GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
זוהיר בהלול: יש כאן עניין של חירות האדם וכבודו.
זוהיר בהלול: לא הכול במדינה דמוקרטית מתנהל על פי צו בתי משפט.
זוהיר בהלול: משטרה יכולה לבקש מכל שופט מזדמן בכל ערכאה משפטית צווים, כי המשטרה היא מעל לכל.
זוהיר בהלול: הרי היא יכולה להביא איזשהו מסמך שמחשיד אנשים ואז היא פושטת על אותה שכונה כמו ראס חמיס או אלוהים יודע איפה ואז אתם פושטים על 300, 400 משפחות.
זוהיר בהלול: אני לא רוצה לדבר על העניין האנושי האלמנטרי ההומניטרי אפילו של ילדים כמו שאמרה חברת הכנסת תומא, ילדים שמתעוררים רדופי חרדות בלילות והואיל ולמחרת אין אפילו פסיכולוג בבית הספר כדי שיפוגג את החששות האלה ואת החרדות האלה.
זוהיר בהלול: אני רק מדבר על שני דברים.
זוהיר בהלול: אל תסתתרו מאחורי מעטה של צווי בית משפט.
זוהיר בהלול: הכול חוקי.
זוהיר בהלול: הכול גם חוקי במדינת משטרה כי בכל מדינות המשטרה שאנחנו מכירים בעולם, הם מביאים צווי בתי משפט לכאורה ואז הם יכולים לפשוט על בתים כאוות נפשם.
זוהיר בהלול: אל תרדפו את הערבים הפלסטינים על לא עוול בכפם.
זוהיר בהלול: אם יש חשדות רציניים, לכו.
זוהיר בהלול: אבל אם אין, 500 משפחות?
זוהיר בהלול: זה נראה גורף.
זוהיר בהלול: זה נראה המוני.
זוהיר בהלול: זאת נראית רדיפה פוליטית על אנשים על לא עוול בכפם.
זוהיר בהלול: זו שליחות של משטרה, שליחות בלתי מוסרית בעליל בשליחותה של ממשלה שרודפת פלסטינים במזרח ירושלים.
זוהיר בהלול: אל תעשו זאת.
זוהיר בהלול: אתם עושים את זה בצורה לא מוסרית.
זוהיר בהלול: יכול להיות שכן בצורה חוקית אבל באמת אנא, הסירו את ההתנהלות העננית הזו מעל האנשים האלה שכל רצונם הוא לחיות בשלום.
אכרם חסון: חיים, בבקשה.
<חיים שמואלי: קודם כל, אני רוצה לתקן את הנוכחים בשימוש במילה מיפוי.
<חיים שמואלי: אנחנו לא משתמשים במילה מיפוי אנחנו לא פועלים בצורה של מיפוי.
<חיים שמואלי: אנחנו פועלים על פי חוק.
<חיים שמואלי: אנחנו פועלים בשטח על פי צו שיפוטי.
<חיים שמואלי: זה דבר שקודם כל נשים אותו.
מיכל רוזין: אתה מנסה להגיד שהמיפוי לא מתבצע?
מיכל רוזין: מה זה משנה השם?
עאידה תומא סלימאן: אפשר לקרוא לזה איך שרוצים.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו יודעים איך זה נראה.
מיכל רוזין: גם כשזה מיפוי בשטחים, זה בצו אלוף.
<חיים שמואלי: אנחנו לא מבצעים מיפוי.
<חיים שמואלי: אני חוזר על זה פעם אחר פעם כדי שזה יהיה ברור.
<חיים שמואלי: מאז יוני 2016, אז חידדנו את הנהלים, לא הייתה שום כניסה לבית שלא על פי צו שיפוטי.
<חיים שמואלי: אני מתחייב לכך.
<חיים שמואלי: יכול להיות שהיו אירועים של הפרעות סדר או פשע זה מקרוב שאילץ אותנו כן להיכנס לבתים כאשר על פי חוק זה מה שמוקנה לנו וזה כן נעשה.
<חיים שמואלי: למעט המקרה שדובר פה, שזה מקרה שונה, בראס חמיס, שיש שם אירועים ספציפיים של כניסות למקומות שאנחנו יודעים שהיו שם גם האירועים וגם מסתתרים שם שוהים בלתי חוקיים, אנחנו לא רק רשאים אלא חובה עלינו להיכנס, להגיע ולתפוס את אותם אנשים.
<חיים שמואלי: זו מדיניות שתימשך.
<חיים שמואלי: אנחנו נמשיך עם המדיניות הזאת.
<חיים שמואלי: אנחנו שומרים על זכויות אזרח.
<חיים שמואלי: אנחנו פועלים למען הציבור ואפשר לשאול את עשרות האנשים והתושבים ממזרח ירושלים בשנה האחרונה.
<חיים שמואלי: אני משוחח עם האנשים ואני רוצה להגיד לכם שהמצב השתנה פלאים.
<חיים שמואלי: קודם כל, ירדנו בעשרות אחוזים באירועי הפרות הסדר בירושלים לצד עלייה במעצר של מפירי סדר כולל מעצרים עד תום הליכים.
<חיים שמואלי: לא מעצרים סתם אלא מעצרים נקודתיים שיש בהם ראיות.
מיכל רוזין: זה לא קשור לזה שאסרו על העלייה להר הבית.
<חיים שמואלי: אני לא מדבר על הר הבית.
