GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוד אמסלם: לא משנה, תעזוב.
דוד אמסלם: ברור לי מה אמרו לי.
דוד אמסלם: אני אומר לך מה אני מבין.
<שירלי ברנע: אמרתי לו לשים לב.
<גיא סמט: יש איזה היגיון בריא בדברים האלה, יש היגיון בריא, שכאשר אני מציג לך שזה הולך לפסולת לא אציג לך שזה הולך לקישון.
<גיא סמט: אני אחראי על תחום הפסולת.
<גיא סמט: אני אומר לך, אני מוכן להחזיר את המפתחות מחר אם יבקשו, אני לא עושה תרגילים.
<גיא סמט: אנחנו רק רוצים שזה יהיה ל-5 שנים.
דוד אמסלם: את זה הבנו, אבל זה לא קשור לעניין.
<גיא סמט: הבנתי שאתה סלאמי.
דוד אמסלם: אצלי אין שקשוקה, אתה יודע.
דוד אמסלם: מטרות זה מטרות, אלקין זה אלקין.
<לירון אדלר: יש לי שאלת הבהרה לגבי חלוקת האחוזים.
<לירון אדלר: בעצם החוק מגדיר שני סוגים של מטרות נוספות.
<לירון אדלר: סעיף (ב2)(א) אומר שחלק מן המטרות הנוספות זה שיקום אתרים לסילוק פסולת שההטמנה בהם הסתיימה לפני 2009, טיפול במפגעי אזבסט ופעולות חינוך והסברה לשמירה על איכות נאותה של הסביבה.
<לירון אדלר: זה מטרות נוספות כלליות שלא לפי אשכולות.
<לירון אדלר: בסעיף קטן (ב) מטרות נוספות אחרות זה טיפול במפגעי פסולת והקמת תשתיות לטיפול בפסולת ברשויות במעמד סוציו-אקונומי 1-4 וסיוע להסדרה של הטיפול השוטף ברשויות המקומיות.
<לירון אדלר: הרצון פה הוא ש-25% ילך לסעיף קטן (א), כלומר שיקום אתרים ישנים, אזבסט וכן הלאה, ו-10% ילך לרשויות מקומיות.
<גיא סמט: אמת.
<גיא סמט: אין בעיה.
<גיל ליבנה: ביחס למה שאמרת בקונטקסט הכולל, הרחב יותר, הניסיון שלנו עם קרן שמתכללת את המיזמים הללו של מתקני הקצה, עם הקולות קוראים, עם הניסוח שלהם, עם תכנון-העל הארצי וכך הלאה הוא ניסיון שלא עומד במבחן הזמן והמציאות.
<גיל ליבנה: ירושלים הייתה בין הראשונות להקדים את המענה, את הפתרון לפסולת העירונית, גם כתוצאה מסגירה של אבו דיס, והיא יזמה במכרז של העיר עצמה והקימה את המתקן שאתה מכיר היטב של "גרין-נט".
<גיל ליבנה: בכמה קרן הניקיון סייעה להקמה של מתקן "גרין-נט"?
<גיל ליבנה: ב-40 מיליון שקל.
דוד אמסלם: מתוך איזו עלות?
<גיא סמט: זה אפילו פחות מ-40 מיליון שקל.
<גיא סמט: העלות הייתה בסביבות 60 או 80 מיליון שקל, משהו כזה.
<גיל ליבנה: זה עלה 100 מיליון שקל.
<גיל ליבנה: לא בשמים.
<גיל ליבנה: מתקן שמטפל בפסולת של עיריית ירושלים כולה ואולי גם של מעלה אדומים.
<גיא סמט: עושה מיון.
<גיא סמט: לא מטפל.
דוד אמסלם: מתקנים כאלה אני לא רוצה.
<גיא סמט: זה צעד ראשון.
<גיל ליבנה: זה מתקן מתקדם מאוד.
<גיל ליבנה: אני רוצה להציג את הפרופורציות.
<גיל ליבנה: יושבת לצדי ליזי אורון שהיא ראש מינהל תפעול בעיריית נתניה.
<גיל ליבנה: נתניה משלמת 12 מיליון שקלים להיטל הטמנה בכל שנה.
<גיל ליבנה: אילו עיריית נתניה הייתה יכולה לאגם את ההיטל הזה, רק את ההיטלים- - -
<ליזי אורון: זה עוד 50 ומשהו מיליון שקל לאשפה.
<גיל ליבנה: תחנות מעבר.
<גיל ליבנה: אילו הייתה יכולה לאגם את ההיטל הזה על פני שנתיים-שלוש היא הייתה יכולה להתקשר עם זכיין ולהקים מפעל כזה רק לנתניה.
<גיל ליבנה: אבל כושר הביצוע הוא אצלנו.
דוד אמסלם: זה מה שאני לא רוצה שיהיה.
<גיא סמט: זה לא יכול להיות כי לנתניה אין נפח.
דוד אמסלם: זה מצווה הבאה בעבירה.
דוד אמסלם: זה מה שאסור שיקרה.
דוד אמסלם: קם ראש מושב עזריקם, "אחלה" בחור, ורוצה לעזור למושב, על-פי החשבון הזה שהוא משלם ורוצה שיעזבו אותו.
דוד אמסלם: מקים לעצמו איזה מפעלון קטן בתקציב שיש לו.
דוד אמסלם: המפעל הזה בדרך כלל לא יהיה בטכנולוגיה מתקדמת.
דוד אמסלם: אין היום במדינת ישראל מפעל – ואני מכיר את הנושא על בוריו, אני יכול להרשות לעצמי יותר מכל היושבים פה כמעט כי עסקתי בנושא יותר מעשרים שנים.
