם.
עבד אל חכים חאג' יחיא: הוא זרק את כולם פרט לעבדאללה אבו מערוף.
דוד אמסלם: את עבדאללה אבו מערוף אני לא יכול לזרוק.
יעל כהן-פארן: אני מבקשת להגיד באופן רשמי שהמחנה הציוני מצטרף לכל ההסתייגויות של הרשימה המשותפת.
עבדאללה אבו מערוף: סליחה ששכחתי להגיד עוד דבר.
עבדאללה אבו מערוף: יש אכיפה איפה שיש תשתיות לאומיות.
עבדאללה אבו מערוף: אני חושב שמן הראוי שהאכיפה לתשתיות מים, חשמל וגז תהיה בתיאום עם הרגולטור של התשתיות.
עבדאללה אבו מערוף: תנסחו את זה כפי שאתם רואים לנכון, שאם אתם עושים אכיפה היכן שיש תשתיות לפחות יש ליידע או לסכם עם הרגולטורים שם, עם חברת החשמל, עם "מקורות" וכן הלאה.
<בת-אור כהנוביץ': באופן טבעי האכיפה הזאת מתואמת עם הרגולטור.
עבדאללה אבו מערוף: אז בבקשה, גם זה שיהיה מתואם עם הרגולטורים עצמם.
עבד אל חכים חאג' יחיא: חשובה לי הנקודה של השימוש, שהוא מתמשך.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אם מדברים על רטרואקטיביות ברור לי, ואם לא אז תתקנו אותי, אם הוא ממשיך לגור באותו בית הוא עדיין ימשיך לשלם את הקנסות, אם הבנתי נכון.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אם לא, הוא ישלם קנס רק על התקופה אחורה או שהוא גם ממשיך כל עוד הוא גר באותו בית?
דוד אמסלם: אענה תשובה.
דוד אמסלם: חוק התכנון והבנייה לא הומצא היום.
דוד אמסלם: גם היום יש קנסות על עבירות השימוש.
דוד אמסלם: היות ועבירת השימוש היא עבירה מתגלגלת ומתמשכת אז קבענו מתי תחולת החוק על השימוש הזה נכנסת בחוק החדש ומתי בישן.
דוד אמסלם: אמרנו: אם עבירת הבנייה הסתיימה עד לפני 5 שנים, קרי: האדם חי כבר בבית 5 שנים, ב-5 השנים האלה מוטל עליו קנס לפי החוק הישן, אבל מכאן ולהבא – לפי החוק החדש.
דוד אמסלם: אם זה היה 5 שנים ויום אז גם עכשיו קדימה ניתן לו לפי החוק הישן.
עבד אל חכים חאג' יחיא: כלומר, גם קדימה יהיה לפי החוק הישן.
דוד אמסלם: הרי בסך הכול מה המשמעות של תחולת הזמן?
דוד אמסלם: הרי לא באנו אליו לפני 5 שנים, אנחנו באים אליו עכשיו כדי להגיד לו: אדוני, השתמשת, אתה כבר משתמש במשך שנתיים או שלוש.
<בת-אור כהנוביץ': ההוראה הזאת תהיה למשך שנתיים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אני מגלה סתירות.
זליגר: אם עוד שנתיים הוא ימשיך לגור שם אז כבר נוכל להפעיל נגדו את החוק החדש.
עבד אל חכים חאג' יחיא: בית קיים 5 שנים וגרים בו 5 שנים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: דיברו על שנתיים וחצי לאחור.
דוד אמסלם: הוויכוח עכשיו הוא על השנתיים וחצי.
דוד אמסלם: אם הם יסכימו אז במקום 5 שנים יהיה שנתיים וחצי.
עבד אל חכים חאג' יחיא: הוויכוח הוא משמעותי יותר, כי לפי מה שאני שומע ממך זה קצת הקלה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: לפי מה שאני שומע פה, אם האוזן שלי קלטה נכון, הם אומרים שאותו בית שנבנה לפני 5 שנים אני מחייב אותו שנתיים חצי אחורה לפי החוק הזה, במידה ויסכמו על שנתיים וחצי.
עבד אל חכים חאג' יחיא: ומה הלאה?
עבד אל חכים חאג' יחיא: לפי מה מחייבים אותו?
עבד אל חכים חאג' יחיא: אמרת, אבל פה שמעתי משהו אחר.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אני רוצה שזה יהיה חד.
<בת-אור כהנוביץ': זה סעיף שהוקרא הבוקר.
דוד אמסלם: הם רצו עבירת שימוש, כל עבירת שימוש, מכאן קדימה.
דוד אמסלם: מה שהיה היה.
