GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוד אמסלם: איך הגעת ל-30,000?
בצלאל סמוטריץ': זה מה שמקובל היום בערעורים אזרחיים.
בצלאל סמוטריץ': בית-המשפט יוכל לפטור מהפקדת ערובה מטעמים מיוחדים שיירשמו.
בצלאל סמוטריץ': צריך להקפיד, הערובה הזו תחולט ככל שיתברר שמדובר בבקשת סרק.
<תומר רוזנר: את זה לא צריך לכתוב כי זו מהותה של ערובה.
בצלאל סמוטריץ': עכשיו אני הולך לסוף, סעיף התחולה.
בצלאל סמוטריץ': עמ' 78, סעיף קטן (ד) - אני מבקש לחזור לתום חמש שנים מהמועד האמור.
<תומר רוזנר: במקום שנתיים, חמש שנים.
בצלאל סמוטריץ': ארבע וחצי.
בצלאל סמוטריץ': עוד חצי שנה ליום התחולה, אז ארבע וחצי.
דוד אמסלם: ארבע וחצי בול?
בצלאל סמוטריץ': לא, סך הכול ל - - -
דוד אמסלם: ובשנה מעוברת מה קורה?
בצלאל סמוטריץ': עוד דבר אחד.
בצלאל סמוטריץ': אני לא מוצא את זה כרגע, תיכף יגידו לי איפה זה.
בצלאל סמוטריץ': היכולת לממש צו - היינו בהתחלה עם שלושה ימים.
בצלאל סמוטריץ': הפכנו את זה לארבעה ושבעה.
בצלאל סמוטריץ': ארבעה בבניין לא גמור, שבעה.
בצלאל סמוטריץ': אני מבקש שזה יהיה ארבעה גם בבניין גמור.
בצלאל סמוטריץ': זה סעיף 206.
בצלאל סמוטריץ': בבקשה, לחזור לארבעה ימים.
בצלאל סמוטריץ': תוך - - - ימים, אין שום בעיה לאכלס בית.
בצלאל סמוטריץ': ברגע שהבית אוכלס אפשר - - -.
בצלאל סמוטריץ': לדעתי, מי שמתעקש על זה יודע למה הוא עשה את זה.
דוד אמסלם: מקורות, בבקשה.
דוד אמסלם: רשמת לי פתק.
דוד אמסלם: בואי תגידי לי מה רצית.
<ציפי איסר איציק: - - - אני מוותרת - - -
דוד אמסלם: מוותרת?
דוד אמסלם: סגרת את זה איתם?
דוד אמסלם: מצוין - אחלה.
דוד אמסלם: חברי הכנסת, בבקשה.
אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אנחנו יותר כבר מחודש וחצי דנים בחוק הגרוע הזה, וגם עם כל התיקונים והשינויים והתוספות שהכנסתם וחלקם היו הסתייגויות שלנו, והכנסתם את זה לתוך החוק, אבל בכל זאת עדיין מדובר בחוק קשה במיוחד, ובמיוחד שהוא מופנה למגזר הערבי.
אוסאמה סעדי: נכון שאתם אומרים שזה חוק כלפי כולם ו- - -
בצלאל סמוטריץ': אוסאמה, יש לי הצעה.
בצלאל סמוטריץ': אני מציע להחיל אותו גם ביהודה ושומרון, בשטחי C.
בצלאל סמוטריץ': אני מציע שנעשה סעיף תחולה.
בצלאל סמוטריץ': ארז, מה אתה אומר?
בצלאל סמוטריץ': אני בעד להחיל את החוק הזה עכשיו ולקבוע שהוא יחול ביהודה ושומרון, בשטחי C.
<ארז קמיניץ: אי-אפשר, החוק שונה.
דוד אמסלם: זה הסתייגות?
בצלאל סמוטריץ': כן, תוסיף את זה כהסתייגות.
דוד אמסלם: רשות הדיבור שלך כבר ניתנה לך באריכות, ועכשיו היא של אוסאמה.
אוסאמה סעדי: ארז, הרי במושב הבא הוא יבוא ויעשה להחיל תיקון - - - מדובר בחוק שהוא חוק גרוע ולא ייפייף אותו כל התיקונים שהכנסנו.
אוסאמה סעדי: בכל זאת החוק נשאר גרוע.
אוסאמה סעדי: אם באמת הממשלה רוצה להסדיר את העניין של עשרות אלפי בתים שנבנו ללא רישיון היא היתה קודם כל נכנסת לעובי הקורה.
אוסאמה סעדי: היתה מטילה תקופה קצובה של לאשר את כל תוכניות המתאר, תוכניות פרטניות, ואחרי זה אומרים: מהיום והלאה.
אוסאמה סעדי: אנחנו אישרנו תוכניות מתאר, אישרנו תוכניות מפורטות, מהיום והלאה אני מתחיל לאכוף את החוק.
דוד אמסלם: כן, אבל יש לנו את מדיניות האכיפה.
דוד אמסלם: זה בדיוק מה שהתכוונו.
אוסאמה סעדי: תיכף נגיע למדיניות האכיפה.
אוסאמה סעדי: אני אומר, עוד לפני שמדברים.
אוסאמה סעדי: הרי החוק הזה במהותו הוא חוק בשני ראשים: הראש הראשון זה להגביל וכמעט לשלול את שיקול הדעת של בתי-המשפט.
אוסאמה סעדי: שמענו פה וגם דנו בזה והגשנו הסתייגויות על זה אם בית-משפט רשאי או בית-משפט לא יעכב, וכמעט לא נשאר שום דבר משיקול הדעת של בית-המשפט.