דוד אמסלם: אקח אותך למפעלים בעולם, אתה לא תאמין מה קורה שם.
<גיל ליבנה: הייתי במפעלים.
דוד אמסלם: אנחנו רוצים להביא לכאן את הטכנולוגיה הכי מתקדמת בעולם, הכי פחות מסריחה, לא באזור תעשייה שיש שם מפעלים.
דוד אמסלם: ערכתי כאן דיון על עטרות ו"גרין-נט", מה "גרין-נט" עושה לכל עטרות, למפעלי המזון וכדומה שנמצאים לידו, שעוד מעט רוצים לסגור את עצמם.
<גיל ליבנה: המיקום שלו לא טוב אבל כמפעל הוא מצוין.
דוד אמסלם: אנחנו לא מתכוונים רק למפעל הפרדה.
דוד אמסלם: יש מפעלים לטיפול כפי שאני מבין.
דוד אמסלם: זה בדיוק מה שהטלתי עליהם, לעשות תוכנית בפרישֹה ארצית, מהצפון ועד הדרום, אחרי שעושים עבודת עומק, נפגשים אתכם, מביאים מומחים, עושים עבודת מטה אילו מפעלים יש, מה ה-capacity שלהם, מה הטונאז' במדינת ישראל, חלוקה לפי אזורים, מה שאתה לא רוצה.
דוד אמסלם: בסוף מחליטים על 7 מפעלים בפרישֹה הזאת, מחברים את מינהל התכנון ורשות מקרקעי ישראל, אומרים לו: תייצר לנו את הקרקע רחוק מתושבים, רחוק מאוד-מאוד-מאוד.
דוד אמסלם: זה מה שצריך אחרי שיש לנו את הכול.
דוד אמסלם: ואז אנחנו באים לביצוע: איך מקימים אותם.
דוד אמסלם: אמרתי לך את הפנטזיה שלי.
דוד אמסלם: זה החזון שלי.
דוד אמסלם: כך צריך לעבוד.
דוד אמסלם: ברגע שכל אחד מקים – אספר לך עוד סיפור קטן ובזה נגמור את העניין.
דוד אמסלם: הייתי שנים רבות בוועד המנהל של הגן הבוטני.
דוד אמסלם: יום אחד לפני עשרים שנים בא אלינו בחור מבריק, באמת מדהים, אחד האנשים שהערצתי, והוא אמר לי: בואו נקים לנו כאן מט"ש קטן.
דוד אמסלם: אז לא ידעתי מה זה מט"ש.
דוד אמסלם: הוא אמר לי: קו הביוב העירוני הגדול עובר דרך הגן.
דוד אמסלם: נשאב, נעשה.
דוד אמסלם: אמרתי לו: וואלה, זה רעיון.
דוד אמסלם: הקמנו שם מט"ש קטן, ערכנו טקסים, הבאנו את שר החקלאות דאז ואת שר האוצר דאז, הפעלנו את הממטרות, כולם מחאו כפיים.
דוד אמסלם: אחרי 4 חודשים סגרנו אותו, התקלקל הכול וכל הכסף הלך לאיבוד.
דוד אמסלם: הרעיון היה טוב, רק היה יקר.
דוד אמסלם: הנה, עד היום הוא שם כאבן שאין לה הופכין.
דוד אמסלם: למה אני מספר לך את זה?
דוד אמסלם: בסוף העסק יותר מדי רציני מכדי להשאיר אותו לראש עירייה כזה או אחר.
דוד אמסלם: הייתי מקים מינהלת לעניין הזה, מרכז את כל המומחים בארץ בגלל שזה לא פחות חשוב מן המנהרות, אני אומר לך, ובוודאי לא פחות חשוב מנושא המים.
דוד אמסלם: דרך אגב, כשהייתה בעיית התפלה במדינת ישראל זה מה שהם עשו: הקימו, לקחו, הייתה חשיבה, אמרו שזה מה שצריך, החליטו על 6 מתקנים, פרשֹו אותם: יאללה, צאו לעבודה.
<גיא סמט: וזה יותר פשוט.
דוד אמסלם: כך אני רואה את זה עובד.
<ליזי אורון: ההיטל אכן כבד על כל הרשויות המקומיות.
<ליזי אורון: אמר פה גיל ליבנה, נתניה לבדה משלמת 12 מיליון שקל בכל שנה.
<ליזי אורון: אתם יכולים להבין לכמה זה מצטבר.
<ליזי אורון: אני מצפה שכאשר יש הצטברות של כל-כך הרבה מיליארדים בקרן כזאת אז אדם מכובד כמו גיא סמט, שהוא סמנכ"ל במשרד, יוביל באמת מהלך.
<ליזי אורון: הייתי מוכנה להשקיע הרבה במינהלת, קבוצה של מומחים שיבואו עם פתרונות.
<ליזי אורון: לא שסמנכ"ל במשרד, ואני מאוד מכבדת ומעריכה אותו, יוביל איך לעזור לישובים חלשים.
<ליזי אורון: יש כל-כך הרבה אנשים שמתעסקים בזה.
<ליזי אורון: יש פה בעיה קשה של המדינה.
<ליזי אורון: אני מסכימה אתך, הפתרון צריך להיות.
<ליזי אורון: כל שנה לנגוס בכסף שנלקח מן התושבים במקום להוביל מהלך שבאמת ייתן רעיון אחד?
<ליזי אורון: כבר 5 או 10 שנים אין רעיון אחד למתקן אחד שיכול לטפל בפסולת טיפול משמעותי.