דוד אמסלם: אם המדינה תובעת מישהו על עבירת שימוש אחורה, הוא השתמש בבית 10 שנים, היא יכולה לתבוע אותו: אדוני, אתה משתמש בבית 10 שנים ללא רישיון, אנחנו נקנוס אותך.
דוד אמסלם: יש את החוק הקיים, החוק הנוכחי.
דוד אמסלם: אני רציתי להגביל את זה בזמן, שלא יבואו למישהו שגר בבית לא חוקי כבר 20 שנים ויגידו לו: אדוני, עכשיו נקנוס אותך קדימה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: קדימה – אם השימוש התחיל לפני יותר משנתיים וחצי.
דוד אמסלם: כרגע זה 5 שנים.
דוד אמסלם: אם יסכימו לקצר – יקצרו.
עבד אל חכים חאג' יחיא: גם היום אי אפשר יותר מ-5 שנים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: עבירת שימוש היום זה עד 5 שנים אחורה.
דוד אמסלם: ארז קמיניץ מסכים ללכת אתכם על שנתיים וחצי אם הכול מוסכם, אבל אם לא – זה חוזר חזרה ל-5 שנים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: עבירת שימוש היום היא עד 5 שנים אחורה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אני שואל מעבר.
עבד אל חכים חאג' יחיא: לא משנה, סיכמנו שנה, שנתיים, 5 שנים, לא משנה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: מי שגר לפני התקופה הזו וממשיך לגור שם להבא הוא גם לפי החוק הישן?
<בת-אור כהנוביץ': למשך השנתיים הקרובות.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אני שואל על ההמשך.
עבד אל חכים חאג' יחיא: היום יתחילו להפעיל את החוק החדש.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אני גר באותו בית לא חוקי ואני ממשיך לגור בו.
עבד אל חכים חאג' יחיא: לפי איזה קנסות אשלם?
<בת-אור כהנוביץ': במשך השנתיים הקרובות סעיף התחולה אומר שיחול הדין הישן.
<בת-אור כהנוביץ': מעבר לזה- - -
עבד אל חכים חאג' יחיא: אני שואל על השימוש בהמשך, על השימוש בשנה הבאה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: לפי מה אשלם?
<בת-אור כהנוביץ': לפי הדין הישן.
עבד אל חכים חאג' יחיא: גם לשנים הבאות?
<בת-אור כהנוביץ': לא.
<בת-אור כהנוביץ': הסעיף הזה הוא בעצם הוראת מעבר שהתוקף שלה הוא לשנתיים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: את מדברת אתי בשפה שלא כל-כך ברורה לי.
דוד אמסלם: אני מבקש לעצור לרגע.
דוד אמסלם: קודם כול, אנחנו מברכים את אשתו של עבדאללה אבו מערוף, ברוכה הבאה.
דוד אמסלם: תדעי לך שאני באופן אישי אוהב את בעלך כמעט יותר מאשר כל חבר כנסת אחר פה.
דוד אמסלם: הוא איש טוב וחרוץ.
דוד אמסלם: הבנו, בגדול הם טוענים שקדימה זה יהיה שנתיים.
דוד אמסלם: כלומר, יהיו שנתיים לאדם להסדיר גם את נושא העבירה ומזה ייגזר השימוש.
דוד אמסלם: לכמה זמן תופסת עבירת השימוש, ל-5 שנים?
זליגר: מאחר וזו עבירה נמשכת אנחנו יכולים לתפוס את כל התקופה ולכן ההפרדה הזאת של 5 שנים לא נכונה.
זליגר: הבנייה מתיישנת כעבור 5 שנים.
דוד אמסלם: לגבי השימוש אין הגבלת זמן, נכון?
זליגר: עקרונית כל עוד היא נמשכת אין הגבלת זמן.
<ג'עפר פרח: כבר היום זה המצב.
<בת-אור כהנוביץ': נכון, זה לפי הדין הכללי.
<בת-אור כהנוביץ': זה לא קשור לתכנון ובנייה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אני מחדד שוב את השאלה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אני גר באותו בית וממשיך לגור בו.
עבד אל חכים חאג' יחיא: זה יישאר על-פי הדין הישן?
<בת-אור כהנוביץ': על-פי הדין הישן בשנתיים הקרובות.
<בת-אור כהנוביץ': יסדירו את הדברים, הכול יהיה תקין – לא תהיה בעיה אחרי זה.
דוד אמסלם: חבר הכנסת ברושי, לרשותך 3 דקות, בבקשה.
איתן ברושי: קודם כול, תודה רבה.
איתן ברושי: אני מדבר בשם ההתיישבות, עמדת המועצות האזוריות, המושבים והקיבוצים.