אוסאמה סעדי: אנחנו מתרעמים על זה.
אוסאמה סעדי: קודם כל, שאפילו מערכת בתי-משפט שיש לנו ביקורת קשה עליה, אתם באים ואומרים: עכשיו בית-המשפט - הוא אשם בכל התופעה של הבתים שנבנו ללא רישיון במגזר הערבי.
אוסאמה סעדי: לכן, היה מן הנכון, אדוני היושב-ראש, שקודם כל, גם לפי המלצות צוות 120 שמדברים על הסדרת המצב הקיים, על אישור תוכניות המתאר, וראינו גם לפי הטבלה שהוגשה לוועדה עצמה שכמעט 40 - 50 ישובים עדיין ללא תוכנית מתאר כלשהי, חלק גדול ללא תוכניות מתאר מאושרות.
אוסאמה סעדי: אז מה אתם רוצים מהציבור הערבי?
אוסאמה סעדי: מה אתם רוצים?
אוסאמה סעדי: באמת.
אוסאמה סעדי: יכולנו ללכת יד ביד אתכם אם באמת הכוונה היתה לבוא, להסדיר, לתכנן, לאשר תוכניות, ואחרי זה היינו הולכים אתכם כמו שגם עשינו בכמה ישובים עם המשנה ליועץ המשפטי לממשלה שבחלק מהיישובים שהתוכניות הוגשו לוותמ"ל ובתכנון מהיר.
אוסאמה סעדי: הלכנו עם ראשי הערים וראשי הערים עומדים כחומה בצורה בפני כל בנייה שהיא, ואפילו אם יש יסודות הולכים והורסים את היסודות האלה.
אוסאמה סעדי: ואם יש בנייה בקרקע ציבורית, כמובן שכן.
<קריאה: יש ויש - לא כולם.
אוסאמה סעדי: יש ויש.
אוסאמה סעדי: כשאתם נותנים פתרונות, אתם נותנים פתח ותקווה.
אוסאמה סעדי: תאמין לי, אף אחד - לא אזרח ולא ראש עיר - רוצה לחלום כל הזמן מתי הורסים אצלו ביישוב.
אוסאמה סעדי: לכן, יש ויש.
אוסאמה סעדי: אז תנו.
אוסאמה סעדי: הראש השני זה עוד ועוד עונשים ועוד מאסרים.
אוסאמה סעדי: לא נשאר סוג של קנס בעולם שאין פה, מקנס מתמשך לכפל קנס, לאגרה, להיטלים, להשבחה.
אוסאמה סעדי: אדם שבונה בית של מאה מטר על מנת לגור בו, כמה קנסות אתם רוצים לתת לו?
אוסאמה סעדי: בסוף הוא יבנה כי הוא חייב לבנות.
אוסאמה סעדי: איפה הוא יגור?
אוסאמה סעדי: אתם לא נותנים.
בצלאל סמוטריץ': אוסאמה, אתה יודע שזה כל כך רחוק מהמציאות.
בצלאל סמוטריץ': אף אחד לא בונה מאה מטר - - -
אוסאמה סעדי: אתה קודם כל תדבר על הבית שלך שהוא בלי היתר.
אוסאמה סעדי: אתם מהתנועה שלכם רצים כל שני וחמישי ומצלמים את הבית של חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.
אוסאמה סעדי: לפחות זה על הקרקע שלו ויש תוכנית מתאר שם.
אוסאמה סעדי: איפה אתה?
אוסאמה סעדי: הקרקע לא שלך, ולכן צריך חוק הסדרה.
דוד אמסלם: בצלאל, אל תפריע לו.
בצלאל סמוטריץ': אם נחזור לנוסח הכחול אני אפסיק.
אוסאמה סעדי: לכן, אדוני היושב-ראש, אנחנו הגשנו אלפי הסתייגויות.
אוסאמה סעדי: אנחנו עומדים על הסתייגויות אבל באמת, ואמרתי גם ביום שלישי שעבר, כל הכבוד לך שבאמת קלטת חלק מההסתייגויות שלנו והכנסת אותן לתוך הצעת החוק המעודכנת, במיוחד בכל הקשור לעניין התחולה שבאמת מדובר על בנייה חדשה, לא על בנייה ישנה.
אוסאמה סעדי: זו היתה חקיקה רטרואקטיבית שאני לא יודע אם היא היתה עוברת בבית-משפט.
אוסאמה סעדי: גם על עניין השימוש - אנחנו היינו מצפים שגם השימוש, ארז, יהיה מהיום והלאה.
אוסאמה סעדי: אתם קבעתם חמש שנים.
אוסאמה סעדי: ירדתם לשנתיים מיום ה- - - אבל אני רוצה גם לעניין מדיניות האכיפה - המכתב ששלחו לנו.
אוסאמה סעדי: אני רוצה גם להדגיש שזה חלק מהדיון פה של הוועדה.
דוד אמסלם: אני אדגיש את זה בסוף.
אוסאמה סעדי: וגם תיקון שהכנסנו אותו בהסכמה שבנייה ושימוש מחוץ למקרקעין אשר כלולה בתוכנית כוללנית שאושרה או שהופקדה או שנקלטה - - -
<קריאה: במוסד?
אוסאמה סעדי: מה שסיכמנו, ארז.
אוסאמה סעדי: על-ידי גורם מוסמך.
<ארז קמיניץ: זאת אומרת, שמינהל התכנון עומד מאחורי התכנון.
<ארז קמיניץ: לא, לא כל מוסד תכנון.
דוד אמסלם: אמרנו מוסד תכנון - מחוזי זה היה?