<ליזי אורון: במקום זה המשרד ממשיך וסוגר אתרים, עלויות ההטמנה מאמירות.
<ליזי אורון: לא רק ההיטל עולה אלא גם עלויות ההטמנה שלנו עולות כי אין אלטרנטיבות.
<ליזי אורון: המונופול מתפתח ומתפתח.
<ליזי אורון: יש היום באזור המרכז אתרים ספורים.
<ליזי אורון: בטח הם מעלים מחירים, הם אנשים פרטיים, מה אכפת להם.
<ליזי אורון: זאת מצוקה אמיתית.
<ליזי אורון: לא יכולים לקחת מאתנו יותר כסף.
<ליזי אורון: רק עבור חוק הנגישות עיריית נתניה צריכה להשקיע 250 מיליון שקל, כדי להתחיל בנגישות.
<ליזי אורון: אין לנו מאיפה להוציא את זה.
<ליזי אורון: שיעצרו את ההיטל, שיעצרו את הגבייה לשנה.
<ליזי אורון: אני מבטיחה שנעשה עם זה נגישות.
דוד אמסלם: ליזי אורון, אטפל גם בנגישות, את צודקת.
דוד אמסלם: על זה דיברו אתי כבר ראשי עיריות.
<גיל ליבנה: אנחנו מדברים על הוראת שעה לשנתיים.
דוד אמסלם: עוד מעט אסכם.
דוד אמסלם: קודם כול, אני מבקש מכם, אשמח מאוד, גיל ליבנה וליזי אורון וגם החברים האחרים, תתעכבו אחרי הדיון שקבעתי כאן בנושא מתקני קצה, תוכניות-אב לנושא של אתרים לטיפול בפסולת בנייה, ובמקביל לדיון נוסף על עודפי עפר.
דוד אמסלם: זה יתקיים ב-15 בפברואר.
דוד אמסלם: יהיו שני דיונים: אחד על אשפה, והשני על פסולת בנייה ועודפי עפר.
דוד אמסלם: אלה שני דברים ש"רצים" במקביל וקשורים זה לזה.
דוד אמסלם: חשוב לי שתבואו כדי שתשמיעו את עמדתכם, שישמעו כאן איך זה נראה מן הצד שלכם.
דוד אמסלם: לגבי הדיון הנוכחי, היות והשר אלקין הוא חבר טוב שלי ואני מחבב ואוהב אותו, והיות וגיא סמט אמר לי שהשר ביקש להאריך את הוראת השעה ל-5 שנים והוא ביקש שלא אצביע עכשיו, למרות שאני לא חושב שצריך להיות 5 שנים, אבל בואו נשמע, אשוחח אתו.
דוד אמסלם: כרגע לא אצביע על כלום.
דוד אמסלם: בשבוע הבא כנראה נביא את זה שוב.
דוד אמסלם: הכול נשאר כרגע אותו דבר.
דוד אמסלם: אומרת לירון אדלר שהיות והוראת השעה היא ממילא עד סוף שנת 2017, כלומר לא מחר בבוקר, יש לנו עכשיו שנה.
<גיא סמט: בשנה הזאת בואו נעשה דברים אחרים.
דוד אמסלם: ברור לך שאני לא אמתין כל השנה, אבל אם השר אלקין יהיה עסוק ולא אתפוס אותו במשך שנה, מה נעשה?
דוד אמסלם: לכן אדבר עם השר להגנת הסביבה ואחרי שאסכם אתו נכנס את הוועדה.
<גיא סמט: הערה קטנה כדי להבהיר, מה שדיברת על 10% לא מונע גם הוצאה של ה-25%.
<גיא סמט: שלא נרע את המצב כתוצאה מזה.
<גיא סמט: אני מבין את זה כך.
<גיא סמט: היו פה שאלות שהטעו.
דוד אמסלם: אל תגזימו.
דוד אמסלם: 25% זה כפי שהיה עד כה, ו-10% זה מה שאמר גיל ליבנה.
דוד אמסלם: אני מתכבד לפתוח את ועדת הפנים והגנת הסביבה הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון מס' 109), התשע"ו-2016, (מ/1074) - הכנה לקריאה שנייה ושלישית, כדי להיכנס לקונטקסט של הדיון, אנחנו בסופו של דבר כבר דיברנו על כל ההסתייגויות וכו'.
דוד אמסלם: אני אאפשר רק לח"כים לומר כמה מילים, ובסופו של דבר נעבור להצבעות כי בסך הכול בנושא הזה אנחנו דנים כבר למעלה מחודש וחצי.
דוד אמסלם: בכל מקרה בגלל שבישיבה האחרונה לא הגענו להבנות והזמן כבר חלף לו, החלטתי לקיים דיון בפגרה עצמה בגלל שיש בכוונתנו לסיים את הסיפור הזה כבר בשבוע הזה.
טלב אבו עראר: מה היה דחוף?
טלב אבו עראר: אין לכם סבלנות?
טלב אבו עראר: היתה מלחמה?
טלב אבו עראר: אם היתה מלחמה באמת כולנו - - - להגיע לכאן.
דוד אמסלם: טלב, התגעגעתי אליך.
דוד אמסלם: לא ידעתי איך להביא אותך.
דוד אמסלם: אמרתי - בוא נביא אותך דרך הדיון.
דוד אמסלם: אני אתן לתומר כמה מילים, אחרי זה אעביר את רשות הדיבור לטלב, לאוסאמה ולעבדאללה.
דוד אמסלם: לאחר מכן נעבור ישר להצבעות.