איתן ברושי: חלק מן הבעיות דומות לבעיות שהוצגו פה.
דוד אמסלם: קיבלנו את חלק מן ההערות.
איתן ברושי: בסעיף 1, בהגדרת "שימוש אסור", במקום פסקה (1) יבוא: "שימוש בעבודה אסורה שנעשתה לאחר כניסתו לתוקף של תיקון זה ושטרם חלפו 6 חודשים מהקמתו".
דוד אמסלם: חבר הכנסת ברושי, אתה לא צריך להקריא את הכתוב כמו תוכי.
דוד אמסלם: אנחנו הבנו, דנו בזה.
דוד אמסלם: אם יש איזו נקודה שאתה רוצה לחדד, תגיד.
דוד אמסלם: שמענו אותך גם בשבוע שעבר.
איתן ברושי: זה רשום כהסתייגות.
איתן ברושי: למדתי שלפעמים טוב להיות ערבי בישראל.
דוד אמסלם: מה זה "לפעמים"?
דוד אמסלם: תגיד לי מתי זה לא טוב.
איתן ברושי: ערבי או חרדי, אז אתה מסודר.
דוד אמסלם: אל תעשה עכשיו את ההשוואה בכלל.
איתן ברושי: סעיף 205א יבוטל.
איתן ברושי: סעיף 206(ב) יבוטל.
סעיף קטן: אני מבקש מאוד מיושב-ראש הוועדה, כבר דיברנו על זה, שיבין שההתיישבות נמצאת בבעיה לא פשוטה עם המגבלות, כאשר חלקן הגדול של הבעיות נוצרו בתום-לב או בשל כללים שהיו בעבר, או בשל היעדר כללים.
סעיף קטן: כשבנו את הציונות לא תמיד היו הכללים האלה, אבל אולי מזל שהם לא היו.
סעיף קטן: סעיף 210 יימחק.
סעיף קטן: סעיף 211, שדילג פה כמה עמודים, במקום האמור בסעיף קטן 211(א) יבוא: "הוגשה בקשה לביטול צו הריסה מינהלי רשאי בית-המשפט לתת צו לעיכוב ביצוע זמני של הצו עד למועד הדיון בבקשה לביטול הצו; אם שוכנע כי הדבר מוצדק בנסיבות העניין, ראה בית-המשפט כי הבקשה למתן צו עיכוב זמני מצריכה דיון במעמד הצדדים, יקבע את הדיון בבקשה בהקדם האפשרי.
סעיף קטן: "
211 יבוא: סעיף 222(א)(3), העוסק בקרקע חקלאית מוכרזת, יימחק.
211 יבוא: בסעיף קטן 222(ג), במקום "שנתיים" יבוא "שנה".
211 יבוא: הסיפה המתחילה במילים "וקנס נוסף על עבירה נמשכת" ועד לסוף הסעיף, תימחק.
דוד אמסלם: חבר הכנסת ברושי, אני חושב שאתה טועה באסטרטגיה.
דוד אמסלם: את כל זה הקראתם.
דוד אמסלם: אני מציע לך, קח 30 שניות להסביר איזו נקודה אחת במילים שלך.
<לאה קריכלי: הכול יופיע בהסתייגויות גם אם לא תקרא.
דוד אמסלם: הכול נכנס.
דוד אמסלם: תדבר על זה במליאה.
דוד אמסלם: הכול מצוין.
דוד אמסלם: עכשיו תאמר במילים שלך מה אתה רוצה.
איתן ברושי: אני רוצה גם את הגיבוי שלך ושל חברים נוספים, כפי שאני מבין שבחלק מן הדברים ניתנו גם למגזר הערבי.
איתן ברושי: אני רוצה לומר את מה שאמרתי בראשית דבריי ונאמר גם בין השורות.
איתן ברושי: אנחנו עדים למציאות שגם שימושים חורגים בחקלאות, שבחלק מן המקומות זה הפרנסה היחידה – ועסקת פה לא מעט בחקלאות בוועדה שאתה מנהל – וגם בבנייה, שבחלק מן המקומות נעשתה בכללים או בחוסר כללים או גם בחוסר תשומת לב ועכשיו זה הופך להיות עבירה.
איתן ברושי: לכן אנחנו צריכים קצת יותר סבלנות, קצת יותר אורך נשימה ופחות התחשבנות עם העבר.
איתן ברושי: זה נכון גם למגזר הערבי.
איתן ברושי: צריך להפריד בין מה שהיה ובין מה שיהיה.
איתן ברושי: אני מקבל במאה אחוז – והייתי ראש מועצה ועסקתי בזה – את האמירה שמכאן והלאה צריך להימנע משגיאות או מתקלות ולא לתת גיבוי, גם לא לסלוח, אבל לא יכולה להיות התחשבנות אחורה.
