GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<מודר יונס: החוק הקיים יעניש אותו על שימוש, למה להגביר יותר ויותר את הענישה?
<מודר יונס: מה הצפי?
<מודר יונס: הרי לבן-אדם הזה אין יכולת לגור במקום אחר.
<מודר יונס: מדיניות הממשלה, ואני אגיד את זה בצורה הכי ברורה, אנחנו מרגישים שבלשכות התכנון יש שינוי מאוד רציני כלפי החברה הערבית שרוצה לתכנן.
<מודר יונס: אבל אני אומר לא מתוך - - - זה מתוך המדיניות של הממשלה.
<מודר יונס: למה?
עבדאללה אבו מערוף: זה לפי חוק, תומר, זה הדיון העקרוני שלנו.
<מודר יונס: כי מה שקרה, שני דברים, אתה תמצא את האנשים מנצרת-עלית גרים בכרמיאל, זה לא טוב קודם כול; מצד שני, זה העלה לך את מחיר הדירות, וכל הטובים אצלנו מתוך הכפרים הלכו למקומות אחרים.
<מודר יונס: אני אומר לך, בעניין הזה אולי אני והמדינה באותו מקום, לא אכפת לי, זה בסדר, אבל תעשו את התכנון קודם, תנו הזדמנות אצלנו קודם.
<מודר יונס: אל תפילו עלינו איזשהו חוק דרקוני כזה ואתם - - -
אכרם חסון: עורך-דין מודר, אנחנו חייבים להמשיך.
אכרם חסון: אני מבטיח לך, כל מה שסיכמנו עם ראש הממשלה ועם שר האוצר ועם דודי כאן בוועדה זה מה שיהיה במסגרת החוק.
אכרם חסון: אם לא יהיה, אנחנו נלך נגד החוק.
אכרם חסון: אנחנו צריכים לתת מה שנקרא הזדמנות שווה אחרי 68 שנים לאזרחים הפשוטים שדרכו עליהם במשך שנים רבות.
אכרם חסון: ולא חשוב מי דרך עליהם, יכול להיות שגם ראש המועצה לא תכנן.
אכרם חסון: זה לא מעניין אותי.
אכרם חסון: מעניין אותי שהאזרח הפשוט היה עבריין בעל כורחו, אלא אם אלה שהזכיר ארז, ואני אתו, מי שבנה בתוואי כביש או מי שבנה בשצ"פ שצריך לבנות שם בית-ספר או גן-ילדים, אנחנו נגדו.
אכרם חסון: והיום ישנם ראשי רשויות במגזר הערבי שעומדים על המשמר, עובדים קשה מאוד, הם בחזית מול האזרח ולא רשויות החוק, ולכן צריך לכבד אותם ולתת להם מינימום שנתיים.
אכרם חסון: זה גם נאמר אצל נשיא המדינה לפני שבועיים, ושם היה שר הפנים והיה שר האוצר והיו נציגי הרשויות המקומיות, ואנחנו הולכים בכיוון הזה.
<מודר יונס: - - -
אכרם חסון: בוא נעצור כאן, בבקשה, וניתן לחבר הכנסת אבו מערוף להמשיך בהסתייגויות שלו.
<מודר יונס: דבר אחרון.
<מודר יונס: קו כחול, ד"ר אכרם, תלוי אם הקו הכחול אופק תכנוני, זו הצרה הצרורה.
<מודר יונס: איך תקבע אותו?
<מודר יונס: אתה מדבר על שנתיים?
<מודר יונס: קיבלתי משימה ממר דוד אמסלם, קיבלתי משימה מהנשיא, ישבתי עם מיטב המוחות שיש לנו בחברה הערבית לשרטט את הקו הכחול, בוא נראה אם מישהו יכול לעשות את זה.
<מודר יונס: איזה אופק תכנוני?
<מודר יונס: אין להם כל רישומים במחלקות התכנון, הם לא יודעים בכל כפר וכפר מה יש שם.
<מודר יונס: עד שאני אעשה את זה רק למיפוי אולי זה ייקח לי שישה חודשים.