דוד אמסלם: מה זה היה?
<ארז קמיניץ: ועדה מחוזית על תוכנית כוללנית.
דוד אמסלם: תוכנית כוללנית, מה שדיברנו.
אוסאמה סעדי: בסדר?
אוסאמה סעדי: דבר אחרון - אני יודע, ונפגשנו בימים האחרונים עם הרבה ראשי מועצות וראשי עיריות שהם כבר היו כמה פעמים אצל כבוד נשיא המדינה.
אוסאמה סעדי: הבנו שהם הגישו גם מסמך מדיניות.
<ארז קמיניץ: לא ראיתי אותו, רק שמעתי עליו.
אוסאמה סעדי: על מנת שלא נסגור או נחסום את עצמנו, אני אומר שכל סיכום שיגיעו אליו ראשי היישובים עם נשיא המדינה, עם הגורמים המוסמכים, כמובן זה חלק מה - - -
דוד אמסלם: אני מכבד את נשיא המדינה, אבל לדעתי הם טעו במונית.
דוד אמסלם: היו צריכים ללכת לארז.
דוד אמסלם: מה נשיא המדינה?
אוסאמה סעדי: לא יודע.
אוסאמה סעדי: אני יודע שזה עם נשיא המדינה, זה עם שר האוצר.
דוד אמסלם: נשיא המדינה – כבודו במקומו מונח.
דוד אמסלם: לא חושב שאנחנו צריכים להכניס אותו.
אוסאמה סעדי: ברגע שיגיעו להסכמות - נשיא המדינה או זה - לא יעשו הסכמות בלי היועץ המשפטי לממשלה.
אוסאמה סעדי: אם תהיינה עוד הסכמות מעבר למה שיש פה במסמך של מדיניות האכיפה, אנחנו מבקשים שזה חלק מהפרוטוקול של - - -
דוד אמסלם: מדיניות האכיפה היא כבר ברורה לנו והיא נמצאת כאן.
דוד אמסלם: לגבי הסיפור של נשיא המדינה - כבודו במקומו מונח, אמרתי לך.
דוד אמסלם: אבל אני מניח - - -
אוסאמה סעדי: אני אומר, אם תהיינה הסכמות.
<ארז קמיניץ: - - - אם יהיו הסכמות עם היועץ המשפטי לממשלה.
דוד אמסלם: בוודאי, נו.
אוסאמה סעדי: אני לא רוצה לחסום כי אמרו לנו שכבר שלחו מכתב והם מחכים לתשובה, אז שימשיכו במאמצים שלהם.
<פהמי חלבי: עם כל הכבוד, מה שחשוב זה התוכן ולא חשוב נשיא המדינה.
<פהמי חלבי: קצת סבלנות לא תזיק.
דוד אמסלם: פהמי, אתה זוכר.
דוד אמסלם: אני עם המון סבלנות.
דוד אמסלם: אבל אתה יודע, איפה שלא צריך סבלנות לא צריך סבלנות.
<קריאה: לא אנחנו עושים לך בעיות, החבר'ה שעושים לך שם.
דוד אמסלם: הישיבה הזו היא בדיוק כרגע רק בסיפור של החבר'ה.
אוסאמה סעדי: לעניין סדרי הדיון - כיוון שבצלאל עכשיו הכול מחדש והגיש הסתייגויות אז אנחנו פותחים הכול מחדש.
אוסאמה סעדי: אנחנו נגיד לכם.
בצלאל סמוטריץ': אתם יכולים לפתוח הכול מחדש.
בצלאל סמוטריץ': גם אם הוא יגיד לכם עכשיו שהוא חוזר לכחול, הוא לא יקיים את זה.
בצלאל סמוטריץ': מחר הוא ירד עוד פעם על הברכיים ובשביל שתסכימו עוד פעם הוא ייתן לכם כל מה שאתם רוצים.
בצלאל סמוטריץ': אתה יכול לשחק כמה שאתה רוצה.
בצלאל סמוטריץ': אוסאמה, אתם מבינים את היהודים מצוין.
דוד אמסלם: בצלאל, אתה כבר מעליב אותי פעם שלישית ואני שותק.
אוסאמה סעדי: אנחנו נגיד ליועץ המשפטי על איזה הסתייגויות אנחנו רוצים להצביע, בסדר?
אוסאמה סעדי: אבל את כל ההסתייגויות מעבירים למליאה.
<תומר רוזנר: אנחנו - - -
דוד אמסלם: בסופו של דבר, הוא צריך לעבוד עליהם.
דוד אמסלם: אתם הגשתם כמאתיים ומשהו הסתייגויות.
דוד אמסלם: רובן המוחלט זה הסתייגויות סרק ואתה יודע את זה.
בצלאל סמוטריץ': אני יכול להצטרף להסתייגויות שלהם?
אוסאמה סעדי: כן, אתה יכול.
דוד אמסלם: תתמקדו עכשיו במהותיות שלכם.
<תומר רוזנר: הסתייגויות שלא תוצבענה בוועדה לא יבואו למליאה.
דוד אמסלם: תאמין לי שגם ככה יש לכם מספיק.
דוד אמסלם: אני אומר לך שאין הרבה הסתייגויות מהותיות שלכם גם.
בצלאל סמוטריץ': תומר, מה זה עושה אם אני מצטרף להסתייגויות שלהם?
בצלאל סמוטריץ': אני מצטרף לכל ההסתייגויות שלהם ואני לא מוותר עליהן.
דוד אמסלם: בסדר, תצטרף.
אוסאמה סעדי: יש לך זכות דיבור שבוע.