איתן ברושי: בחלק מן המקרים היא בלתי אפשרית.
איתן ברושי: יש פה קנסות, יש פה משפטים, יש פה צווים מנהליים.
איתן ברושי: לא יכולים להפוך את מי שבנה את הארץ לעבריין.
איתן ברושי: יש עבירות שעכשיו אסור להכיר בהן אבל אי אפשר להכריז בדיעבד על מישהו כעבריין, ויש פה דברים כאלה.
איתן ברושי: לכן צריך לעשות אבחנה ברורה בין מה שהיה למה שיהיה.
איתן ברושי: שנית, צריך לתת יותר מרחב נשימה, לא להתנפל עלינו.
איתן ברושי: תראו את מטה יהודה, תראו את התענכים, תלכו למקומות שונים ותראו מה הן העבירות שיאשימו אותם בשימושים חורגים, כאלה שבלילה זרקו אותם עם תרנגולת בשום מקום.
איתן ברושי: אמרת שאדבר בלי נייר.
איתן ברושי: הנה, דיברתי בלי נייר.
<מיכה דרורי: לגבי תאגיד, לא ראיתי בסוף כמה נקבע.
<מיכה דרורי: בזמנו ביקשנו שיעשו כפל קנס.
<מיכה דרורי: אמרתם שסוכם פי שלוש והופיע פי ארבע.
<לירון אדלר: זה יהיה פי שלוש.
דוד אמסלם: יתוקן על-פי מה שסוכם, זה יהיה פי שלוש.
דוד אמסלם: אני פותח את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה בנושא הצעת חוק מעמדן של ההסתדרות הציונית העולמית ושל הסוכנות היהודית לארץ ישראל (תיקון – התקשרות למימוש מטרות ציבוריות), התשע"ז-2017, של חברי הכנסת דוד ביטן ונחמן שי, פ/3926/20 ו-פ/3927/20.
דוד אמסלם: אנחנו בהכנה לקריאה הראשונה.
דוד אמסלם: היות ואנחנו רוצים למזג את שתי ההצעות, מי בעד המיזוג?
דוד אמסלם: אנחנו קובעים שהמיזוג אושר.
דוד אמסלם: בבקשה, מי רוצה להציג את הצעת החוק?
דוד ביטן: אולי על מנת שאני אקצר, ג'וש שוורץ ידבר כמה מילים ואז אני אמשיך.
דוד ביטן: תגיד מה הבעיה ואני אמשיך.
<ג'וש שוורץ: לפי התקנות של חוק חובת המכרזים לממשלה יש זכות, לא חובה, להתקשר עם המוסדות הלאומיים, בעיקר עם ההסתדרות הציונית והסוכנות היהודית.
<ג'וש שוורץ: לפני מספר שנים התחילה להיות פרשנות, שהמטרות הציבוריות – כי זה לשון התקנה, שאפשר להתקשר לפי המטרות הציבוריות – הן רשימה מצומצמת של דברים שמופיעים רק בחוק הסוכנות וההסתדרות הציונית ובאמנות בין ההסתדרות הציונית והסוכנות לממשלה, דברים שלא עודכנו כבר 40 שנים.
<ג'וש שוורץ: כמובן שהסוכנות וההסתדרות הציונית של שנות השישים והשבעים, שהתעסקו בעלייה והתיישבות ובניית הארץ, הם לא הגופים שעוסקים היום בדברים כמו ביקורים בארץ, "מסע", "תגלית", זהות יהודית, שליחות, עידוד עלייה, שהם דברים שקורים בהתפתחויות עם העם היהודי.
<ג'וש שוורץ: יש אתגרים חדשים בעם היהודי.
<ג'וש שוורץ: הצעת החוק של חברי הכנסת, כפי שאני מבין אותה, באה לעדכן באופן חד-משמעי את הנושאים שבהם הממשלה יכולה, אם היא רוצה, להתקשר עם הסוכנות ועם ההסתדרות הציונית.
דוד אמסלם: יש פטור, הפטור קיים.
דוד אמסלם: הנושאים שונים.
דוד אמסלם: דרך אגב, הנושאים מפורטים?
דוד ביטן: הם מפורטים.
דוד ביטן: אתן לך דוגמה, דבר שהוא לא נורמלי מבחינת משרד האוצר ומשרד המשפטים.
דוד ביטן: יש פרויקט, שבאים ילדים, נערים ונערות מארצות-הברית, קנדה ואוסטרליה לפרויקט "מסע".
דוד ביטן: הם באים לארץ וזה מיועד להכניס בהם ציונות, לדאוג שהם יעלו לישראל, ואם לא יעלו לישראל אז שיהיו חלק מן הקהילה היהודית.