<ארז קמיניץ: אבל אמרת שעשית בערערה.
<מודר יונס: שייתנו לי שישה חודשים שלא נתקדם, נביא להם מיפוי.
עבדאללה אבו מערוף: הוא מדבר בכלל, לא רק בערערה.
עבדאללה אבו מערוף: הוא לא מייצג רק את ערערה, ארז, הוא מייצג את כולם.
אכרם חסון: ההערה ברורה.
<ארז קמיניץ: יש יישובים עם - - -
אכרם חסון: חברים, בואו לא נתעכב.
אכרם חסון: אבו מערוף, בבקשה, הסתייגויות.
עבדאללה אבו מערוף: בקיצור, אני לא אוסיף לדבריו של חברי מודר, זאת העמדה העקרונית שלנו שהייתה מלכתחילה, ארז.
<ארז קמיניץ: אתם רק שואלים ואתם לא נותנים - - -
עבדאללה אבו מערוף: ואמרנו שהחוק הזה הוא בעיתוי לא נכון, והחוק הזה לא אמור להיות עכשיו ולא אמור להתחיל עכשיו.
עבדאללה אבו מערוף: לא רק בגלל שהוא חוק דרקוני, בגלל שהוא חוק לא נכון ולא טוב בזמן הזה.
עבדאללה אבו מערוף: קודם נעשה את הדבר הנכון, לא נשים את העגלה לפני הסוס, ונעשה מה שצריך.
עבדאללה אבו מערוף: ועד עכשיו, לצערי הרב, אין אף הסכמות, עם כל הכבוד לך, חבר הכנסת אכרם, חברי היקר אכרם חסון, אין הסכמות.
עבדאללה אבו מערוף: ישבנו עם משרד ראש הממשלה, עם אלי גרונר, ישבנו מבחינה מקצועית, מבחינה פוליטית, ואמר לנו: אני אתן לכם תשובה.
עבדאללה אבו מערוף: עד עכשיו לא נתן לנו תשובה.
עבדאללה אבו מערוף: לפני ארבעה שבועות ישבנו אתו שעה שלמה, אני וחבר הכנסת לשעבר שהיה בוועדת הפנים, חבר הכנסת חנא סוויד, וישבנו בכל האחריות, בכל המקצועיות, עד עכשיו לא החזיר לנו תשובה.
עבדאללה אבו מערוף: לחוקק חוק, לשים את העגלה לפני הסוס.
עבדאללה אבו מערוף: מן הראוי שהחוק הזה, שלא מתחשב בכל הנסיבות התכנוניות שהיו 68 שנים, בכלל, מי שבנה לפני 60 שנה או לפני 40 שנה או ב-1986.
עבדאללה אבו מערוף: לכן, אם כבר, אז נפסיק את החקיקה וזה הכול, ככה צריך לעשות.
עבדאללה אבו מערוף: אם אנחנו רוצים להיות אמיצים וכנים ונכונים, להפסיק את כל החקיקה עכשיו, לתת הזדמנות כמו שביקשנו מכם, מרשות המינהל והתכנון, שנתיים-שנתיים וחצי, ואחר כך תחוקקו מה שאתם רוצים.
עבדאללה אבו מערוף: ואני חוזר על מה שאמרתי.
עבדאללה אבו מערוף: אבל עכשיו להתחיל להתווכח מחדש ולהתחיל לדון מחדש ולהמשיך בחוק, זה דבר פרדוכסלי עם כל ההצהרות.
אכרם חסון: אבו מערוף, אני חייב רק לתקן דבר אחד.
אכרם חסון: שנייה.
עבדאללה אבו מערוף: זה מה שביקשנו, וישבנו, עד עכשיו לא קיבלנו תשובות.
אכרם חסון: אני אתן לך, חבר הכנסת בגין.
עבדאללה אבו מערוף: אתה לא מסכים, לא היית מסכים, ראש הממשלה מחליט - -
אכרם חסון: אבל אני חייב, אבו מערוף.