<תומר רוזנר: אם הם מוותרים אתה לא יכול להצטרף להסתייגות.
בצלאל סמוטריץ': אה, אם הם מוותרים אי-אפשר?
בצלאל סמוטריץ': אם אני הצטרפתי זה לא הופך להיות גם שלי?
<תומר רוזנר: - - - אתה מצטרף.
דוד אמסלם: ברגע שהוא מוריד - - -, שיירשום אותן.
בצלאל סמוטריץ': אפשר להגיש את כל ההסתייגויות האלה?
טלב אבו עראר: אני רוצה לשאול באמת לאן אתם חותרים ולא רק בחוק הזה, אלא בכלל?
טלב אבו עראר: אתם אולי חושבים שבאחד הימים אנחנו נעזוב את הארץ ונעבור לארץ אחרת?
טלב אבו עראר: זה לא יתכן.
דוד אמסלם: אתה תעזוב אותנו?
דוד אמסלם: אני אתן לך לעזוב אותנו?
טלב אבו עראר: אנחנו לא נוותר על המולדת שלנו.
דוד אמסלם: אתה אזרח ישראלי, נכון?
טלב אבו עראר: אני אזרח ערבי-פלסטיני שמתגורר וחי - - -
דוד אמסלם: אתה אזרח ישראלי חבר כנסת.
טלב אבו עראר: תקשיב לי שניה, תן לי להגיד לך למה אני מתכוון.
טלב אבו עראר: הרי למה כל החוקים?
טלב אבו עראר: כל החוקים מתכוונים או מבקשים כאילו רק להרוס.
טלב אבו עראר: האם היתה תוכנית לממשלה הזו שהיא הכי הגרועה שיש בין כל הממשלות, להביא הצעת חוק שתתאים לאוכלוסייה הערבית לפתח ישובים או שכונות או להרחיב תחומי שיפוט של היישובים שכמעט נהפכו למחנות פליטים?
טלב אבו עראר: אין תוכנית כזאת - רק להרוס.
טלב אבו עראר: מכובדי היושב-ראש, אתמול התקשרו אליי אנשים שמתגוררים ביישוב והם מנהלים משא-ומתן עם המדינה לעבור ליישוב מוכר.
טלב אבו עראר: אין למדינה סבלנות לתת להם כמה ימים.
טלב אבו עראר: לא, בואו נעביר אתכם למקום זמני ואחר כך למקום הקבוע.
טלב אבו עראר: זה מזכיר לי בדיוק את הישיבה שלך היום.
טלב אבו עראר: מה דחוף בכך שאתה מזמן אותה להיום?
טלב אבו עראר: אם לשכת היועץ המשפטי מתנהגת ככה גם ונותנת לכם ולממשלה, אז על מי לבנות את התקווה, באמת?
טלב אבו עראר: אם היועץ המשפטי הוא שבאמת - - -
טלב אבו עראר: אבל סוכם.
טלב אבו עראר: בכך אני חושב שזה רמאות.
טלב אבו עראר: אם סוכם שנביא את זה אחרי הפגרה - - -
דוד אמסלם: מי סיכם?
טלב אבו עראר: זה לא סוכם?
טלב אבו עראר: איתי - אתה.
דוד אמסלם: אני סיכמתי איתך?
טלב אבו עראר: נכון מאוד, ועם אוסאמה ועם עבדאללה ועם כולנו שהחוק הזה הולך אחרי הפגרה - כך הבנתי.
אוסאמה סעדי: יש בחירות.
טלב אבו עראר: יש בחירות, ההר הוליד עכבר.
דוד אמסלם: תעדכנו אותו.
טלב אבו עראר: לכן, אדוני היושב-ראש, מה שלא בא בכוח, בא ביותר כוח.
טלב אבו עראר: ביבי נתניהו אמר את זה.
טלב אבו עראר: עם מי מתחרה ביבי נתניהו?
דוד אמסלם: מתי הוא אמר את זה?
דוד אמסלם: לי אמרו את זה כשהייתי בסדיר בצבא.
טלב אבו עראר: הוא אמר את זה גם.
טלב אבו עראר: ביבי מתחרה עם בצלאל סמוטריץ.
טלב אבו עראר: יש אלפי בתים של יהודים שלא הורסים.
טלב אבו עראר: אני בטוח שהחוק הזה לא יחול עליהם במיליון אחוז.
טלב אבו עראר: הוא יחול רק על האוכלוסייה שנקראת האוכלוסייה הערבית.
דוד אמסלם: טלב, אני רוצה שאענה לך ברצינות.
דוד אמסלם: אם אתה מדבר לחבר'ה, אני שותק.
דוד אמסלם: אם אתה רוצה תשובה רצינית, אין בעיה.
טלב אבו עראר: תן לי תשובה רצינית.
<קריאה: אמסלם, אל תזלזל בנו.
דוד אמסלם: פהמי, שמעת שאני מזלזל בכם?
<קריאה: אבל שתהיה רצינית.
<קריאה: מדובר ב-200,000 צווי הריסה בכל הארץ, 200,000.
<קריאה: מהם 4,000 אצל הערבים.
טלב אבו עראר: לכן, אני לא חושב שזה בכלל חוק דמוקרטי.
טלב אבו עראר: זה אנטי דמוקרטי, זה אנטי חוקתי.
טלב אבו עראר: זה חוק פוגעני, רק מופנה ומכוון לאוכלוסייה מסוימת.
טלב אבו עראר: זה חוק שנקרא חוק לטיהור אתני.
טלב אבו עראר: זה ממש כך, בדיוק.