<תומר רוזנר: בוקר טוב, חברי הכנסת, אדוני היושב-ראש.
<תומר רוזנר: בתום הדיון שהתקיים פה בפעם הקודמת לפני שהוצגו ההסתייגויות הנוספות, אנחנו הצגנו בפניכם מספר תיקונים קטנים שצריך היה להציג אותם, וקיבלנו את אישורכם להטמיע אותם בנוסח.
<תומר רוזנר: הנוסח שמופיע בפניכם, הנוסח להצבעות, מופיע בפניכם עם התיקונים הללו.
<תומר רוזנר: לאחר שקראנו שוב את הצעת החוק באופן דקדקני נמצא שיש עוד לבצע מספר תיקונים קטנים ואנחנו מבקשים את אישורכם כמובן לאותם תיקונים.
<תומר רוזנר: תיכף הם יוצגו על-ידי לירון או רוני בצורה מסודרת ותקבלו החלטה לגביהם.
אוסאמה סעדי: זה שינוים טכניים, מהותיים?
<לירון אדלר מינקה: עמ' 4 בהגדרה של "שימוש אסור" - זה מסומן בצהוב - אנחנו עושים הבהרה להגדרה בפסקה (2): "שימוש במקרקעין הטעון היתר שנעשה ללא היתר או בניגוד לתנאי היתר או שימוש במקרקעין בניגוד לתוכנית.
<לירון אדלר מינקה: ".
דוד אמסלם: <לפני שאנחנו ממשיכים, אני רוצה לקדם פה בברכה חבר הכנסת חדש - ג'מעה אזברגה.
דוד אמסלם: באמת, ברוך הבא.
דוד אמסלם: אנחנו מאחלים לך בהצלחה.>
<תומר רוזנר: אסביר במילה אחת את השינוי.
<תומר רוזנר: השינוי הזה נועד להבהיר ששימוש אסור, לעיתים שימוש במקרקעין לגבי חוק התכנון והבנייה, אינו טעון היתר.
<תומר רוזנר: אם זה שימוש חורג כמובן שצריך לקבל היתר.
<תומר רוזנר: אבל לעיתים החלפת שימושים במקרקעין לא חייבת להיות טעונה היתר אם התוכנית מתירה או שאי-אפשר לקבל שימוש חורג, למשל, אם זה סטייה ניכרת.
<תומר רוזנר: למשל, שימוש בקרקע מסוימת למטרה שהתוכנית קובעת אותה כסטייה ניכרת, אי-אפשר לקבל לגביה שימוש חורג.
<תומר רוזנר: לכן, הסיפא שהייתה המתייחסת רק לשימוש הטעון היתר היא לא נכונה.
<תומר רוזנר: לכן, הבהרנו שגם שימוש במקרקעין בניגוד לתוכנית לאו דווקא טעון היתר, יהיה אסור.
אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, יש פה הרחבה.
אוסאמה סעדי: יש פה הרחבה עוד פעם.
<תומר רוזנר: דיברנו על זה, אנחנו מבהירים את זה בנוסח.
<לירון אדלר מינקה: זה הבהרה של הסעיף.
אוסאמה סעדי: תומר, זה לא הבהרה, עם כל הכבוד.
אוסאמה סעדי: מכניסים פה שינוי מהותי.
אוסאמה סעדי: אנחנו דיברנו על זה כבר.
אוסאמה סעדי: היתה הגדרה של: כל שימוש במקרקעין שנעשה שלא בהתאם להוראות לפי חוק זה, ובכלל זה כל שימוש בעבודה אסורה, שימוש במקרקעין הטעון היתר.
<תומר רוזנר: כל תוכנית.
אוסאמה סעדי: זה לא קיים, נכון?
<בת-אור כהנוביץ: זה היה קודם, זה קיים.
<תומר רוזנר: קיים, אפשר להקריא לך מהנוסח הכחול.
אוסאמה סעדי: בחוק הקיים?
אוסאמה סעדי: אז למה אתם משנים את זה?
<תומר רוזנר: מבהירים את הנוסח.
דוד אמסלם: אוסאמה, תן לנו להתקדם.
בצלאל סמוטריץ': אגב, אין פה מחשבים להבין על מה מדובר?
בצלאל סמוטריץ': אני מבין שאנחנו קוראים את הנוסח הכחול כמו שדובר כאן לפני שבועיים?
דוד אמסלם: לא, אנחנו חוזרים כרגע לנוסח שדנו עליו קודם, שעשינו עליו את הדיון.
בצלאל סמוטריץ': הסיכום שאתה אמרת, אדוני היושב-ראש - - -
דוד אמסלם: שיניתי את הסיכום.
דוד אמסלם: בצלאל, אני הסברתי לך.
דוד אמסלם: אנחנו חוזרים חזרה לדיון האחרון שהיינו, מהנקודה הזו.
בצלאל סמוטריץ': לא, לא הבנתי.
בצלאל סמוטריץ': אני באמת לא מבין.
בצלאל סמוטריץ': עושים צחוק מאתנו?
דוד אמסלם: מי זה עושים צחוק?
בצלאל סמוטריץ': אני לא יודע.
דוד אמסלם: מי זה עושים?
דוד אמסלם: בצלאל, אני החלטתי עכשיו לכנסת את הוועדה עכשיו ולהמשיך מהנקודה שסיימנו בה.
בצלאל סמוטריץ': מה זה הנקודה שסיימנו?
דוד אמסלם: בנוסח האחרון שהופץ.
דוד אמסלם: הנה, פתח את המחשב.