עבדאללה אבו מערוף: - - עם כל הכבוד לך, ארז.
אכרם חסון: סליחה, אבו מערוף, אני חייב להגיד לך - -
עבדאללה אבו מערוף: דיברנו על זה כבר.
אכרם חסון: - - כאן על יד כולם, אני מכבד - -
עבדאללה אבו מערוף: דיברנו על זה כמה פעמים.
עבדאללה אבו מערוף: לכן - -
אכרם חסון: - - ואתה יודע מה דעתי - -
עבדאללה אבו מערוף: - - צריך אומץ, שיבוא כאן מי שאחראי על המינהל והתכנון עכשיו שהוא שר האוצר ויגיד: אני מבטל את החוק, אני מפסיק את החקיקה.
עבדאללה אבו מערוף: יש לו את האומץ?
אכרם חסון: אבו מערוף.
עבדאללה אבו מערוף: יש לו את האומץ לעשות את זה?
אכרם חסון: אבו מערוף, אני חייב להבהיר כאן - - -
עבדאללה אבו מערוף: - - - תעשו מה שצריך - -
אכרם חסון: אני חייב להבהיר לך כאן, ואנחנו עובדים מול החברים כאן - -
עבדאללה אבו מערוף: - - עם כל הכבוד.
אכרם חסון: - - כמעט כל שבוע שלוש-ארבע פעמים, מאז שהיו הסכמות לא נהרס אף בית בתוך הקו הכחול, נהרסו שני בתים בכפר קאסם כי - -
עבדאללה אבו מערוף: העניין הוא לא הקו הכחול.
אכרם חסון: - - הם נבנו על אדמת מינהל ומדינה.
עבדאללה אבו מערוף: העניין הוא לא הקו הכחול בכלל.
אכרם חסון: אבל אני אומר לך כדי להבהיר.
עבדאללה אבו מערוף: ביקשנו - - - את הקו הכחול.
אכרם חסון: מאז שהיה הסיכום, הסיכום מכובד על-ידי - -
עבדאללה אבו מערוף: הקו הכחול - -
אכרם חסון: - - כל הרשויות.
עבדאללה אבו מערוף: - - זה התוכנית הכוללנית המפורטת.
אכרם חסון: מה ההסתייגות, אבו מערוף?
אכרם חסון: מה ההסתייגות שלך שאנחנו צריכים לרשום?
עבדאללה אבו מערוף: קראתם?
<לירון אדלר מינקה: לסעיף 212.
עבדאללה אבו מערוף: בבקשה, אז נחזור.
אכרם חסון: אחרי זה, ארז, רק שנייה, נרשום את ההסתייגות.
<ארז קמיניץ: אני חייב לצאת לוועדה.
אכרם חסון: יש לך הערות לפני זה?
אכרם חסון: בואו לא נפריע.
עבדאללה אבו מערוף: בבקשה, תדבר, ארז.
<ארז קמיניץ: רציתי להגיד שהיו פה עניינים שאני רוצה להבהיר.
זאב בנימין בגין: לפני שנייה רציתי לשאול, אולי גם ארז יוכל לענות.
זאב בנימין בגין: במצב המתואר של מחסור בתוכניות, מה החברים מצפים שיקרה בכל זאת במשך שנתיים?
עבדאללה אבו מערוף: אתה רוצה שאני אענה לו?
עבדאללה אבו מערוף: הוא מבטא את השאלה שלנו.
אכרם חסון: ארז עוזב, בוא ניתן לו להשיב.
עבדאללה אבו מערוף: לא, הוא מבטא את השאלה שלנו.
עבדאללה אבו מערוף: אני רוצה שארז ישמע גם.
אכרם חסון: גם אני אתך אענה לו.
אכרם חסון: יש לי גם תשובה, אבל בוא נשמע.
<ארז קמיניץ: יש פה גלים גלים של התקפה, באיזשהו מקום צריך גם להשיב, אחר כך, אדוני, אני מוכן להשיב לשאלה שלך.