טלב אבו עראר: לכן, אנחנו נמשיך איך שאנחנו רגילים לעשות.
טלב אבו עראר: כמה שתחמירו בענישה, אנחנו לפי הצורך נקים ונבנה בתים רגיל.
טלב אבו עראר: לא יעצור אותנו שום דבר, אלא להרחיב, להתחיל לחשוב בכיוון אחר.
טלב אבו עראר: במקום להחמיר בענישה, לחשוב איך באמת להרחיב את היישובים הקיימים.
טלב אבו עראר: אין, אין לנו אופק.
טלב אבו עראר: אני גר בישוב ערערה בנגב, ואין מגרש אחד ריק.
טלב אבו עראר: מה תגידו?
טלב אבו עראר: קמיניץ, תענה לי, בבקשה, האם זה כלול בחוק הזה?
בצלאל סמוטריץ': איפה?
טלב אבו עראר: בערערה בנגב.
טלב אבו עראר: מה, אתה שר?
טלב אבו עראר: אתה שואל אותי איפה?
טלב אבו עראר: אתה יושב בבית לא חוקי.
טלב אבו עראר: למה לא הורסים לו את הבית?
טלב אבו עראר: אני שואל כבוד היושב-ראש, למה לא הורסים לו את הבית?
בצלאל סמוטריץ': אתה יודע שאצלך הרי כל אחד שמגיע לגיל 18 מקבל - - - מדינת ישראל, עם פיתוח, עם תשתיות, מה שבחור באופקים לא יכול לחלום על קומה רביעית בשיכון מתקלף מבחוץ.
דוד אמסלם: בצלאל, אני לא רוצה להוציא אותך.
דוד אמסלם: אתה לא בזכות דיבור.
בצלאל סמוטריץ': אתה נותן להם ככה דמגוגיה?
דוד אמסלם: עכשיו טלב.
דוד אמסלם: תכבד אותו, תן לו להגיד מה שהוא רוצה.
טלב אבו עראר: אם בדווי או ערבי היה גר במקומו של סמוטריץ בבית לא חוקי, היו הורסים לו את הבית ונותנים לו להרגיש ממש כמו מלך?
טלב אבו עראר: באמת, אני שואל.
טלב אבו עראר: אתה מדבר בשמו של היועץ המשפטי לממשלה.
טלב אבו עראר: יושב פה חבר כנסת שגר בבית לא חוקי.
טלב אבו עראר: האם מותר לו בגלל שהוא יהודי?
טלב אבו עראר: האם אתה יכול לענות מה היה קורה אם היה במקומו ערבי?
דוד אמסלם: אין זכות דיבור.
דוד אמסלם: אין תשובה.
טלב אבו עראר: אין לו תשובה.
<ארז קמיניץ: התשובה ברורה, אבל - - -
דוד אמסלם: אני חושב שהביטוי הוא חריף.
דוד אמסלם: אתה לא צריך להתבטא כך.
טלב אבו עראר: אז הוא לא דובר אמת.
טלב אבו עראר: בסדר, נגיד כך?
דוד אמסלם: ראשית, זה יותר טוב.
טלב אבו עראר: הכי גזען בעולם - נתניהו.
דוד אמסלם: אבל בשביל מה?
טלב אבו עראר: לא, באמת - אין איפה ואיפה, וכנגד הערבים כן הורסים ממש בכל העוצמה.
טלב אבו עראר: אצל היהודים אפילו צו אחד לא אוכפים - בושה וחרפה.
בצלאל סמוטריץ': זעקת הקוזק הנגזל, כך קוראים לזה.
טלב אבו עראר: אתה מחפש - - -
דוד אמסלם: טלב, אני אענה לך עכשיו ברצינות ואני לא רוצה להיכנס לוויכוח.
דוד אמסלם: אמרתי את זה בתחילת הדיון לפני חודש וחצי.
דוד אמסלם: אני בא מהתחום המוניציפאלי.
דוד אמסלם: אני אומר לך שרוב ההריסות שעשינו בירושלים היו נגד יהודים, ורוב ההריסות היום במדינת ישראל מתבצעות נגד יהודים.
דוד אמסלם: יש פה שני עולמות, ואני לא נכנס כרגע למה זה קורה.
דוד אמסלם: כשיהודי בונה מרפסת קטנה, הבאגר הורס לו את זה למחרת.
<קריאה: אבל יש לו תוכנית מפורטת ולנו אין.
דוד אמסלם: לא ביקשת ממך.
דוד אמסלם: אם תדבר עוד פעם, אתה תצא לבד.
דוד אמסלם: לכן, אני לא רוצה להיכנס לזה.
דוד אמסלם: אתה לוקח את זה וזה נוח לך תמיד ואתה עושה את זה תמיד.
דוד אמסלם: אני מכבד אותך בגלל שאני באמת מכבד אותך.
דוד אמסלם: זה לא יהודים ולא נגד ערבים.
דוד אמסלם: מי שסובל מהסיפור הזה זה בעיקר יהודים.
דוד אמסלם: בגדול, בגלל שרוב עבירות הבנייה מתבצעות שם.
דוד אמסלם: במגזר הערבי מתבצעות הריסה במדגם, ואתה מכיר אותם.
דוד אמסלם: אני יכול להראות לך כמה מתבצעות פה על בסיס יומי.
דוד אמסלם: אבל אף אחד לא מדבר על זה.
דוד אמסלם: בן-אדם עבר על החוק, מטפלים בו.
דוד אמסלם: אגב, אני מסכים.
דוד אמסלם: שכן של אימא שלי בנה, אני מסכים שיהרסו לו - בוודאי.