מיכל רוזין: זה לא כי הרגיעו את השטח עם העניין הזה.
<חיים שמואלי: אני מדבר על הפעילות השוטפת שאנחנו מבצעים לאורך כל השנה.
מיכל רוזין: כן, אבל הפרות סדר היו, לפי טענתכם.
מיכל רוזין: אי אפשר להגיד דברים ולהשאיר אותם כאמירה ככה.
מיכל רוזין: זה שהוא יכול להשתמש במיפוי ובמלים אחרות, הכול בסדר.
מיכל רוזין: הכול נעשה על פי החוק.
מיכל רוזין: אפשר להתווכח על החוק, אבל הכול נעשה כחוק.
מיכל רוזין: השאלה היא, הפרות הסדר לא קשורות לזה.
מיכל רוזין: הפרות סדר היו קשורות למשהו מאוד ספציפי פוליטי וזה נרגע לא בגלל זה, אבל לא ניכנס לזה.
מיכל רוזין: אתה יודע את זה טוב מאוד מדיווחים שלכם.
אכרם חסון: הוא גם אמר את זה בצורה ברורה.
מיכל רוזין: אנחנו לא מבקשים שלא תשמרו על הביטחון.
מיכל רוזין: לכולנו חשוב הביטחון.
מיכל רוזין: דרך אגב, מי שהכי סובל מהבעיות בביטחון, אלה הם תושבי אותן שכונות.
מיכל רוזין: הם סובלים מהביטחון, מהנשק הבלתי חוקי, מכל הגורמים שנכנסים לשם ויוצרים את הפרות הסדר ויוצרים את האלימות.
מיכל רוזין: השאלה היא, ותענה לעניין הזה.
מיכל רוזין: אתה אמרת שיש כאן מצוקה, אנחנו לא מכירים את הכתובות, יש בעיה.
<חיים שמואלי: לא אמרתי שיש מצוקה.
<חיים שמואלי: לא השתמשתי במילה הזאת.
מיכל רוזין: אני אומרת מצוקה.
מיכל רוזין: אתה בהתגוננות ואני מבינה למה אבל תענה לי.
מיכל רוזין: אתה אומר שאין לכם כתובות ולכן אתה לא יכול לבוא לכתובת מסוימת עם צו ולהיכנס אלא אתה צריך לעבור כמה וכמה בתים או שכונה שלמה כדי להגיע לבן אדם.
<חיים שמואלי: אמרתי את זה קודם.
מיכל רוזין: אני מקשיבה לך היטב ולא מצליחה להבין.
אכרם חסון: תני לו להשלים.
אכרם חסון: הוא הבין את השאלה.
<חיים שמואלי: אני מזמין את מיכל רוזין לבוא אתי ולהצטרף אלי לראס חמיס כדי לראות במה מדובר.
<חיים שמואלי: מדובר בבנייה בלתי חוקית על קו גדר של בנייני גורדי שחקים ושם מתקיימים אירועים לעבר ציר שנוסעים בו גם יהודים, גם מוסלמים, גם נוצרים.
<חיים שמואלי: נוסעים על הציר הזה כל תושבי ישראל והם מדי פעם חוטפים שם אבנים.
<חיים שמואלי: מחובתנו לפעול במקומות האלה ולאתר את אותם אנשים, את אותם חשודים שפועלים שם.
<חיים שמואלי: האירועים היו נקודתיים, מאוד ספציפיים.
זוהיר בהלול: היו מעורבים 500 בתים?
<חיים שמואלי: אני לא השתמשתי במספר.
<חיים שמואלי: אני לא יודע מאיפה אתם מביאים את הנתונים האלה.
<חיים שמואלי: אנחנו לא מכירים את הנתונים האלה.
מיכל רוזין: אתה יכול להגיד כמה?
<חיים שמואלי: אין לי את הנתונים שאת מדברת עליהם.
מיכל רוזין: איזה נתונים יש לכם?
<חיים שמואלי: במהלך כל שנת 2016 נתפסו 81 שוהים בלתי חוקיים באזור הזה.
<חיים שמואלי: זאת אומרת שאת יכולה לתאר לעצמך כמה פעילויות היו.
עאידה תומא סלימאן: השאלה היא לכמה בתים נכנסתם ולא כמה נתפסו.
עאידה תומא סלימאן: השאלה היא לכמה בתים נכנסתם.
עאידה תומא סלימאן: זאת השאלה המהותית כי אנחנו לא ביקשנו דיווח כמה שוהים בלתי חוקיים נתפסו.
עאידה תומא סלימאן: מטרת הדיון הזה היא להבין עד כמה אתם הולכים לפי החוק בכניסות לבתים ולפשיטות שאתם עושים.
עאידה תומא סלימאן: לכמה בתים נכנסתם?
<חיים שמואלי: את מתייחסת לבניינים שהם נטושים או בחלקם לא גרים אנשים?
מיכל רוזין: אנחנו מתייחסות לבתים בהם מתגוררות משפחות.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו מתייחסים לבתים בהם גרות משפחות.
<חיים שמואלי: אני עוד פעם מזמין את הנוכחים לראס חמיס כדי לראות בניין שביותר מחצי ממני לא גרים בו אנשים ובכל דירה יש אנשים ובחלקן אין אנשים.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו מדברים גם על ראס חמיס וגם על שכונות אחרות.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו מדברים על השיטה.
עאידה תומא סלימאן: אני מדברת על השיטה.