<ארז קמיניץ: בסופו של דבר השיח שקיימתי פה – שיח חד-צדדי שהתקיים עם ראש מועצת ערערה הוא בדיוק השיח שאנחנו מקיימים לעניין מדיניות אכיפה, אדוני.
<ארז קמיניץ: ואני חושב שהבהרתי את הדברים בפתח הדברים.
<ארז קמיניץ: כאשר אנחנו חיים במציאות שבה יש ריבוי עבירות בנייה במגזרים שונים, יחסית יותר לאחרים, ברור לנו שאנחנו לא יכולים להגיע לערערה מחר בבוקר ולהוציא צווי הריסה לסגירת מרפסת, כפי שנעשה, אדוני, ביישובים אחרים במדינת ישראל.
<ארז קמיניץ: ולכן, כל יישוב ומדיניות האכיפה המתאימה לו.
<ארז קמיניץ: אתם יודעים את זה, כל מי שיושב פה סביב השולחן יודע את זה שמדינת ישראל וגם הרשות המקומית לא פועלת לבצע את כל ההריסות במכה אחת, לא מחר בבוקר נהרוס 50,000 בתים לא חוקיים באום אל-פחם או בוואדי ערה.
<ארז קמיניץ: זה לא קורה.
<ארז קמיניץ: עובדים לפי מדיניות אכיפה, אז הסברתי מה מדיניות האכיפה.
<ארז קמיניץ: ואם לערערה יש קו כחול היום, אז כנראה שמה שמחוץ לקו כחול, מה שעל תשתיות, מה שעל כבישים, מה שעל שצ"פים עיקריים, מה שעל מוסדות חינוך שעתידים להיבנות, אם תהיה שם בנייה, אנחנו נפעל שם יותר בעוצמות.
<ארז קמיניץ: אבל אם יש סגירת מרפסת בלב היישוב או במקום שבכוללנית כתוב שהוא מיועד לבינוי רווי, אז זה יהיה פחות בסדר העדיפויות שלנו.
<ארז קמיניץ: יותר ברור מזה אני לא חושב שאפשר להגיע.
<ארז קמיניץ: מה שצריך לעשות, וכתבתי בעניין הזה - - -
עבדאללה אבו מערוף: יש יותר ברור מזה.
עבדאללה אבו מערוף: ארז, יש יותר ברור מזה, יש.
<ארז קמיניץ: סליחה, סליחה, חבר הכנסת.
<ארז קמיניץ: תן לי עוד משפט אחד.
<ארז קמיניץ: כתבתי בעניין הזה מכתב לחבר הכנסת אחמד טיבי שפנה אלי, ואני אומר גם עכשיו, כל יישוב, רשויות האכיפה הפנימיות, היינו של הוועדה המקומית או של הרשות המקומית יחד עם – וניתן את כל הסיוע בעניין הזה – יחד עם אבי, המחלקה של אבי והמחלקה של בת אור, קובעים מדיניות אכיפה, פועלים לפיה.
<ארז קמיניץ: מה שבראש סדר העדיפויות במדיניות האכיפה ייאכף ב-level הראשון, ומה שבקצה מדיניות האכיפה, נגיע אליו כשנגיע.
<מודר יונס: ארז, אני מנסה לשבת אתך כבר שבועיים.
<מודר יונס: יש לי עשרה צווי הריסה, ויש לי בן-אדם שרוצים לפנות מהבית ועדיין לא ישבתי אתך.
<ארז קמיניץ: מאה אחוז, אבל לא - - -
<מודר יונס: אז אני צריך היום - - -
<ארז קמיניץ: לא כל הזמן צריך לשבת אתי.
<ארז קמיניץ: ברוך השם, יש מערכת.
<מודר יונס: אין לי בעיה, תעביר לאבי כהן את הסמכות, והוא יגיד לי: הסמכות אצלי.
<ארז קמיניץ: אין בעיה, בסדר גמור.
אכרם חסון: עורך-דין מדר, סליחה, אנחנו מתקדמים, אחרי זה אנחנו נטפל.
<ארז קמיניץ: אדוני, אני חייב ללכת.
אכרם חסון: בבקשה, חברים.