דוד אמסלם: אני לא בא ואומר: מה פתאום?
דוד אמסלם: מה אתם הורסים לו?
דוד אמסלם: מה, השתגעתם?
דוד אמסלם: אתם נגד יהודים.
דוד אמסלם: אדוני, זה מדינת חוק, וחוק זה חוק.
דוד אמסלם: אבל אצלכם יש שתי מערכות חוקים: חוקים ליהודים, צריך להרוס להם הכול, וחוקים לערבים שמה פתאום?
טלב אבו עראר: אז שהחוק יחול, קודם כל, על סמוטריץ.
טלב אבו עראר: להרוס לו את הבית היום.
דוד אמסלם: בסדר, לא משנה.
בצלאל סמוטריץ': טלב, תצביעו איתי על ההסתייגות להפיל את זה היום - יאללה, נו.
דוד אמסלם: טלב, לכן שאלתי.
דוד אמסלם: אם אתה מדבר לחבר'ה - אחלה, אני שותק.
דוד אמסלם: החבר'ה צריכים לשמוע מה שאתה אומר.
דוד אמסלם: אבל אם אתה רוצה להגיד מה האמת אז אענה לך.
דוד אמסלם: בגדול, זו המציאות של החיים שלנו היום.
דוד אמסלם: אני מסכים, ובגלל זה נולדה מדיניות האכיפה וכו', שלמדינת ישראל כמדינה יש גם כן אשמה בעניין של ההתפתחות הזו - בוודאי.
דוד אמסלם: בגלל זה אנחנו נמצאים כאן ובגלל זה ישבנו ושינינו ובגלל זה מדיניות האכיפה - בוודאי.
דוד אמסלם: אבל אתה כחבר כנסת שאני מכבד אותו מאוד מאוד, ורואים אותו בטלוויזיה עכשיו ילדים בני 6, 7, 8, הם לא מבינים כל כך את המורכבות והם לוקחים את זה למקום לא טוב.
דוד אמסלם: הם אומרים: יש עכשיו חבר כנסת שאומר שצריך לעבור על החוק.
טלב אבו עראר: אבל אין לי פתרון אחר.
טלב אבו עראר: אין פתרון אחר.
ככה. אומרים: בבקשה.
ג'מעה אזברגה: אדוני היושב-ראש, קודם כל, אני לא חבר בוועדה.
דוד אמסלם: מותר לך לדבר הכול, זה בסדר.
ג'מעה אזברגה: אני לא חבר, מותר לי רק לדבר ולהסתייג.
ג'מעה אזברגה: העבודה שעשו ד"ר עבדאללה ואוסאמה היא עבודה יפה, ואני מברך אותם על זה.
ג'מעה אזברגה: אבל אני באמת רוצה לשאול את השאלות.
ג'מעה אזברגה: זו אולי פעם ראשונה שאני מדבר בוועדה כחבר כנסת.
ג'מעה אזברגה: כאיש ציבור וקהילה פעיל דיברתי הרבה.
ג'מעה אזברגה: אני רוצה לשאול על האחריות לגבי כל מה שנקרא היום במגזר הערבי בין 55,000 ל-70,000 בתים שאמורים להיהרס.
ג'מעה אזברגה: האם אתם באמת חושבים ללכת ולעשות את זה ולהשאיר חצי מיליון בני אדם מתחת לכיפת השמיים?
דוד אמסלם: ג'מעה, מה אתה חושב?
דוד אמסלם: אתה איש ציבור, אתה חבר כנסת.
דוד אמסלם: אתה חושב שזה מה שיקרה?
ג'מעה אזברגה: אני חושב שצריך להיות מטורף בשביל זה.
ג'מעה אזברגה: אני חושב שלא משנה איזה לאום או דת, להשאיר חצי מיליון בני אדם מתחת לכיפת השמיים,\
ג'מעה אזברגה: זה צריך להיות - - -
דוד אמסלם: זו לא הכוונה שלנו, זו לא הכוונה שלנו - ברור.
ג'מעה אזברגה: אוקי.
ג'מעה אזברגה: אני לא רואה בדבר מתמטיקה.
ג'מעה אזברגה: זה לא אחד ועוד אחד שווה שניים.
ג'מעה אזברגה: אני חושב שלממשלות ישראל העוקבות היה אשם גדול בעניין הזה שאין הרחבות של תוכניות מתאר, עניין של הפשרות קרקעות לטובת העניין.
ג'מעה אזברגה: יש בזה הרבה אשם.
ג'מעה אזברגה: אבל בוא נודה באמת.
ג'מעה אזברגה: בנצרת אולי 60 שנה לא הרחיבו את תוכנית המתאר.
ג'מעה אזברגה: 68 שנים לא הוקמו יישובים במגזר הערבי, חוץ משבעה הריכוזים בנגב שהם ללא תשתיות.
ג'מעה אזברגה: אבל זה דיון נפרד.
ג'מעה אזברגה: אבל אחרי 40 שנה לבוא ולהאשים ולהעניש את הקורבן?
ג'מעה אזברגה: היו חייבים לבנות.
ג'מעה אזברגה: הבן שלי הולך להתחתן, אני לא יכול לעשות לו, חוץ מאשר לבנות בלתי חוקי.
ג'מעה אזברגה: אני מבקש 20 שנה רישיון ולא נותנים לו.
ג'מעה אזברגה: בשביל לתת יש שני צדדים.
ג'מעה אזברגה: אני חושב שהדבר הזה הוא לא מתמטיקה.
ג'מעה אזברגה: צריך לחשוב בהיגיון.