עאידה תומא סלימאן: כאתם נכנסים לבתים של משפחות, מעירים אותן באמצע הלילה, לפעמים ב-3:00 בבוקר.
עאידה תומא סלימאן: אתה אמרת שזאת טעות.
<חיים שמואלי: אני לא אמרתי טעות.
<חיים שמואלי: אני אומר שאין שיטה.
<חיים שמואלי: אני מבקש לא להכניס לי מלים לפה.
<חיים שמואלי: אני לא אמרתי שיטה ואני אומר עוד פעם שאנחנו לא נכנסים בכל מזרח ירושלים לבתים סתם.
<חיים שמואלי: אנחנו נכנסים לטובת פעילות, אם אלה מעצרים, אם אלה חיפושים, על פי צו שיפוטי.
<חיים שמואלי: למעט המקרה של ראס חמיס שהוא מקרה שונה, הוא מקרה חריג, הוא לא דומה לכל מה שקיים במזרח ירושלים.
<חיים שמואלי: היום במזרח ירושלים יש פעילות שוטפת במהלך כל השנה שמתבצעת בצורה חוקית, בצורה שמכבדת את האזרח, בצורה שמכבדת את החוק.
<חיים שמואלי: אנחנו לא פועלים בניגוד.
אכרם חסון: אנחנו נאפשר לנסרין שביקשה להעיר ואחרי כן נחזור למשרד המשפטים.
<נסרין עליאן: אני רוצה להגיד שאני בעצמי ביקרתי ואספתי עדויות מתושבים שמתגוררים בבתים אליהם נכנסתם וזה הרבה מעבר לעשרות בתים ואפילו מאות.
אכרם חסון: זה היה לפני ינואר או אחרי ינואר?
<נסרין עליאן: זה היה במהלך ינואר.
אכרם חסון: אחרי המכתב או לפני?
<נסרין עליאן: כמה ימים לפני שקיבלתי את המכתב התחלתי לקבל את המידע וגם אחרי שקיבלתי את המכתב, הכניסות האלה נמשכו.
<נסרין עליאן: אגב, גם בשבוע שעבר אתם נכנסתם לבתים.
<נסרין עליאן: זה נמשך.
<נסרין עליאן: זה לא הופסק.
<נסרין עליאן: קשה לי להאמין ששופטי בית משפט ייתנו צו גורף לכניסה לשכונה רחבה או לכל הבניינים שוחקי גרדים שנמצאים ליד הגדר שהם עשרות בתים ואתה יודע טוב מאוד, אם ביקרת שם שזה המצב.
<נסרין עליאן: אני מבקרת שם הרבה.
<נסרין עליאן: אתה יודע שלא מדובר על מספר קטן של תושבים ולא של בתים ולא של משפחות.
<נסרין עליאן: אמנם הטענה היא שהבתים האלה לא מאוישים, לא כולם מאוישים, אבל שמונים אחוזים מהם כן מאוישים ואותי מעניינת העובדה שאתה נכנס לבתים ללא צו בית משפט, ללא חשד לעבירת פשע וללא מרדף.
<נסרין עליאן: באיזו סמכות אתה נכנס לבתים האלה באמצע הלילה?
<נסרין עליאן: עבירת שב"ח היא לא עבירת פשע שתאפשר לך להיכנס לבתים.
<נסרין עליאן: מחובתך להוציא את האנשים האלה מהאזור אבל לא דרך הכניסה לבתים באמצע הלילה.
<נסרין עליאן: זאת לא דרך התנהלות וסמכות של המשטרה.
<נסרין עליאן: אני רוצה לחדד שוב.
<נסרין עליאן: ההפרות של המשטרה את הזכויות הבסיסיות של התושבים במזרח ירושלים, לאחר הפרות סדר או במעטה של הפרות סדר או של מתיחות פוליטית, הן שיטתיות ולאו דווקא רק בעניין הזה.
<נסרין עליאן: אנחנו רואים את זה גם בעבירות של כדורי ספוג.
אכרם חסון: נסרין, תודה רבה.
<נסרין עליאן: משפט אחרון.
<נסרין עליאן: היה לנו סיפור גדול מאוד אתכם בעניין של המים - - -
אכרם חסון: זה לא קשור לנושא שלנו.
<נסרין עליאן: זה עניין של מדיניות.
אכרם חסון: אני מבקש, נסרין, בואי נעצור כאן.
<נסרין עליאן: אני מבקשת.
אכרם חסון: את דיברת על כל הדברים קודם לכן ושמענו אותם וכיבדנו את הדברים.
<נסרין עליאן: כבוד היושב ראש, המשטרה מפרה בשיטתיות את הזכויות הבסיסיות של התושבים ואין מי שיעצור אותה.
<נסרין עליאן: זה החמור ביותר.
<נסרין עליאן: אם זאת לא התנהלות של מדינת משטרה, אז מה זה?
אכרם חסון: שמענו את זה מחברי הכנסת.
אכרם חסון: הצטרפה אלינו עורכת הדין גבריאלה פיסמן ממשרד המשפטים.
אכרם חסון: יש לך מה להוסיף?
אכרם חסון: הנציגה שלך דיברה כאן ואני אגיד לך את האמת, לא התרשמנו הרבה כי היא לא באה מוכנה וגם היו מספר שאלות עליהן היא הייתה צריכה להיות מצוידת בתשובות מראש אבל לצערי הרב קיבלנו חלקי תשובות.