<קריאה: סליחה, מדברים על חוק ועל קווי מתאר ועל קווי גבולות - - -
אכרם חסון: אני מבקש, חברים.
<קריאה: - - - על משפחות שנשארו כבר חודשיים בלי בית, מה האלטרנטיבה?
אכרם חסון: יש לכם ראשי רשויות כאן.
<קריאה: אין לנו ראשי רשויות.
<קריאה: אנחנו מדברים על הנגב, על יישובים לא מוכרים, משפחות שלא - - -
אכרם חסון: אם תתפרץ אני אוציא אותך החוצה, ואנחנו לא נשמע אותך.
<קריאה: אבל זה כואב לי.
אכרם חסון: אני אתן לך לדבר ברגע שתקבל זכות דיבור, אני מבקש.
אכרם חסון: בבקשה, תומר.
<תומר רוזנר: לעורך-דין קמיניץ, הייתה פה בקשה של חברי הכנסת שהמכתב שנשלח לחבר הכנסת טיבי יונח על שולחן הוועדה.
<ארז קמיניץ: תודה.
אכרם חסון: בבקשה, אבו מערוף, ההסתייגויות, בבקשה.
עבדאללה אבו מערוף: היות שהעניין הוא שממשיכים לחוקק את החוק, לצערי הרב, ואתם לא רוצים לשמוע את הדבר הנכון ומתעקשים, והולכים עוד פעם על חוק דרקוני, חוק אכזרי לחלוטין, אז לצערי הרב אנחנו חייבים לגשת להסתייגויות, וכמה שאפשר למזער את הנזק שאמור להיות מהחוק הזה הדרקוני האכזרי, כמה שאפשר.
אכרם חסון: קדימה, אבו מערוף, בוא נרשום.
עבדאללה אבו מערוף: בסדר, אני מדבר.
עבדאללה אבו מערוף: יש לי זכות לדבר.
אכרם חסון: בוא נתקדם, אין בעיה, כי הזמן רץ.
עבדאללה אבו מערוף: אז ככה, בהתחלה, ועל זה אנחנו מדברים, על כל החוק בכללו.
עבדאללה אבו מערוף: 212(א) "בעל זכות במקרקעין" או כל המעורבים לפי הסעיף של מי שאומרים שמעורבים בעבירה, אתם זוכרים את הסעיף ההוא, לא יודע, 222.
<לירון אדלר מינקה: כן.
עבדאללה אבו מערוף: נכון, נו, תומר, מה, הכרת אותי משהו אחר?
עבדאללה אבו מערוף: כמה זמן אתה מכיר אותי?
עבדאללה אבו מערוף: שנה?
<תומר רוזנר: שנה וחצי.
עבדאללה אבו מערוף: אז הכרת משהו אחר?
עבדאללה אבו מערוף: התרשמת ממשהו אחר?
<תומר רוזנר: אני פשוט כל פעם מתפעל מחדש.
עבדאללה אבו מערוף: לא מחדש, מתי שצריך.
עבדאללה אבו מערוף: אז כל המעורבים זה יוצא ב-222, להוסיף את זה.
עבדאללה אבו מערוף: "(1) אם הבקשה לעיכוב הביצוע היא בעניין צו שניתן לגביו פסק-דין סופי – רשאי רק מי" שהציע, אותו דבר, כל המעורבים.
<תומר רוזנר: כל המעורבים, כן.
עבדאללה אבו מערוף: (1א) בקשה לעיכוב ביצוע לפי סעיף ניתן להגיש פעם אחת בלבד.
עבדאללה אבו מערוף: אתם משאירים את הנוסח הזה?
אכרם חסון: זה נקרא סעיף קטן (א).
עבדאללה אבו מערוף: כן, (א1).
<לירון אדלר מינקה: אבל כתוב שאם נתנו זמן קצר יותר אפשר להגיש את הבקשות - - -
עבדאללה אבו מערוף: איפה כתוב?
<לירון אדלר מינקה: ב-(ו).