ג'מעה אזברגה: בוא נתחיל לדבר על הלבנת הבתים הקיימים, ומהיום והלאה תרחיבו את תוכנית המתאר, תלבינו את הבית שקיים.
ג'מעה אזברגה: אחרי שעושים את התנאים האלה תהרוס.
ג'מעה אזברגה: אבל זה כשיש לו אופציה, לא כשאין אופציה.
ג'מעה אזברגה: אחרי 40 שנה של סירוב מצד הממשלה לתת לאנשים רישיונות, בא עונש על הקורבן ולא על זה שעשה את העוול.
ג'מעה אזברגה: אז העניין הוא לא מתמטיקה.
ג'מעה אזברגה: יש הרבה מה לעשות, ואפשר לעשות - תאמין לי.
ג'מעה אזברגה: אבל זה אם יש כוונות טובות.
ג'מעה אזברגה: אמרתי שתמיד אפשר אם יש כוונות טובות.
ג'מעה אזברגה: אבל ברגע שאין כוונות טובות - ועם כל הכבוד לבצלאל סמוטריץ שהוא חושב שכולם משתלטים על קרקעות המדינה, וזה לא נכון.
ג'מעה אזברגה: הוא פשוט מסלף את ההיסטוריה.
ג'מעה אזברגה: אני אמרתי לו את זה בתוכנית עם יהורם גאון, ואני אומר לו את זה גם פה.
ג'מעה אזברגה: העניין - אנחנו לא צריכים להיגרר לראש של אנשים כמו בצלאל סמוטריץ.
ג'מעה אזברגה: עם כל הכבוד, יש לנו פה מיליון וחצי תושבים, וגם תושבים ילידים.
ג'מעה אזברגה: אני חושב שאפשר.
ג'מעה אזברגה: אחד היסודות של הדמוקרטיה זה לא הרוב.
ג'מעה אזברגה: אנחנו יכולים להצביע עכשיו לשחוט אותי ולשים אותו על האש ולאכול אותי סטייקים.
ג'מעה אזברגה: אחד היסודות של הדמוקרטיה זה שמירה על זכויות המיעוט דווקא, לא על זכויות הרוב.
ג'מעה אזברגה: בזכות הרוב אתה לא יכול לשחוט אותי, סליחה.
דוד אמסלם: ג'מעה, תודה רבה.
דוד אמסלם: לא עצרתי אותך כי אני מכבד אותך באמת גם כחבר כנסת.
דוד אמסלם: אבל ככה פתחנו את הדיונים.
דוד אמסלם: אני מסכים עם רוב הדברים שאמרת.
דוד אמסלם: ככה גם התפיסה של הממשלה וגם בכל נושא החקיקה.
דוד אמסלם: הראייה החקיקתית וגם באופן מעשי זה להחיל את הבנייה, לא זה.
ג'מעה אזברגה: להרוס זה הכי קל, הכי פשוט.
דוד אמסלם: ג'מעה, עשינו פה הרבה ישיבות, כולל מינהל תכנון, עברנו את היישובים.
דוד אמסלם: אני לא אלאה אותך.
דוד אמסלם: בגדול, זה הכוונה.
דוד אמסלם: בדיוק כפי שהצגת את הדברים, זה גם הראייה של הממשלה בעניין.
דוד אמסלם: בבקשה, איתן ברושי.
איתן ברושי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, וארז, אני גם פונה אליך, בכותרות יש פה חלוקה בין המגזר הלא יהודי שעיקר הבעיה שלו היא המגורים, והמגזר ההתיישבותי והכפרי שעיקר הבעיות שלו הוא דווקא בשימושים שאינם מגורים.
איתן ברושי: כידוע לך, יש ועדות שעוסקות בזה גם במינהל, ברשות מקרקעי ישראל.
איתן ברושי: גם היושב-ראש הלך לקראת הערבים בנושא המגורים ואני רוצה שתהיה הליכה מקבילה למה שלא מגורים.
איתן ברושי: אני רוצה פה שוויון זכויות במירכאות.
איתן ברושי: צריך להבין שעיקר הקושי של ההתיישבות, ואני מנסה לייצג אותם בקצרה, זה בעיקר בנושאים שהם לא מגורים.
איתן ברושי: יש בהחלט מקום לתת שנתיים גם.
איתן ברושי: יודע ארז קמיניץ שיש ועדות מיוחדות ברשות מקרקעי ישראל שעסקו ועוסקות בהסדרת השימושים הלא חקלאיים.
איתן ברושי: אני חושב שחסר פה הבנה וגמישות והשוואה.
איתן ברושי: אני פונה אליך, ארז, גם כי אתה מכיר את הדברים מזוויות אחרות.
איתן ברושי: יש פה רגישות.
איתן ברושי: יש פה קרקע שהוכרזה כקרקע חקלאית כשהיום חלק גדול כבר לא חקלאות ויש דברים שהם לא להריסה מחר בהתיישבות.
איתן ברושי: ארז, אני מבקש למנוע פה מצב שיש זכות וטו למינהל.
איתן ברושי: צריך להשאיר את הזכות לתכנון.
איתן ברושי: יש לנו בעיה עם הסעיף הזה, בסעיף 145.
איתן ברושי: אני לא רוצה להעיר הסתייגויות, אני מסתפק בהערה הכללית שאנחנו רוצים כמו עם הערבים שיתנו לנו שנתיים להסתגלות.
דוד אמסלם: איתן, זה לא "כמו".
דוד אמסלם: אין ערבים-יהודים.
איתן ברושי: אתה נענית לבקשה של הערבים.
דוד אמסלם: אז גם אתה, זה החוק.