זוהיר בהלול: מה שמדאיג זה שבמקום שמשרד המשפטים יהיה הרגולטור, העין הפקוחה על המשטרה, אני שומע כאן תיאום גרסאות.
אכרם חסון: נשמע מה יש לעורכת הדין גבריאלה פיסמן לומר.
<גבריאלה פיסמן: אני רוצה קודם כל לומר שלא הופנו אלינו שאלות קונקרטיות.
<גבריאלה פיסמן: הייתה פנייה של האגודה לזכויות האזרח אותה בדקנו והיא קיבלה מענה.
<גבריאלה פיסמן: ככל שיופנו אלינו מקרים ספציפיים, טענות ספציפיות, אנחנו בוודאי נבדוק אותן.
מיכל רוזין: הופנה אליכם שיש דיון מהיר בכנסת.
מיכל רוזין: כעסנו עליה, היא לא אשמה.
מיכל רוזין: היא קיבלה את ההודעה אתמול בצהרים להגיע לכאן.
מיכל רוזין: קיבלתם לפני עשרה ימים הודעה על קיום הדיון.
<גבריאלה פיסמן: אני לא מכירה את הפנייה, לא ראיתי את הפנייה.
<גבריאלה פיסמן: נודע לנו על הדיון הזה אתמול אחר הצהרים וזה הדבר היחיד שידענו.
<גבריאלה פיסמן: לא היה לנו מידע.
אכרם חסון: בואי נשמע מה ידוע לך על כל הנושא הזה.
<גבריאלה פיסמן: אנחנו כן בדקנו את הנושא ברגע שהגיעה הפנייה של האגודה לזכויות האזרח.
<גבריאלה פיסמן: אנחנו יודעים על פעולות שנקטה המשטרה לתיקון ליקויים שנמצאו באופן ביצוע החיפושים.
<גבריאלה פיסמן: החיפושים, למיטב ידיעתנו, נעשים היום על פי צו שיפוטי.
<גבריאלה פיסמן: באותם מקרים שזה לא נעשה על פי צו שיפוטי, זה אמור להיות בהתאם להגדרות החוק.
<גבריאלה פיסמן: קרי, בביצוע עבירת פשע, יידויי אבנים שהתייחסו אליהם.
<גבריאלה פיסמן: בנסיבות אחרות שהדברים לא נעשים כשמובא לידיעת חברי הכנסת או לידיעת הציבור, דברים שלא נעשים על פי הנהלים, אנחנו נשמח שזה יובא לידיעתנו ואנחנו נפעל ונבדוק.
מיכל רוזין: עליתם על זה שהמשטרה פעלה שלא כחוק?
מיכל רוזין: לא לפי הנוהל.
<גבריאלה פיסמן: המשטרה הסבירה שהיו ליקויים.
מיכל רוזין: איזה ליקויים?
מיכל רוזין: אני לא שמעתי.
<גבריאלה פיסמן: בבדיקת הכתובות.
<גבריאלה פיסמן: הדברים האלה טופלו על ידם.
<גבריאלה פיסמן: אנחנו יודעים שהדברים נבדקו ויש נהלים חדשים שגובשו על ידי המשטרה.
מיכל רוזין: שאומרים מה?
<גבריאלה פיסמן: אפשר לשמוע את המשטרה.
מיכל רוזין: מה השתנה?
מיכל רוזין: אומרים שמשהו היה לא בסדר, תיקנו.
מיכל רוזין: אני לא שמעתי שמה שהיא לא בסדר תיקנו, אלא שמעתי שמה שאנחנו עושים זה בסדר, אין לנו ברירה, זורקים אבנים ואין לנו ברירה.
אכרם חסון: שמענו כאן את ניצב משנה חיים שמואלי שענה בצורה ברורה אבל בין הדברים שהוא אמר כאן כמייצג את המשטרה לבין הדברים של חברי הכנסת ושל האגודה לזכויות האזרח יש פער עצום.
אכרם חסון: אנחנו מדברים על כך שיש ליקויים ואנחנו מכבדים את זה ומכבדים את הבדיקות של המשטרה.
אכרם חסון: אנחנו מסכימים שהם צריכים למנוע כל פיגוע וצריך להוציא שב"חים אבל אומרת לך נציגת האגודה לזכויות האזרח, כולל חברי הכנסת, שאחר שהוצאתם את המכתב, אחרי ינואר, המשטרה חזרה על אותם דברים באותה שיטה.
<גבריאלה פיסמן: אני לא מכירה את הטענות.
<גבריאלה פיסמן: זאת פעם ראשונה שאני שומעת אותן.
<גבריאלה פיסמן: האגודה לא פנתה אלינו אחרי כן.
<נסרין עליאן: אני כן פניתי.
<נסרין עליאן: פניתי ב-1 לפברואר.
<נסרין עליאן: שלחתי לכם מכתב.
מיכל רוזין: בואו נלך צעד אחד אחורה.
מיכל רוזין: לא קיבלתם, לא ידעתם, לא הגבתם, לא שמעתם, אבל תסביר לי מה היה לא בסדר ותוקן על פי תפיסתך את יודעת.
מיכל רוזין: לא מה המשטרה אמרה אלא מה על פי תפיסתך הערתם למשטרה והם תיקנו.
מיכל רוזין: מה הנהלים החדשים?
מיכל רוזין: מה הם עשו לא בסדר ועכשיו הם עושים בסדר?