<לירון אדלר מינקה: שאם נתנו עיכוב ביצוע לתקופה קצרה משישה חודשים הוא יכול להגיש עוד בקשה להשלים את הזמן.
עבדאללה אבו מערוף: אני אגיד ל-(ו).
זאב בנימין בגין: עד שישה חודשים.
עבדאללה אבו מערוף: אנחנו אומרים עד שנה.
זאב בנימין בגין: במצטבר.
<לירון אדלר מינקה: עד שישה חודשים.
עבדאללה אבו מערוף: במצטבר עד שנה.
<לירון אדלר מינקה: ויש עוד הצעה של הוועדה שזה יהיה עוד שישה חודשים.
<תומר רוזנר: על זה הוועדה עוד לא החליטה איזו עמדה היא מקבלת.
<תומר רוזנר: יש פה שתי עמדות בעניין הזה.
<לירון אדלר מינקה: אבל הוועדה עוד לא החליטה.
אכרם חסון: קדימה.
עבדאללה אבו מערוף: דרך אגב, אני מבקש, שלא תגיד לי שדיברת בזמן הזה, יש לנו מ-11:00 עד 11:20 הפגנה מול משרד האוצר, וזכותנו לבקש להפסיק את הדיון מ-11:00 עד 11:20, או 11:25 או 11:30 לצאת להפגין.
אוסאמה סעדי: נזמין את כולם, כולל אדוני היושב-ראש.
אכרם חסון: בשמחה רבה.
אכרם חסון: אני אתייעץ עם דודי.
אכרם חסון: מבחינתי אין בעיה, אבל אני לא יושב-ראש הוועדה.
אכרם חסון: תכף אברר.
עבדאללה אבו מערוף: אתה עכשיו מנהל את הוועדה, ואני מדבר אליך באופן אחראי, באופן מאוד חביב שאכן הדיונים יופסקו מ-11:00, מ-10:55 עד 11:25.
אכרם חסון: אבו מערוף, אתי אישית אין בעיה.
אכרם חסון: בבקשה, בוא נתקדם.
<תומר רוזנר: תסיים את ההסתייגויות שלך לגבי הסעיף הזה.
עבדאללה אבו מערוף: שיהיה כתוב שם.
<לירון אדלר מינקה: מה לכתוב?
עבדאללה אבו מערוף: (ו) להעביר – למה הניסוחים האלה לא כל כך נכונים אפילו משפטית?
עבדאללה אבו מערוף: עם כל הכבוד לתומר ועם כל הכבוד לארז.
עבדאללה אבו מערוף: תעשו ניסוחים שיהיו מקובלים, שאני לא בתור עורך-דין, לא אוסאמה סעדי ולא יוסף ג'בארין ולא בני בגין, שהוא מבין יותר טוב בחוק, שיבינו אותם ישר או האזרח הפשוט יבין אותם.
עבדאללה אבו מערוף: תעשו בשביל שנבין.
אכרם חסון: להפך, אבו מערוף, הם עשו את זה בכוונה כדי שאנחנו נשנה.
עבדאללה אבו מערוף: אנחנו נשנה, אבל אנחנו משנים בגלל זה.
עבדאללה אבו מערוף: תעשו את הניסוחים כמו שצריך, שיהיו מה שנקרא, בשפה - - -
זאב בנימין בגין: אבל אפשר לתקן לפרוטוקול?
זאב בנימין בגין: אדוני אמר שאני מבין בחוק יותר ממנו.
זאב בנימין בגין: לא, אני לא מבין בחוק.
זאב בנימין בגין: רק שיהיה ברור.
<לירון אדלר מינקה: אפשר לחבר את שני הסעיפים.
אכרם חסון: בבקשה, אבו מערוף.
עבדאללה אבו מערוף: אז לחבר את שני הסעיפים.
<תומר רוזנר: אני חושב שאפשר לקבל את זה.
עבדאללה אבו מערוף: (א2), אנחנו חוזרים לאותו צו עיכוב ביצוע "בית המשפט יחליט בבקשה" – אתם רושמים את זה?