דוד ביטן: הם רוצים שזה יהיה במכרז.
דוד ביטן: באמת, יש איזה גבול על מה הפקידוּת יכולה לשגע את האנשים.
דוד אמסלם: אני מכיר את זה גם ממערכות אחרות.
דוד ביטן: לכן אני מבקש פה שני דברים.
דוד ביטן: אני מבקש לדאוג לכך שהמטרות הציבוריות יהיו ברורות, וגם הוספנו סעיף שאם הממשלה תחליט על מטרה ציבורית מסוימת אזי הפטור יחול גם לגביה.
דוד ביטן: אנחנו לא עושים פה פטור ממכרז לגוף עסקי אלא עושים פטור ממכרז להסתדרות הציונית ולסוכנות היהודית, ריבונו של עולם.
דוד ביטן: תחשבו עד כמה אפשר להתמקח בנושאים משפטיים.
דוד אמסלם: אני רוצה לשאול אתכם שאלה עקרונית אחרת.
דוד אמסלם: אני מבין את העניין, אני מכיר אותו.
דוד אמסלם: הרי בסופו של דבר אנחנו עושים עכשיו שינוי חקיקה לכאורה לגבי הנושאים ובעוד 5 שנים ישתנו הנושאים שוב.
דוד ביטן: הממשלה יכולה לשנות.
דוד אמסלם: אני רואה, בדיוק כפי שהציג חבר הכנסת ביטן, את הזרוע הזו כזרוע סמי-ממשלתית.
דוד אמסלם: הרי לא מדובר כרגע על איזה דבר פרטי.
דוד אמסלם: אז למה לא בחוק, בלי להיכנס לפרטים, נאשר להם?
דוד אמסלם: הממשלה יכולה להשתמש בהם כזרוע ביצועית שלה בלי שום דבר נוסף.
דוד אמסלם: אני מניח שישתמשו בזה בליבת העיסוק שלהם.
דוד אמסלם: אף אחד לא יבקש מהם לסלול כבישים.
דוד ביטן: הפטור נותן להם פטור כללי במסגרת האמנה, אבל על הנושאים יש ויכוח, הם לא מעודכנים.
דוד ביטן: אמרנו: בואו נעדכן את הנושאים.
דוד ביטן: רציתי לא להגזים.
דוד ביטן: הממשלה תוכל תמיד לעדכן את המטרות הציבוריות ואז לא יהיו ויכוחים.
דוד אמסלם: כלומר, העדכון יהיה בממשלה ולא פה.
יואב בן צור: גם הפטור צריך אישור של ועדת המכרזים והחשב הכללי.
דוד ביטן: הפטור צריך אישור בכל פעם למרות שזו המטרה שנקבעה?
דוד ביטן: אז את זה נבטל.
דוד ביטן: אני רוצה שיהיה להם פטור ברור ומוחלט.
דוד ביטן: אתה צודק, זה טעות שלי.
דוד ביטן: נתקן את הצעת החוק באופן כזה שהפטור יהיה ברור.
נחמן שי: יש לי בעיה עם התוספת הזאת.
נחמן שי: עם כל הכבוד, ואני בא מתוך רצון לסייע לשני הגופים האלה, לפתוח את זה באופן כל-כך רחב: "מטרות נוספות שהממשלה החליטה לראות בהן מטרות ציבוריות"?
דוד ביטן: הממשלה זה אויר?
נחמן שי: הממשלה זה לא אוויר, הממשלה זה ממשלת ישראל.
דוד אמסלם: יש לך הסתייגות על הדבר הזה?
נחמן שי: בהצעה שלי, שהיא דומה, הסעיף הזה לא מופיע.
דוד אמסלם: אני מבקש להוסיף את הסעיף הזה.
דוד אמסלם: אני מקבל את ההערה של חבר הכנסת ביטן.
דוד אמסלם: אם אתה מסתייג אז תגיד לנו.
דוד ביטן: מדובר על סעיף שקובע שהפטור ממכרז קיים ולא צריך ללכת לוועדת מכרזים כדי לקבל פטור.
נחמן שי: עכשיו אתה מערבב דבר אחר.
נחמן שי: אנחנו רוצים לפטור אותם, כפי שהיה בעבר, מעניין המכרז.
נחמן שי: לזה הסכמנו.
דוד ביטן: הם צריכים לעבור ועדת מכרזים בכל פעם.
נחמן שי: הם מקבלים פטור.
נחמן שי: הממשלה רשאית להתקשר עם המוסדות הציוניים לביצוע פעולות מסוימות ללא מכרז.