<גבריאלה פיסמן: מה שהיה, למיטב בדיקתנו ועל פי המידע שנמסר לנו, איתור כתובות באופן לא תקין.
מיכל רוזין: מה זה אומר באופן לא תקין?
מיכל רוזין: בואי נפרט.
<גבריאלה פיסמן: ממה שאני מבינה יש קושי במזרח ירושלים באיתור כתובות, קושי אינהרנטי.
<גבריאלה פיסמן: אנחנו מכירים את הקושי הזה.
<גבריאלה פיסמן: אני מבינה שהמשטרה עשתה פעולות, חידדה את הנהלים וגם נעשו הדרכות בהתאם.
מיכל רוזין: איזה פעולות היא עשתה שהן לא בסדר?
מיכל רוזין: בואו לא נמרח מלים.
מיכל רוזין: איזה פעולות היו לא בסדר ואיזה נהלים תוקנו כדי לתקן?
מיכל רוזין: היא מורחת אותי במלים.
מיכל רוזין: תגיד לי איזה פעולות נעשו.
<גבריאלה פיסמן: אני אומר לך מה ההנחיה שלנו.
זוהיר בהלול: לשם כך משרד הפנים מעסיק סוקרים פעם ב-10-15 שנים, עושה סטטיסטיקה ובודק.
זוהיר בהלול: מה תפקיד המשטרה בסקירת אנשים?
זוהיר בהלול: את זה אני לא מבין.
<גבריאלה פיסמן: אני רוצה לחדד.
<גבריאלה פיסמן: ההנחיה שלנו, וכך גם פועלת המשטרה, היא לפעול בהתאם להוראות החוק.
<גבריאלה פיסמן: קרי, חיפוש בבית ייעשה על פי צו שיפוט למעט באותם מקרים שעונים להגדרות החוק.
<גבריאלה פיסמן: סעיף 25 מאפשר חיפוש ללא צו שיפוטי בעבירת פשע או כשאדם שנמצא שם פנה לעזרת המשטרה.
<גבריאלה פיסמן: אלה הסיטואציות, זו ההנחיה שלנו וכך המשטרה מונחית לפעול.
מיכל רוזין: ואם היא לא פעלה כך?
<גבריאלה פיסמן: לכן אני אומרת שככל שנדע על מקרים קונקרטיים שהתרחשו בעת האחרונה, אנחנו נבדוק אותם.
מיכל רוזין: מה שונה בנהלים?
מיכל רוזין: את אומרת לי עכשיו שהחוק היה ברור.
<גבריאלה פיסמן: החוק היה לגמרי ברור.
מיכל רוזין: החוק היה ברור, המשטרה לא נהגה כחוק.
מיכל רוזין: שינית נהלים.
מיכל רוזין: איזה נהלים שינית?
<גבריאלה פיסמן: אני לא שיניתי נהלים.
מיכל רוזין: מה היא שינתה?
<גבריאלה פיסמן: המשטרה שינתה נהלים.
<גבריאלה פיסמן: אפשר לשמוע ממנה.
אכרם חסון: שמענו את זה מניצב משנה חיים שמואלי.
אכרם חסון: לא נחזור על זה.
אכרם חסון: בואו נעצור כאן בבקשה.
מיכל רוזין: יש כאן שאלה.
מיכל רוזין: הוא אומר שיש לו בעיה אמיתית ואני מבינה את הבעיה הזאת.
מיכל רוזין: אין כתובות.
מיכל רוזין: הוא לא יכול לשנות דרך התנהגות.
מיכל רוזין: הוא לא יכול פתאום לגלות שהבית הזה - - -
אכרם חסון: אנחנו בסיכום נתייחס לדברים האלה.
אכרם חסון: יש לנו כאן נציג מעיריית ירושלים?
מיכל רוזין: מה זה מעניין את עיריית ירושלים?
אכרם חסון: יש לכם מה להוסיף?
אכרם חסון: אתם מעורבים?
אכרם חסון: אתם מכירים?
אכרם חסון: התושבים שייכים לכם?
אכרם חסון: אתם מטפלים בהם?
אכרם חסון: אתם שומעים תלונות?
<יצחק נידם: אני ראש מינהל תפעול בעיריית ירושלים.
<יצחק נידם: אנחנו לא פועלים עם הפעילות המבצעית של המשטרה.
<יצחק נידם: זאת פעילות של המשטרה.
אכרם חסון: אבל לאזרחים שהם תושבי ירושלים יש זכויות.
<יצחק נידם: אנחנו לא קובעים את הפעילות המבצעית של המשטרה.
<יצחק נידם: אנחנו עושים את הפעילות האזרחית שלנו.
זוהיר בהלול: אם המשטרה הייתה פושטת על שכונת פת, לא הייתם מתערבים?
<יצחק נידם: לא.
זוהיר בהלול: 500 מפחות שהיו מלינות.
זוהיר בהלול: לא הייתם מתערבים?
<יצחק נידם: ממש לא.
זוהיר בהלול: אין לכם אחריות שילוחית על אותם תושבים?
<יצחק נידם: אנחנו לא קובעים למשטרה את הפעילות המבצעית שלה.
אכרם חסון: אתם מקבלים עדכונים מהמשטרה?
<יצחק נידם: מעת לעת, כן.
<יצחק נידם: אבל לא על הפעילות שלה.
אכרם חסון: קיבלתם דוחות מהאגודה לזכויות האזרח?
<יצחק נידם: על הפעילות הזאת?