איתן ברושי: רק למגורים תיקנתם.
דוד אמסלם: אנחנו תיקנו את זה למגורים בגלל שלא רצינו לתקן - - -
<ארז קמיניץ: מגורים זה מגורים של אדם.
דוד אמסלם: לא רצינו לעשות את זה למסחרי.
דוד אמסלם: רצית לעשות את זה למסחרי?
איתן ברושי: אז אני אומר, אותו דבר בהתיישבות.
דוד אמסלם: בהתיישבות יש מישהו שלקח עכשיו את הלול שלו ופתח אולם חתונות.
איתן ברושי: מדבר אחורה.
דוד אמסלם: אני שואל אותך, על זה אנחנו מדברים.
דוד אמסלם: מישהו לקח את הקרקע החקלאית שלו ובנה אולם.
דוד אמסלם: האם אנחנו ניתן לו?
דוד אמסלם: אנחנו לא מדברים עכשיו על חקלאי שהיה לו בית - - - לפני שלושים שנה והוא ממשיך להפעיל אותו.
דוד אמסלם: אנחנו מדברים על נושאים מסחריים, גם בהתיישבות, שאנשים לוקחים את מה שנתנו להם למסחר שבכלל לא קשור.
איתן ברושי: אבל נתת שנתיים הסתגלות?
דוד אמסלם: לא - למגורים.
דוד אמסלם: לפי תפיסתנו, יש הבדל בין אדם שבנה לא חוקי בית לגור בו ושהוא לא מרוויח לבין אדם שבנה אולם חתונות והוא משכיר אותו.
איתן ברושי: אדם שבנה לול כשזרקו אותו בלילה באיזה מקום ועכשיו הוא הופך את זה לצימר, אז מה?
איתן ברושי: רוצים לחסל אותו?
<ארז קמיניץ: אם אפשר בפל"ח אז הוא הולך ומסדיר.
איתן ברושי: אתה יודע שזה לא עובד.
איתן ברושי: יש מקום שאתה יכול להזיל דמעות.
איתן ברושי: קודם כל, זה לא מצחיק.
דוד אמסלם: מה זה "לא מצחיק"?
דוד אמסלם: אתה הורג אותו מצחוק.
איתן ברושי: אני לא צוחק.
דוד אמסלם: ברושי, כחבר כנסת אתה מקבל את זה שאדם שקיבל לעשות לול, למשל, הולך ומשכיר את זה עכשיו למחסן?
איתן ברושי: אבל אנחנו בתוך תהליך הסדרה.
דוד אמסלם: הרי בסופו של דבר זה ליד העיר, ובעיר יש אדם שבנה את המחסנים ושילם כסף ואף אחד לא משכיר ממנו את המחסנים כי אומרים לו שיש שם לול.
איתן ברושי: דודי, כשתבוא איתי לתענכים ולגליל ולמטה יהודה, תדבר אחרת.
דוד אמסלם: אני כל היום מסתובב במטה יהודה.
איתן ברושי: תן לארז לענות.
איתן ברושי: יש הסדרה במקביל.
איתן ברושי: בניגוד למקום שלא היה כלום, יש תהליך של הסדרה.
<ארז קמיניץ: אבל ההסדרה הקניינית כפופה, וזה נאמר בכל החלטות מועצת מקרקעי ישראל, ואתה מכיר את זה, להסדרה תכנונית.
<ארז קמיניץ: אז אם אפשר ואם מוסד התכנון מאפשר את זה - - -
איתן ברושי: לא יהיה זמן.
<ארז קמיניץ: מה זה "לא יהיה זמן"?
<ארז קמיניץ: תמיד יש זמן.
איתן ברושי: למה לא לתת יותר ארכה?
איתן ברושי: אנחנו בתוך תהליך, כולל עם מליאה של החלטות מינהל.
איתן ברושי: הקימו ועדת - - -
<ארז קמיניץ: זה לא שאלה של תהליך.
איתן ברושי: למה אתם קופצים?
איתן ברושי: למה הלחץ הזה?
בצלאל סמוטריץ': ארז, יש פה שגיאה בדיון.
בצלאל סמוטריץ': ההיפך - מבחינה מסוימת עדיף לך ללכת החדש ולא להישאר בחוק הקיים.
דוד אמסלם: בחלק מהמקרים זה המצב, בדיוק.
איתן ברושי: אני לא אמרתי שאני לא הולך, אמרתי שחסרה גמישות.
<ארז קמיניץ: חבר הכנסת ברושי, אנחנו יותר טולרנטים למגורים כמשרד היועץ המשפטי הממשלה.
<ארז קמיניץ: היתה פה בקשה של הכנסת.
<ארז קמיניץ: אנחנו בהחלט יותר טולרנטיים למגורים מאשר למי שמייצר רווח מעסק.
<ארז קמיניץ: כל הליכי ההסדרה, הסדרה של שימושי פל"ח או הסדרה כזו או אחרת שנעשית לפי החלטות מועצת מקרקעי ישראל, היא כפופה לתכנון.
<ארז קמיניץ: גם היום יש עבירת שימוש, גם היום אפשר להעמיד על אותו דבר בדיוק לדין.
<ארז קמיניץ: אם הסדרת הפל"ח מסתדרת, אז הכול מסתדר.
<ארז קמיניץ: ואם לא - אז לא.
איתן ברושי: אבל תיתן טיפה יותר זמן.
<ארז קמיניץ: זה לא קשור לזמן.
<ארז קמיניץ: גם היום אתה צריך את הזמן הזה, בלי קשר לחוק החדש.
דוד אמסלם: ברושי, תתקדם.