יואב בן צור: באישור ועדת המכרזים והחשב הכללי.
יואב בן צור: אתה מבין כמה זה מסורבל?
דוד ביטן: אצל החשב הכללי אתה צריך אישור תקציבי.
יואב בן צור: לא אישור תקציבי.
יואב בן צור: אישור עקרוני.
יואב בן צור: יש תקציב.
נחמן שי: למה אתה רוצה לבטל את זה?
דוד אמסלם: כשהייתי בעירייה רצינו לרכוש כלי רכב, משאיות, ולא הצלחנו.
דוד אמסלם: באו היועצים המשפטיים, "הִנדסו לנו את הצורה".
דוד אמסלם: בסוף לקחנו יועץ חיצוני, שילמנו לו כמעט מיליון שקל רק כדי שיכתוב לנו את פרטי המכרז.
דוד אמסלם: ואז אמרתי: למה אנחנו צריכים מכרז?
דוד אמסלם: יש הרי מכרז ממשלתי של החשכ"ל, בואו נישען עליו.
דוד אמסלם: נהיה לי סיפור.
דוד ביטן: פרויקט "תגלית" יצטרך אישור של החשב הכללי?
דוד אמסלם: אספר לכם מה קרה בפועל בסוף.
יעל גרמן: החשב הכללי פטר ממכרז.
דוד אמסלם: בסוף נאלצנו לצאת למכרז.
דוד אמסלם: שילמנו ליועץ החיצוני שבנה לנו מכרז "עקום", שאחרי זה הצטערנו בכלל שיצאנו אליו.
דוד אמסלם: אני רואה את הסקטור הציבורי, עזוב ממשלה או לא ממשלה, יש גופים שהם ציבוריים, יש להם כללי משחק ציבוריים, המטרות שלהם ציבוריות.
דוד אמסלם: אני בכלל הייתי מכניס אותם אל תוך הממשלה.
דוד אמסלם: לא חשוב, עזוב עכשיו ממשלה או לא ממשלה.
דוד אמסלם: לפעמים זה נופל על הפרוצדורה, האם זה ממשלה או לא ממשלה.
דוד אמסלם: עזוב, תראה את המהות.
דוד אמסלם: אתה רוצה לתת את השירות הכי נכון בווקטור הכי קצר.
דוד אמסלם: לכן אני רואה אותם כסמי-ממשלתיים.
דוד אמסלם: אלה גופים, נכון שלכאורה הם אולי לא שייכים למדינה אבל הם מתנהגים כאילו הם שייכים למדינה.
דוד ביטן: כאשר המדינה רוצה מהם כסף, בשביל לקבל מהם כסף לא צריך את אישור החשב.
דוד אמסלם: לפעמים למדינה נוח יותר להשתמש בזרוע שלהם במקום להוציא מכרז, לקחת ספק חיצוני.
דוד אמסלם: היא אומרת: יש להם עדיפות בתחומי העיסוק שלהם.
דוד אמסלם: אני בטוח שלא יתקשרו לג'וש שוורץ ויגידו לו שיבוא לסלול כבישים.
דוד אמסלם: המדינה תשתמש בהם במקומות שבהם הם מתמקצעים, שיש להם בהם יתרון יחסי.
דוד אמסלם: כשאתה מחייב עכשיו מכרז ומעביר אותו את כל הוויה דולורוזה אתה מייצר בסוף גם מצב אבסורדי.
דוד אמסלם: לכן אני חושב שנכון להתייחס אליהם כאילו הם זרוע מדינתית.
דוד אמסלם: כפי שכאשר המדינה רוצה לעשות איזה פרויקט דרך משרד התחבורה היא לא אומרת שהוא צריך לעבור את ועדת הפטור והחשכ"ל וכולי.
דוד אמסלם: זה זרוע של המדינה.
נחמן שי: אסור שהיא תהיה זרוע מדינתית בגלל כל מיני סעיפים אמריקאים, בשל התרומות שהם מקבלים כ-NGO.
דוד אמסלם: אתה בא עכשיו לצד הפורמלי.
דוד אמסלם: לא הבנת מה אני רוצה.
דוד אמסלם: המדינה מחר רוצה לקנות מהם שירות, זה הרעיון.
דוד אמסלם: היא אומרת: לי כמדינה יש עניין להביא סטודנטים יהודים לארץ ישראל לשנה, אני כמדינה רוצה, לא הם.
דוד אמסלם: אני לא יודעת איך לעשות את זה, אין לי גוף שעוסק בזה.
נחמן שי: זה נקרא ספק יחיד.
בצלאל סמוטריץ': כל פקיד הוא מלך.
נחמן שי: כבר עשרות שנים יש פטור ממכרז.