דוד אמסלם: מה שמופיע לך במחשב.
בצלאל סמוטריץ': אין לי מחשב.
בצלאל סמוטריץ': אם יתנו לי אוכל להסתכל.
דוד אמסלם: אם הייתי עוקב אחרי כל הדיונים היית יודע במה מדובר.
בצלאל סמוטריץ': עקבתי אחרי כל הדיונים.
דוד אמסלם: לא היית פה כמעט.
בצלאל סמוטריץ': אצלך בחדר זה גם נקרא?
דוד אמסלם: זה משהו אחר, לא קשור.
דוד אמסלם: זה גם הופץ.
דוד אמסלם: בוא, תתקדם.
בצלאל סמוטריץ': אני לא מצליח להבין.
בצלאל סמוטריץ': האופוזיציה יצביעו בעד?
<תומר רוזנר: אני רק אבהיר לחבר הכנסת סעדי שהנוסח הזה משקף גם את החוק הקיים וגם את הנוסח הכחול המקורי שהיה בנוסח הכחול של הצעת החוק, וגם את הכוונה של חברי הוועדה בדיונים הקודמים.
<תומר רוזנר: פשוט זה הבהרה נוסח.
אוסאמה סעדי: אם זה היה בחוק הקיים לא היה צריך לשנות את זה.
עבדאללה אבו מערוף: יש לי שני את שני הנוסחים.
עבדאללה אבו מערוף: זה היה כך: שימוש במקרקעין הטעון היתר שנעשה ללא - - -, בניגוד לתנאי היתר.
עבדאללה אבו מערוף: אמרנו: למטרות בנייה.
<תומר רוזנר: זה היה ההסתייגויות שלך.
<תומר רוזנר: זה בסדר, היא נשארת.
עבדאללה אבו מערוף: כן, בסדר – אוקי.
דוד אמסלם: ההסתייגות נשארת, אבל היא לא מתקבל.
דוד אמסלם: בבקשה, נתקדם.
<לירון אדלר מינקה: עמ' 7, סעיף 257ב(א)(3), בנושא של "לערוך בדיקות ומדידות".
<לירון אדלר מינקה: הסעיף השגרתי בכל החוקים הוא: "לערוך בדיקות ומדידות או ליטול דוגמאות לשם בדיקה, וכן להורות על מסירת דוגמאות לבדיקת מעבדה או על שמירתן לתקופה שיורה או ינהוג בהן בדרך אחרת.
<לירון אדלר מינקה: אנחנו התאמנו את הנוסח לנוסחים השגרתיים שקיימים בדרך כלל בחקיקה.
<לירון אדלר מינקה: אני מפנה את תשומת הלב, התיקון מסומן בצהוב.
דוד אמסלם: זה תיקון טכני.
<לירון אדלר מינקה: עמ' 14 בנושא של מערכת הביטחון.
<לירון אדלר מינקה: כאן זה לא מסומן בצהוב.
<לירון אדלר מינקה: זה סעיף 257ג5(א) (3) בנושא הסייג לגבי זכות כניסה למפקחים במערכת הביטחון.
<לירון אדלר מינקה: המשרד לביטחון הפנים בדיונים הקודמים ביקשו להוסיף כאן שזכות הכניסה תוגבל גם כשיש פעילות שהמפקח אינו רשאי להיחשף להם מטעמים של הגנה על שלום הציבור וביטחונו.
<לירון אדלר מינקה: זה נשמט בטעות בנוסח האחרון ואנחנו נוסיף את זה כאן.
<לירון אדלר מינקה: ב-(3) יתווסף גם שהוא אינו רשאי להיחשף להם מטעמים של הגנה על שלום הציבור ובטחונו.
<לירון אדלר מינקה: עמ' 17, 257ג12(ב) - גם קשור למערכת הביטחון.
<לירון אדלר מינקה: זה גם הבהרת נוסח, זה מסומן בצהוב.
<לירון אדלר מינקה: זה המילה האחרונה בעמוד.
<לירון אדלר מינקה: ההסמכה של המפקחים במתקן ביטחוני סודי זה לא לפי הוראות סימן זה, אלא לפי הוראות סימן ב'.
<לירון אדלר מינקה: זאת אומרת, ההסמכה של המפקחים היא שר האוצר מסמיך אותם בהסכמת השר הממונה - זה המשמעות.
<לירון אדלר מינקה: עמ' 19 - כאן אני אקריא.
<לירון אדלר מינקה: זה סעיף 257ג13 - מסומן בצהוב.
<לירון אדלר מינקה: זה גם מערכת הביטחון.
<לירון אדלר מינקה: הנוסח יהיה כזה: "קבע השר הממונה כי מתקיימים במתקן ביטחוני סודי טעמים של סודיות מיוחדת המונעים מסירת דיווח כאמור בסעיף קטן 257ג12(ד) (בסעיף קטן זה – מיתקן ביטחוני סודי מיוחד), יופעלו סמכויות הפיקוח והאכיפה לפי סימן ב' בכפוף לסייגים שבסימן זה לעניין אותו מתקן על-ידי מפקח שהוא עובד משרדו של השר הממונה על אותו מתקן או שהוא משרת בגוף הביטחוני האחראי על אותו מתקן שהוסמך על-ידי השר הממונה.
<לירון אדלר מינקה: (ב) מנהל המיתקן הביטחוני הסודי המיוחד או ראש הגוף הביטחוני האחראי על המיתקן יורה בנוהל על אופן הפיקוח והאכיפה על יישום ההוראות לפי חוק זה באותו מתקן, בהתבסס על הנוהל שנקבע לפי הוראות סעיף 257ג11.