אכרם חסון: על מה שקרה כאן, במקרה הזה.
<יצחק נידם: אני לא מכיר.
אכרם חסון: מנהלת הוועדה שאני מעריך אותה ומוקיר אותה והיא עושה עבודה נפלאה ועושה עבודת קודש העירה משהו מאוד חשוב.
אכרם חסון: אנחנו כאן שמענו גם את ניצב משנה חיים שמואלי מדבר על הבנייה הבלתי חוקית.
אכרם חסון: זה תפקידה של הרשות המקומית לדעת מי בעלי הבתים והכתובות, ובמקרים כאלה לתת את זה למשטרה במקום להיכנס לכל בית ולהפריע לכל אזרח בשעה 1:00 לפנות בוקר עד 4:00.
אכרם חסון: אם אין פעולה חבלנית שם ואין אנשים שמסכנים את הביטחון, אפשר היה להיכנס בצהרים או בבוקר בצורה אחראית ועניינית.
אכרם חסון: אני חושב שכאן יש מקום לעיריית ירושלים לסדר את הנושא הזה.
אכרם חסון: זה לא תפקידה של המשטרה לסדר את הדברים האלה.
אכרם חסון: אני מבקש, קח את זה לתשומת לבך כי אנחנו נעקוב אחרי הדברים.
אכרם חסון: אנחנו ארבעה חברי כנסת שהגשנו את ההצעה לדיון מהיר אחרי שקיבלנו תלונות מהאזרחים ומהאגודה לזכויות האזרח.
אכרם חסון: תפקידנו לשמור על כבודם של האזרחים במדינת ישראל וגם לשמור על פעילות המשטרה שתמשיך לדאוג לביטחונם של כל אזרחי מדינת ישראל ואנחנו מכבדים.
אכרם חסון: אבל בין לבין יש הפרות בזכויות האזרח וזה לא מקובל עלינו כמקבלי החלטות כאן בכנסת ישראל.
<יצחק נידם: אין לנו יכולת לכפות על אזרחים לבוא ולהירשם בתעודת הזהות עם כתובת למרות שיש את זה בחוק.
אכרם חסון: תפקידכם לדאוג לכך.
<יצחק נידם: אנחנו לא יכולים לכפות על אזרחים.
<יצחק נידם: יש כתובות ואנחנו לא יכולים לכפות עליהם להירשם במשרד הפנים ולהיות רשומים.
אכרם חסון: אני לא מקבל את זה.
אכרם חסון: אני הייתי ראש עיר וברגע שהייתה לי כתובת, שלחתי את עובדי העירייה והם דאגו ובדקו ורשמו.
אכרם חסון: זה תפקידה של הרשות המקומית לסדר את העניינים.
אכרם חסון: תאר לעצמך שבכל רשות אתה לא יודע מי גר והיכן הוא גר.
אכרם חסון: אנחנו לא רוצים לחשוב על דברים אחרים.
אכרם חסון: אני לא מקבל את זה עם כל הכבוד וההערכה.
אכרם חסון: נציגי המשטרה, נציגי משרד המשפטים, לפני שנאפשר הערה אחרונה לחברי הכנסת ונסכם את הדיון, יש לכם עוד מה להוסיף?
מיכל רוזין: אם תוכל להגיד איך השתנו הנהלים ועכשיו עדיין אין כתובות, איך אתה מבצע את עבודתך?
אכרם חסון: זו שאלה אחרונה של חברת הכנסת מיכל רוזין.
אכרם חסון: שאלה אחרונה של חבר הכנסת זוהיר בהלול.
זוהיר בהלול: אני באמת שואל את המשטרה למה אתם לא הופכים להיות ידידותיים יותר עם התושבים.
זוהיר בהלול: אנשים עם חמלה, עם כבוד לאזרח, עם יחס הוגן.
זוהיר בהלול: למה אתם נשלחים בשליחות שהיא מנוגדת למוסר הבסיסי אפילו של אנשים שהם לובשי מדים?
זוהיר בהלול: כחולי המדים.
זוהיר בהלול: זאת אחת הזכויות החשובות ביותר.
<חיים שמואלי: אני שמח לבשר לך שבסקר שנעשה במשטרת ישראל, בטח מחוז ירושלים נותן שירות לתושבי מזרח ירושלים ובסקר אנחנו רואים עלייה יפה של שירות לאזרח.
<חיים שמואלי: אם אנחנו נעבור היום בכפרי מזרח ירושלים, בשכונות מזרח ירושלים, אתה תשמע את זה מהתושבים ולא מהתושבים.
<חיים שמואלי: אני מסתובב שם, אני שומע אותם, אני רואה אותם.
<חיים שמואלי: הפעילות אנחנו עושים היום היא פעילות שתימשך.
<חיים שמואלי: אנחנו לא נרפה.
<חיים שמואלי: אנחנו צריכים להתמודד עם האלימות שקיימת בגזרה.
<חיים שמואלי: זה דבר אחד.
<חיים שמואלי: כמו שהצלחנו להוריד את זה במגמה הרב-שנתית מ-2014, 2015 ו-2016 בעשרות אחוזים, אנחנו נצטרך להמשיך את זה ואנחנו לא נרפה.
<חיים שמואלי: היכן שאנחנו נדע ששם בוצעה עבירה, אנחנו נמשיך לפעול על פי צו שיפוטי.