נחמן שי: זה עובר דרך איזה צינור וכתוצאה מכך הם יכולים לעשות את העבודה ללא מכרז, אבל אני לא רוצה להתחיל בתהליך שאני פוטר את המערכת הזאת מהפטור למכרז.
נחמן שי: אני חושב שזה חיוני מבחינת הניקיון הציבורי.
יואב בן צור: עזוב אותך מניקיון ציבורי.
יואב בן צור: ניקיון יש במקלחת.
יואב בן צור: תגיד לי איפה הבעיה.
בצלאל סמוטריץ': זה סמי-ממשלתי.
בצלאל סמוטריץ': מה הם הגופים האלה בכלל?
נחמן שי: אתם כנראה לא קראתם דוחות של מבקר המדינה.
נחמן שי: זה מלכודת.
בצלאל סמוטריץ': קראנו יותר מדי.
בצלאל סמוטריץ': זה הסיבה שאנחנו רוצים לחוקק.
בצלאל סמוטריץ': בהקשר לפסקה על מטרות נוספות, הרי על בסיס העיקרון המקובל, שבו אנחנו רוצים לייצר הרמוניה חקיקתית, אני רוצה להזכיר, למיטב זיכרוני בחוק שהסדיר את פעילותה של החטיבה להתיישבות של ההסתדרות הציונית יש גם כן סעיף כזה, יש מטרות מסוימות ויש סעיף נוסף לפיו הממשלה יכולה להוסיף כל מטרה שהממשלה רוצה לקבוע.
יואב בן צור: שם איך עובדת החטיבה להתיישבות?
יואב בן צור: בלי מכרז?
בצלאל סמוטריץ': בחוק שלי לא נגענו בוועדת מכרזים.
יעל גרמן: אותו רציונל היה.
אלעזר שטרן: אבל שם זה היה מוגדר לצורך התחומים שקבועים באמנה.
אלעזר שטרן: זה שונה לחלוטין.
אלעזר שטרן: פה זה פתוח לחלוטין.
אלעזר שטרן: שם זה היה בתוך רשימה סגורה.
דוד אמסלם: אבל יש היגיון.
דוד אמסלם: אף אחד לא יבקש מהם שירותי הסעדה, אלא אם כן הם מתמחים בהסעדה.
יואב בן צור: אדוני היושב-ראש, אני חושב שאתה צודק בעניין של פטור ממכרז בלי ועדת מכרזים כי אנחנו מדברים על גופים ממשלתיים שמתנהלים כמו הממשלה, כמו הכנסת, ואני מכיר את זה עכשיו מקרוב.
נחמן שי: אתה פוטר אותם אוטומטית ממכרז?
דוד אמסלם: את המדינה אני פוטר, לא אותם.
בצלאל סמוטריץ': למה צריך להיות מכרז על הקמת מרכז קליטה כאשר הם עושים את זה כבר שלושים שנים?
דוד אמסלם: המדינה יכולה להחליט שהיא לא הולכת במסלול הזה.
דוד אמסלם: המדינה יכולה להחליט שהיא הולכת למקום אחר, לא אליהם.
נחמן שי: אנחנו רוצים לכוון את המדינה בנושאים האלה אליהם, לא למישהו אחר.
נחמן שי: המסלול הזה עבד יפה מאוד בכל השנים.
נחמן שי: עכשיו התעוררו ספקות מסוימים ועל רקע זה החלטנו להביא את שתי הצעות החוק האלה.
נחמן שי: אני חושב שנכון לעשות את זה.
נחמן שי: לא הייתי מזעזע את התהליך- - -
דוד אמסלם: אבל אתה חוזר על עצמך, כבר אמרת את זה.
דוד אמסלם: נראה לך שלא הבנתי בפעם הראשונה?
בצלאל סמוטריץ': יש פה את "טיפוח המורשת".
יואב בן צור: ביקשתי להוסיף "תרבות בארץ ובתפוצות".
יואב בן צור: זה הכול.
יואב בן צור: "טיפוח המורשת ותרבות".
יואב בן צור: מה כל-כך קשה להוסיף את המילה "תרבות"?
יואב בן צור: זו מילה תרבותית.
נחמן שי: אין לי בעיה להוסיף את המילה תרבות.
יואב בן צור: שזה יהיה "בארץ ובתפוצות".
בצלאל סמוטריץ': זה יהיה בכל מקרה בארץ ובתפוצות.
נחמן שי: ברור שזה בעיקר בתפוצות.
נחמן שי: זה התפקיד של הסוכנות.
דוד ביטן: הסכמנו להוסיף "תרבות".
יעל גרמן: אני מבינה את הסרבול שבבירוקרטיה.