עבדאללה אבו מערוף: "בית המשפט יחליט בבקשה לעיכוב ביצוע על יסוד הבקשה ותגובת הרשות האוכפת בלבד", "יחליט בבקשה לאחר שקיים דיון במעמד הצדדים", כמו שעשינו הסתייגות.
<תומר רוזנר: כמו בסעיף הקודם.
עבדאללה אבו מערוף: כן, בדיוק.
זאב בנימין בגין: מה הבקשה?
<לירון אדלר מינקה: שהוא יקיים דיון.
<תומר רוזנר: הוא חוזר למעשה על ההסתייגויות שהוא אמר בסעיף הקודם, כי הסעיף הזה חוזר על הסעיף שהיה קודם.
עבדאללה אבו מערוף: זה הריסה, שם הייתה הפסקת עבודה.
עבדאללה אבו מערוף: כאן זאת כבר הריסה.
עבדאללה אבו מערוף: אותו דבר ב-(2) "על אף האמור בפסקה (1), בית המשפט רשאי לתת צו עיכוב זמני במעמד צד אחד," להוסיף: שהוא המבקש או שני הצדדים.
<תומר רוזנר: לא הבנתי את ההסתייגות.
<תומר רוזנר: מה אתה מבקש להוסיף?
עבדאללה אבו מערוף: להוסיף (1), שהוא המבקש.
<תומר רוזנר: מה זה הוא המבקש?
עבדאללה אבו מערוף: מבקש העיכוב.
אכרם חסון: מבקש העיכוב, מגיש הבקשה.
<רוני טיסר: אתה רוצה שבמקום צד אחד יהיו שני הצדדים.
<תומר רוזנר: במעמד מבקש העיכוב?
עבדאללה אבו מערוף: כן, בטח, מובן.
<לירון אדלר מינקה: זאת הכוונה.
עבדאללה אבו מערוף: אז שהכוונה תהיה ברורה.
עבדאללה אבו מערוף: הנה, עוד פעם אנחנו עושים את זה.
<תומר רוזנר: חבר הכנסת אבו מערוף, אנחנו חייבים לדאוג לגלדה.
עבדאללה אבו מערוף: "ובלבד שתוקפו לא יעלה על 7 ימים", להוריד, עד תום התהליכים.
<תומר רוזנר: להוריד את השבעה ימים.
אכרם חסון: להוריד שבעה ימים.
אכרם חסון: "בלבד שתוקפו לא יעלה על 7 ימים".
<תומר רוזנר: כמו שהוא אמר בסעיף הקודם.
אכרם חסון: זהו, סעיף (2)?
עבדאללה אבו מערוף: כן, אנחנו ממשיכים ל-(ב).
עבדאללה אבו מערוף: קראתם את (ב)?
<תומר רוזנר: קראנו את כל הסעיף.
עבדאללה אבו מערוף: שמעתי, בסדר.
עבדאללה אבו מערוף: "בית המשפט לא יעכב ביצוע צו", עוד פעם חזרנו על אותו דבר.
עבדאללה אבו מערוף: "לא יעכב ביצוע צו בבקשה שהוגשה לפי סעיף זה, אלא מנימוקים מיוחדים" – מה זה נימוקים מיוחדים?
עבדאללה אבו מערוף: אפשר לפרט מה זה נימוקים מיוחדים?
<תומר רוזנר: בבקשה, נציגי הממשלה.
אכרם חסון: חברים, מי מכם יכול להבהיר לנו?
<בת אור כהנוביץ': שוב, מדובר בחובת הנמקה.
<בת אור כהנוביץ': בית-המשפט יכול גם לתת החלטות לא מנומקות, ומדובר בחובת הנמקה מיוחדת.
עבדאללה אבו מערוף: מידע חסוי?
עבדאללה אבו מערוף: מידע ביטחוני?
עבדאללה אבו מערוף: אז תגידו מה זה.
<בת אור כהנוביץ': לא מידע חסוי, אלא הצורך של בית-המשפט להסביר, לנמק את ההחלטה כדי שבאמת יהיה ברור שהייתה פה הצדקה מיוחדת לעשות את המהלך הזה.