עבדאללה אבו מערוף: זה חדש, זה לא היה.
<לירון אדלר מינקה: זה היה מנוסח קצת אחרת, אנחנו הבהרנו את הנוסח.
עבדאללה אבו מערוף: כן, בסדר.
<תומר רוזנר: זו הבהרת נוסח לגבי המתקנים המיוחדים הסודיים במיוחד שלגביהם יהיו פקחים פנימיים של המשרד הרלוונטי.
עבדאללה אבו מערוף: רק אחר כך שנדע.
עבדאללה אבו מערוף: כאן כתוב שמונה חודשים למערכת הביטחון, - - - שישה חודשים.
<תומר רוזנר: לא, זה רק לאישור הנוהל.
<לירון אדלר מינקה: זה לקביעת הנהלים שלהם.
עבדאללה אבו מערוף: בסדר - אוקי, טוב.
<לירון אדלר מינקה: עמ' 25, סעיף 205(ב) בנושא של מועד הביצוע של צו הריסת תוספת בנייה.
<לירון אדלר מינקה: היה כתוב 14, אנחנו איחדנו את זה והפכנו את זה ל-21 יום כמו שמופיע בשאר הסעיפים.
עבדאללה אבו מערוף: אנחנו ביקשנו 60.
<תומר רוזנר: כיוון שבצווים השיפוטיים נקבע 21 ימים, חשבנו שגם בצווים המינהליים זה נכון.
דוד אמסלם: הבנתי, הבאנו את זה לאחידות.
<תומר רוזנר: אני מבקש, אני רוצה להביא את זה לאחידות בכל הצווים המינהליים שבוטל ביצועם על מי ש - - -
דוד אמסלם: עמית, מקובל עליכם?
<עמית אופק: כן, אנחנו - - -
<לירון אדלר מינקה: עמ' 28, סעיף 205ב סעיף קטן (ג).
<לירון אדלר מינקה: שוב מופיע 21 יום – זה מסומן בצהוב.
<לירון אדלר מינקה: בסעיף קטן (ד) אנחנו הוספנו כאן עוד שינוי קטן לגבי הנושא של מועד הביצוע.
<לירון אדלר מינקה: כשהבן-אדם בעצמו לא מבצע את הצו והרשות האוכפת הולכת לבצע את הצו, הוספנו כאן איזושהי הגבלה על מועד הביצוע.
<לירון אדלר מינקה: מדובר על צו לסגירת מקום.
<לירון אדלר מינקה: היא תהיה רשאית לסגור את המקום מיום שהסתיימה התקופה האמורה בסעיף קטן (ג) ועד לתום התקופה האמורה שנקבעה בצו האמור בסעיף קטן (א).
<לירון אדלר מינקה: זאת אומרת, אם אותו בן-אדם לא ביצע תוך 21 יום, אז מתום ה-21 יום - - -
איתן ברושי: כל דבר אפשר לסגור בצו הזה בלי בית-משפט בלי כלום?
<תומר רוזנר: קודם כל, אנחנו מדברים על תנאים מאוד מאוד מאוד - - -
איתן ברושי: זה יותר קשה מהתאגיד מה שאתם עושים כאן.
דוד אמסלם: ברושי, אנחנו לא מתחילים עכשיו את הדיון מלפני חודש וחצי.
איתן ברושי: עושים כבר התיקונים.
דוד אמסלם: אתה אפילו לא יודע במה מדובר פה.
<תומר רוזנר: בדיוק מהסיבה הזו, בין היתר, אנחנו מגבילים כאן את הרשות, את היכולת של הרשות האוכפת לפעול לתקופה מאוד מוגדרת.
<תומר רוזנר: כמובן שמדובר בצו שהוא צו שני אחרי שהופר צו קודם שהיה אפשר לתקוף אותו כמובן בבית-משפט.
<תומר רוזנר: גם לצו הזה אפשר ללכת לבית-משפט.
דוד אמסלם: גם את זה יכול לבית-משפט תמיד.
בצלאל סמוטריץ': מה זה התקופה שאמורה בסעיף קטן (א)?
בצלאל סמוטריץ': מאחרי 21 יום?
<תומר רוזנר: עד 60 יום.
בצלאל סמוטריץ': שזה מה?
<תומר רוזנר: סגירת מקום אם אתה משתמש בו שלא כדין.
בצלאל סמוטריץ': ומה קורה אחרי 60 יום האלה?
<תומר רוזנר: אם הרשות האוכפת רוצה שזה יהיה סגירה יותר ארוכה היא צריכה פנייה לבית-המשפט.
בצלאל סמוטריץ': לפני התיקון הזה אז יכול היה להיות בלתי מוגבל?
<בת-אור כהנוביץ: לא היה.
<קריאה: הכלי הזה לא היה קיים.
בצלאל סמוטריץ': לא, לפני התיקון שעשינו היום.
<תומר רוזנר: בהצעה לפני היום לא היה ברור לאיזה תקופה יכולה לסגור הרשות את המקום.
<תומר רוזנר: לכן, יש פה הבהרה ש- - -
בצלאל סמוטריץ': זה לא הבהרה, זה שינוי משמעותי.
בצלאל סמוטריץ': למה החלטתם תקופה של 60 יום?
<בת-אור כהנוביץ: לא, לא לאיזה תקופה.
<בת-אור כהנוביץ: התקופה היא עדיין אותה תקופה.
<בת-אור כהנוביץ: לא היה ברור מתי היא מתחילה לעשות את זה.