יעל גרמן: כמוך גם אני הייתי בעירייה וגם אני יודעת את זה.
יעל גרמן: אין תחליף לחוק המכרזים.
יעל גרמן: חוק המכרזים לא סתם בא.
יעל גרמן: חוק המכרזים למעשה מבטיח לנו, קודם כול שישמרו על שוויון בין כל האנשים שרוצים לגשת למכרז.
יעל גרמן: דבר שני, הוא מבטיח לנו שקיפות והוא כרגע הבלם העיקרי מפני שחיתות.
יעל גרמן: בכל מקום שמנסים לעקוף את חוק המכרזים – ואני מאמינה שהסיבות הן בירוקרטיות, בשל רצון בקיצור תהליכים – בכל מקום כזה אנחנו פותחים שער לשחיתות.
יעל גרמן: לכן אני מתנגדת להצעת החוק הזאת, כפי שגם התנגדתי להצעת החוק של נחמן שי.
יעל גרמן: דרך אגב, אני ממליצה לחברי נחמן שי למשוך את הצעת החוק שלו.
יעל גרמן: אתה רואה מה קורה עם הצעת החוק שלך.
יעל גרמן: אולי יש כאן כוונות נפלאות, לקצר דרכים וללכת והכול.
יעל גרמן: כל קיצורי הדרכים מובילים אותנו בסופו של דבר לחקירות ועלולים, לא בהכרח, להביא אותנו לשחיתות.
יעל גרמן: אני רוצה להציג כמה הסתייגויות.
דוד ביטן: אין הסתייגויות בהכנה לקריאה הראשונה.
דוד ביטן: אם את רוצה להעלות את העניינים, אולי נסכים להם, אין בעיה.
בצלאל סמוטריץ': באופן עקרוני אני רוצה להגיד שזה ההיפך הגמור.
בצלאל סמוטריץ': עודף בירוקרטיה רק מזמין שחיתות.
בצלאל סמוטריץ': יש תעשייה שלמה איך "לעבוד" על הבירוקרטיה.
בצלאל סמוטריץ': לא ראינו פחות חקירות.
יעל גרמן: בעניין זה אנחנו חלוקים בדעותינו, כמו בהרבה דברים אחרים.
דוד אמסלם: חברת הכנסת גרמן אומרת את זה, זה הקו שלה חדשות לבקרים בכל נושא כמעט, ואני מכבד את זה.
דוד אמסלם: אני לא מקבל את זה אבל מכבד את העמדה שלה.
דוד אמסלם: הטהרנות לדעתי הביאה את המדינה לאן שהביאה, אבל בסדר.
בצלאל סמוטריץ': רק עוד שחיתות.
יעל גרמן: המדינה במקום לא טוב?
דוד אמסלם: לא, לא חשוב.
דוד אמסלם: היא אומרת את עמדתה.
דוד אמסלם: בואו נקרא את הצעת החוק.
<גור בליי: יש כמה הערות ראשוניות.
<גור בליי: ההתנהלות שהייתה היום לגבי הצעת החוק הזאת בעינינו לא תקינה.
<גור בליי: קיבלנו הודעה על הדיון הזה לפני מספר שעות, בכלל לא הספקנו ללמוד את זה, לא הספקנו לשבת בצורה מסודרת.
דוד אמסלם: דיברתי עם היועץ המשפטי לכנסת.
דוד אמסלם: זה רק קריאה ראשונה.
דוד אמסלם: אתם תלמדו את זה עד מחר.
דוד אמסלם: אנחנו גם בצוק העתים עכשיו בכנסת.
<גור בליי: לא הספקנו ללמוד את הדברים האלה, לא הספקנו לדבר עם נציגי הממשלה הרלוונטיים.
<גור בליי: אני מבין גם שלא כולם הספיקו להגיע בהתרעה של שעתיים מאז שהם הוזמנו.
<קריאה: משרד המשפטים פה וגם משרד האוצר פה.
<קריאה: מי לא נמצא פה?
דוד ביטן: אנשי הייעוץ המשפטי כל היום טוענים טענות לגבי הליכי החקיקה.
דוד ביטן: למדו שיטה, עם הצהרות לפרוטוקול.
<גור בליי: אנחנו מחויבים גם להתריע על הדבר הזה וגם להסביר למה ההערות שאני הולך להגיד לגוף הצעת החוק נובעות מטבע הדברים מכך שלא הייתה לנו אפילו שעה להסתכל על זה בין הרבה דברים אחרים כי אנחנו גם בוועדת החוקה, חוק ומשפט בסיום כנס.
דוד אמסלם: גור בליי, אל תענה לשאלות שלהם.
דוד אמסלם: תעיר את ההערות ותתקדם.