<חיים שמואלי: אחד הדברים שאנחנו מחדדים גם לעצמנו וגם לשאר השוטרים הוא שאנחנו פועלים על פי חוק, על פי צו שיפוטי וזה המסר.
<חיים שמואלי: כל עוד החוק ובית משפט יאפשר לנו, אנחנו נמשיך לעשות את הפעילות הזאת, כמובן לצד שמירה על זכויות אזרח.
מיכל רוזין: תענה לי איך אתה פותר את העניין של הכתובות.
אכרם חסון: אנחנו מסכמים.
מיכל רוזין: למה אתה לא נותן לו לענות לי?
אכרם חסון: אנחנו באנו לכאן היום בדיון מהיר.
מיכל רוזין: חבר הכנסת חסון, זו השאלה העיקרית.
אכרם חסון: רק רגע.
אכרם חסון: באנו לדיון כי קיבלנו תלונות.
אכרם חסון: אנחנו כמובן לא מתערבים למשטרה בכל הפעילות החוקית שלה, להפך, מברכים ואנחנו רוצים שתמשיכו לדאוג לביטחונם של כל האזרחים בכל מקום.
אכרם חסון: אבל ברגע שאתה מקבל תלונות קשות ואתה רואה שיש הפרות והכללים לא היו ברורים וכמובן נסרין לא באה לכאן למראית עין להגיד דברים אלא היא בחורה אחראית והיא מייצגת ארגון מאוד חשוב בנושא זכויות האזרח במדינת ישראל.
אכרם חסון: אנחנו דורשים ומבקשים מכם לא לחזור על אותה טעות, לכבד את מה שכתבתם בחודש ינואר ולבצע את הדברים הלכה למעשה בצורה אחראית ועניינית.
אכרם חסון: אנחנו כחבר כנסת נמשיך לעקוב.
אכרם חסון: אני גם אציע לחבריי, אולי בתיאום אתכם נסייר כי גם מראה עיניים שווה אלף מלים.
אכרם חסון: אנחנו רוצים לראות בכמה בתים מדובר, מה השכונות האלה וכולי.
אכרם חסון: אני אישית אף פעם לא ביקרתי שם אלא רק שמעתי את השמות.
אכרם חסון: לכן חשוב שאנחנו נדע את האמת ונראה את הדברים מקרוב.
אכרם חסון: אני נועל את הישיבה.
דוד אמסלם: צהרים טובים, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה בנושא הצעת חוק שמירת הניקיון (תיקון מס' 22) (מטרות כספי היטל הטמנה), התשע"ז-2016, מ/1089.
דוד אמסלם: לירון אדלר, את רוצה לומר כמה מילים?
<לירון אדלר: מדובר על הצעת חוק לתיקון חוק שמירת הניקיון.
<לירון אדלר: לפי חוק שמירת הניקיון יש היטל הטמנה על הטמנה של פסולת.
<לירון אדלר: המטרה של היטל ההטמנה היא בעצם כמו בכל מס סביבתי, לתמרץ התנהגות אחרת, זאת אומרת לעבור מהטמנה באתרים הרגילים לאתרים פחות מזהמים.
<לירון אדלר: הכסף שמתקבל מהיטל ההטמנה עובר לקרן לשמירת הניקיון.
<לירון אדלר: באופן עקרוני המטרה העיקרית של היטל ההטמנה היא למצוא פתרונות חלופיים להטמנת פסולת, פתרונות שהם יותר סביבתיים.
<לירון אדלר: בשנת 2013 תוקן החוק והוספה בו הוראת שעה ל-5 שנים, שאפשרה לקחת חלק מן הכסף.
<לירון אדלר: אם באותו שנה הוקצו כבר כספים למטרות של הפיתוח של אמצעי המיחזור וכן הלאה, אפשר לקחת עד 35% מכספי היטל ההטמנה של אותה שנה ולהשתמש בהם למטרות נוספות, שהן טיפול במפגעי פסולת, הקמת תשתיות לטיפול בפסולת ברשויות המקומיות שמשויכות לאשכולות 1-4 ואפשר יהיה גם לתת סיוע של שנה.
<לירון אדלר: המטרות הן: טיפול במפגעי פסולת והקמת תשתיות, טיפול בפסולת ברשויות מקומיות באשכולות 1-4, ועוד מטרה של טיפול שוטף בפסולת לתקופה שלא תעלה על שנה.
<לירון אדלר: זה מה שנמצא היום.
דוד אמסלם: זה 35% מהקרן.
<לירון אדלר: 35% מהקרן אם כבר הוקצו כספים באותה שנה למטרות הפיתוח ונותרו כספים.
דוד אמסלם: מה הבקשה עכשיו?
<לירון אדלר: עכשיו יש בקשה לבטל את הוראת השעה הזאת, כלומר להפוך את זה לדבר קבוע.
<לירון אדלר: יסביר המשרד.
<לירון אדלר: נבקש נתונים על מה שעשו עם הכסף.
דוד אמסלם: כמה כסף יש בקרן?
<גיא סמט: אני סמנכ"ל המשרד להגנת הסביבה.
<גיא סמט: אנחנו חושבים שהצורך הקיים ברשויות החלשות, ברשויות בדירוג למ"ס 1, לחלקן אפילו אין מערך פינוי פסולת ואין פחים.
<גיא סמט: חלק מן הפרויקטים שהשקענו בהם בדרום הם לדוגמה הקמת מערך איסוף פסולת ברשויות בדירוג למ"ס 1, שאין בהן פחים, בישובים מוכרים.