<בת-אור כהנוביץ: הרשות היתה יכולה בעוד שנה לבוא ולסגור ל-60 יום ובדבר הזה אין שום תועלת.
<בת-אור כהנוביץ: הרעיון זה שהרשות, ברגע שהבן-אדם לא מבצע את זה, תפעל בהקדם לבצע את זה במקומו שאם לא כן היא מפסידה ימים.
<תומר רוזנר: או שהיא תלך לבית-משפט אם היא חושבת - - -
<לירון אדלר מינקה: עמ' 29, סעיף 206(ד)(1) - קודם כל, יש כאן הבהרה שהיא כרגע לא כתובה בנוסח.
<לירון אדלר מינקה: זאת אומרת, היא כתובה אבל אנחנו נבהיר את זה.
<לירון אדלר מינקה: אם ניתן צו הריסה מינהלי ובן-אדם המשיך לבנות לאחר מתן הצו ועוד לא בוצע הצו, אפשר יהיה לבצע גם את מה שהוא בנה לאחר מתן הצו.
אוסאמה סעדי: בלי שיפנו עוד פעם.
<לירון אדלר מינקה: זה אותו צו שכבר ניתן.
אוסאמה סעדי: כן, אבל הצו בוצע והבניין - - -
<לירון אדלר מינקה: לא בוצע.
<לירון אדלר מינקה: אם הצו עוד לא בוצע - - -
דוד אמסלם: הבן-אדם קיבל צו הריסה, לא מבצע ותוך כדי זה הוא גם ממשיך לבנות.
דוד אמסלם: אז ברור - - -
אוסאמה סעדי: זה אותו צו.
דוד אמסלם: כן, זה אותו צו.
<תומר רוזנר: כמובן שזה יהיה במסגרת אותם 60 יום שיש לרשות - - -
ומסומן בצהוב: יש שם הוראות על ה-60 יום, מתי ה-60 יום חלים אם ביקשו עיכוב ביצוע, אם בית-משפט נתן עיכוב ביצוע, לא נתן עיכוב ביצוע.
ומסומן בצהוב: כל ההוראות האלה יחולו גם על המקרה הזה.
ומסומן בצהוב: עמ' 32, סעיף 209 - - -
בצלאל סמוטריץ': יש לך את 31 קודם.
<לירון אדלר מינקה: הדברים שמסומנים בצהוב ואני לא קוראת הם דברים שסוכמו קודם בוועדה והוקראו כבר או שזה שינויי נוסח.
<לירון אדלר מינקה: סעיף 209, עמ' 32, סעיף קטן (ד) - בעקבות ההערות שנשמעו כאן בוועדה לגבי הנושא של שימוע ועיון חוזר והבקשה שיהיה שימוע, אבל שלא יתווספו כאן עוד ועוד הליכים, אנחנו כתבנו כאן את סעיף קטן (ד): "אין בהוראות סעיף זה כדי למנוע ממי שרואה עצמו נפגע מצו מינהלי שניתן לפי הוראות פרק זה לפנות לנותן הצו ולהביא בפניו את טענותיו.
עבדאללה אבו מערוף: זה מה שביקשנו.
בצלאל סמוטריץ': לא הבנתי איך זה פותר את הבעיה.
בצלאל סמוטריץ': יש כאן עוד הליך עליו אפשר לעתור בנפרד.
<בת-אור כהנוביץ: זה לא מייצר הליך, זה פשוט מאפשר פנייה לגורם, לשמוע אותו.
<בת-אור כהנוביץ: זה כתוב כאן.
בצלאל סמוטריץ': למה צריך לכתוב את זה?
<לירון אדלר מינקה: זו היתה בקשת הוועדה.
בצלאל סמוטריץ': לא, אבל אני שואל עוד פעם.
בצלאל סמוטריץ': דודי, קצת נחת.
בצלאל סמוטריץ': לא נעים לי ככה לנהל דיון.
דוד אמסלם: אני שואל מה השאלה?
בצלאל סמוטריץ': אתה עצבני על הבוקר.
דוד אמסלם: לא עצבני.
בצלאל סמוטריץ': - - - תן לנו.
בצלאל סמוטריץ': אני מבין שאתה אמור להיות עצבני כי אתה בבת אחת עושה פה פליק-פלאק מכל הסיפור - - -
דוד אמסלם: דקה, אל תחלק לי ציונים.
דוד אמסלם: אני בגדול מקדיש לנושא הזה חודש וחצי.
דוד אמסלם: עברנו על הכול כבר.
בצלאל סמוטריץ': היה סיכום בישיבה האחרונה.
בצלאל סמוטריץ': להביא לך סרטון?
בצלאל סמוטריץ': להראות לך אותך ואת וביטן מדברים?
דוד אמסלם: בצלאל, אני לא עובד אצלך, ואני לא צריך להתנצל בפניך על שום דבר שאני עושה וגם לא לבקש את האישור שלך.
בצלאל סמוטריץ': אבל יש גם איך מנהלים קואליציה - - -
דוד אמסלם: אגב, אני מצטער שנתתי לך להיכנס לחדר שלי.
דוד אמסלם: להבא אתה גם לא תיכנס.
בצלאל סמוטריץ': לא אכנס.
דוד אמסלם: בגדול, אני מנהל דברים מחוץ לקלעים כדי להביא איזשהם הסכמות ואני לא צריך אותך בשביל זה.
בצלאל סמוטריץ': חיפשתי אותך.
בצלאל סמוטריץ': אתה צריך את האצבע שלי.
דוד אמסלם: אתה שואל אותי, ולכן אני אומר לך שאנחנו דנו.