<גיא סמט: ההקצאה הזאת, אנחנו חושבים שבדירוג למ"ס הנמוך רואים את הפערים, רואים את זה למשל גם במזרח העיר ירושלים, שאין מספיק פינוי של פסולת.
דוד אמסלם: הבנתי הכול, אבל למה זה קשור לאירוע?
<גיא סמט: אנחנו מבקשים.
<גיא סמט: זה לא במטרות הקרן.
דוד אמסלם: תגדיל את מענקי האיזון של משרד הפנים.
<גיא סמט: זה רעיון טוב אך הוא לא בשליטתנו.
<גיא סמט: הקשר הוא מבחינתנו הטיפול בפסולת.
<גיא סמט: כשאתה מסתכל על הקרן לשמירת הניקיון, אנחנו חושבים שהיא צריכה לטפל גם בנושא הניקיון.
דוד אמסלם: אתם הטלתם בזמנו סוג של מס אכזרי על הרשויות המקומיות.
דוד אמסלם: הייתי ברשויות המקומיות כשזה קרה, את האבולוציה אני מכיר.
דוד אמסלם: זה פשוט הוצאה עצומה על כל רשות ורשות.
דוד אמסלם: הרשויות בסופו של דבר איכשהו ספגו את זה, הבינו שזה חוק ומשלמים.
דוד אמסלם: עכשיו אתה אומר: יש ערים שאין בהן פחי אשפה.
דוד אמסלם: יש להן, דרך אגב, גם מחסור בכיתות לימוד אז אולי נבנה בכסף הזה?
דוד אמסלם: אז ממה נפשך, אם לא צריך את ההיטל הזה אז בואו נבטל בכלל את המס, ואם צריך בואו ניקח אותו לאן שהוא מיועד.
<גיא סמט: למעט גרמניה לדעתי אין מדינה ב-OECD שאין בה היטל השבחה.
<גיא סמט: בגרמניה פשוט יש איסור על הטמנה של חומר לא מטופל, כלומר שם נעשה הצעד הקיצוני ביותר.
דוד אמסלם: אז מה, אנחנו עכשיו עושים את מה שאחרים עשו?
<גיא סמט: מה שאנחנו עשינו, המודל השונה פה הוא שברוב המדינות בעולם ההיטל הרבה יותר גבוה והוא נכנס ישירות לקופת משרד האוצר ולא לקופת המשרד להגנת הסביבה.
<גיא סמט: במקרה שלנו הוא נכנס למשרד להגנת הסביבה.
<גיא סמט: אנחנו מקצים את הכספים.
<גיא סמט: אנחנו מבקשים להמשיך להקצות לרשויות מקומיות חלשות, לשלטון המקומי.
דוד אמסלם: כמה כסף חילקתם?
<גיא סמט: הגשנו עכשיו את הדוחות, ביקשנו להעביר אותם אליכם.
<גיא סמט: חילקנו בסביבות 350 מיליון שקל.
<גיא סמט: אני יכול לתאר לך חלק מן הפרויקטים שביצענו.
דוד אמסלם: באילו שנים?
<גיא סמט: לדעתי ב-3 השנים האחרונות מ-2013 עד 2016.
<גיא סמט: המגבלות היו 506 מיליון שקל, זה המגבלה התיאורטית, והוצאנו בסביבות 400 מיליון שקל.
<גיא סמט: 460 מיליון שקל הוקצו.
דוד אמסלם: כלומר בכל שנה בסביבות 150 מיליון שקל.
דוד אמסלם: זה בעיקר עבור אילו פרויקטים?
<גיא סמט: אחד הפרויקטים הוא פרויקט באוכלוסייה הבדואית, שם הוקצו 58 מיליון שקל.
דוד אמסלם: מה עשיתם שם?
<גיא סמט: הרשויות הבדואיות בדרום כולן בדירוג למ"ס 1, וה-1 מתחיל שם ב-0.
<גיא סמט: בחלק מן הרשויות האלה לא היו פחים, לא היו כלי עצירה.
דוד אמסלם: למה אין להן פחים?
<גיא סמט: כי הן רשויות במענק מלא של משרד הפנים.
<גיא סמט: הנושא של פינוי אשפה לא היה מתוקצב על-ידי משרד הפנים.
<גיא סמט: הייתה עתירה של הרשויות הללו לבג"ץ.
דוד אמסלם: הם משלמים ארנונה?
<גיא סמט: אתה הופך אותי עכשיו להיות ראש הרשות או משרד הפנים.
דוד אמסלם: ברגע שאתה מחלק כמה שקלים אז תברר מה קרה.
<גיא סמט: אני מברר מה קרה.
<גיא סמט: על-פי הבנתי, כאשר שאלתי את השאלה הזאת, התשובה שהתקבלה היא שהרשויות האלה לא מחויבות לגבות ארנונה על-פי החלטת משרד הפנים כי בעצם אין סקר נכסים ואין שירותים שניתנים לאזרחים.
<גיא סמט: אם אתה לא נותן אף שירות אז אתה לא יכול לגבות שום תשלום.
דוד אמסלם: אתה אומר עכשיו שיש פינוי אשפה.
<גיא סמט: עכשיו מתחיל להיות פינוי אשפה.
דוד אמסלם: יש הסעות לתלמידים – את זה אני מספר לך.
<גיא סמט: השאלה מבחינתי כמשרד להגנת הסביבה מה השאיפה שלי.