דוד אמסלם: אני קבעתי את הישיבה הזו כדי להצביע על ההסתייגויות כי דיברנו עליהן כבר.
בצלאל סמוטריץ': אתה מוכן להסביר לי מה קרה מהישיבה האחרונה עד עכשיו?
דוד אמסלם: אני בסופו של דבר קיבלתי החלטה ביחד עם יושב-ראש הקואליציה שאנחנו נעשה את הדיון היום במקום לעשות אותו בעוד חודש וחצי ונביא את זה ביום רביעי, בעזרת השם.
דוד אמסלם: נסיים את העניין.
בצלאל סמוטריץ': לא, אבל גם קיבלת החלטה לחזור בך מהדברים שסוכמו.
דוד אמסלם: אתה יודע, אני בן-אדם גמיש.
בצלאל סמוטריץ': אין בעיה, אבל צריך לתאם את זה עם הקואליציה.
בצלאל סמוטריץ': יש עוד הרבה אנשים ששותפים פה.
בצלאל סמוטריץ': חיפשתי.
בצלאל סמוטריץ': אתה יודע יפה מאוד שמהרגע - - -
טלב אבו עראר: אני לא מבין מה הוא רוצה.
טלב אבו עראר: הוא בא לעשות בלגן וזהו.
דוד אמסלם: טלב, תן לי.
דוד אמסלם: בצלאל, בצלאל, אני לא הבאתי שום דבר פה להצבעה, ולכן לא הייתי צריך לעדכן אותך.
דוד אמסלם: יש דברים שאני עושה תוך כדי תנועה.
דוד אמסלם: אם אתה רוצה כחבר, אין לי בעיה.
בצלאל סמוטריץ': דודו, לא כחבר, כחבר ועדה.
בצלאל סמוטריץ': עזוב כחבר.
דוד אמסלם: אני לא מעדכן את כל מי שחבר בוועדה במה שאני - - -
בצלאל סמוטריץ': אבל חיפשתי אותך, נכון?
בצלאל סמוטריץ': ברגע שזימנת, חיפשתי אותך.
דוד אמסלם: לא ראיתי את זה.
בצלאל סמוטריץ': אני אראה לך, גם בטלפון וגם בהודעות.
דוד אמסלם: אוקי, ו-?
בצלאל סמוטריץ': עכשיו אתה מפתיע.
בצלאל סמוטריץ': אתה הולך 180 מעלות מהסיכום הקודם שאני מכיר כקואליציה.
בצלאל סמוטריץ': ולא רק אני, עוד חברי קואליציה.
בצלאל סמוטריץ': אם אתה חוזר בך מהכול, תדחה את ההצבעה למחר.
בצלאל סמוטריץ': תן לי להביא לפה את חברי הקואליציה האחרים ונראה אם זה יעבור או לא.
דוד אמסלם: בצלאל, אני החלטתי שאנחנו מקיימים את הדיון היום.
בצלאל סמוטריץ': אבל הבעיה היא לא מתי הדיון, הבעיה שלי על מה אתה מקיים את הדיון.
דוד אמסלם: אמרתי שאני החלטתי את הדיון בדיוק כמו שהיה שבוע שעבר.
בצלאל סמוטריץ': בניגוד למה שאתה וביטן - - -
בצלאל סמוטריץ': אתה לא חייב לי, אתה חייב - - -
דוד אמסלם: לא חייב לך שום דבר.
דוד אמסלם: אתה תצביע פה מה שאתה רוצה, בסדר?
בצלאל סמוטריץ': דודי, אתה חייב לקואליציה.
בצלאל סמוטריץ': אל תכעס עליי - - -
דוד אמסלם: אני כרגע היושב-ראש.
דוד אמסלם: בצלאל, מה שאתה מדבר בחדר שלך או מה שעושה - - - בחדר שלו, זה לא מעניין אותי.
בצלאל סמוטריץ': אני לא מבין מה שאתה אומר, תסלח לי.
דוד אמסלם: איזה סיכום יש?
דוד אמסלם: היה איתך סיכום?
בצלאל סמוטריץ': היה סיכום כאן - - -
דוד אמסלם: איתך?
דוד אמסלם: עם מי היה הסיכום?
בצלאל סמוטריץ': היה סיכום פה עם כל חברי הקואליציה שחוזרים חזרה לנוסח הכחול - - -
דוד אמסלם: זה אני, אני.
דוד אמסלם: דרך אגב, זה לא סיכום.
דוד אמסלם: אני לא הבאתי את זה להצבעה, לא כלום.
דוד אמסלם: אני רק הודעתי להם.
דוד אמסלם: אתה היית כאן, שמעת.
דוד אמסלם: הודעתי, ועכשיו אחרי זה החלטתי שאני חוזר בי.
דוד אמסלם: אז אני צריך לבקש את האישור שלך?
בצלאל סמוטריץ': אתה לא צריך לבקש אישור, אתה צריך לנהל דיאלוג עם החברים שלך בקואליציה.
דוד אמסלם: אני לא מנהל.
דוד אמסלם: בצלאל, הסברתי לך.
דוד אמסלם: תציע להחליף אותי כאן ואתה תנהל דיאלוג עם מי שאתה רוצה.
בצלאל סמוטריץ': - - - להחליף אותך, אבל אני חושב שככה לא - - -
דוד אמסלם: אתה כבר עשר דקות עכשיו מפריע לי בדיון הזה.
בצלאל סמוטריץ': דודי, אני רק אומר לך שאם דברים לא יהיו בהבנות בסופו של דבר אתה תביא את זה, הם הרי יצביעו נגד.