אכרם חסון: תראי, מניסיוננו, בבתי-משפט התובעים לפעמים באים עם כל מיני גישות דרמטיות, מפחידים את השופטים לא בדברים עיקריים.
אכרם חסון: לכן הסעיף הזה חייב להיות ברור, שאנחנו נבין על מה אנחנו הולכים להצביע.
אכרם חסון: זה כוללני.
<בת אור כהנוביץ': הסעיף הזה ברור, וחובת הנמקה כללית כזאת נמצאת בהרבה מאוד דברי חקיקה של הכנסת, והרעיון הוא שוב, שבית-המשפט ינמק את הדברים.
<בת אור כהנוביץ': אם היינו מתרשמים כמו שאדוני מתרשם שהתובעים מהלכים אימים על בית-המשפט אז לא היינו פה בכלל עם כל הצעת החוק הזאת.
אכרם חסון: הנימוקים, את מתכוונת לבתי-המשפט או לתובעים?
עבדאללה אבו מערוף: סליחה, אפשר לחזור על הדברים?
אכרם חסון: זה מה שאנחנו שואלים כי זה לא ברור.
זאב בנימין בגין: הנימוקים של בית-המשפט, שהם יסוד להחלטתו של בית-המשפט.
זאב בנימין בגין: אין פה בעיה.
<בת אור כהנוביץ': הנימוקים הם נימוקים של בית-המשפט.
אכרם חסון: אז צריך לכתוב שבית-המשפט צריך לנמק.
אכרם חסון: נימוקים מיוחדים שיירשמו.
<לירון אדלר מינקה: זה מה שכתוב.
<לירון אדלר מינקה: כתוב שבית-המשפט לא יכול לעכב סתם, אלא הוא צריך לתת נימוקים מיוחדים למה הוא מעכב.
<לירון אדלר מינקה: הוא צריך למצוא סיבות מיוחדות לעכב.
<לירון אדלר מינקה: לפי החלטה של בית-המשפט, הכוונה של הסעיף להגיד שהוא לא יכול לעכב סתם, אלא אם הוא מוצא סיבות מיוחדות לעכב.
אכרם חסון: חברים, יש לנו רק חמש דקות.
אכרם חסון: אנחנו מכבדים את הבקשה של אבו מערוף, ואנחנו נפסיק את הדיון מ-11:00 עד 11:20, 20 דקות.
עבדאללה אבו מערוף: 25.
אכרם חסון: בסדר, עוד חמש דקות זו לא בעיה.
<תומר רוזנר: תרוץ מהר.
אכרם חסון: אז תרוץ מהר כדי שנאפשר, יש לנו עוד שניים-שלושה שביקשו לדבר.
עבדאללה אבו מערוף: אני תמיד רץ מהר, מה לעשות.
אכרם חסון: אבו מערוף, יש לנו חמש דקות, ניתן גם את הכבוד לאחרים.
עבדאללה אבו מערוף: אני אמשיך?
אכרם חסון: או שתמשיך עכשיו או שתמשיך אחרי זה, מה שתחליט, כי אנחנו רוצים לתת לאחרים.
עבדאללה אבו מערוף: אתה יושב-ראש הוועדה.
אכרם חסון: אני נותן לך את הכבוד, אתה תחליט.
עבדאללה אבו מערוף: מישהו רוצה לדבר?
עבדאללה אבו מערוף: להתבטא?
עבדאללה אבו מערוף: אז בבקשה, אני מוכן.
אכרם חסון: אז בדקה אפשר, בבקשה.
עבדאללה אבו מערוף: הוא מחליט.
אכרם חסון: אולי זה יעזור לך גם לשמוע.
אכרם חסון: יש לך הערות לסעיפים האלה?
<יעלה רענן: יש לי הערות באופן כללי על חוק הזה ואיך שהוא - - -
<תומר רוזנר: כללי.
זאב בנימין בגין: אנחנו בהקראה עכשיו.
אכרם חסון: כללי, אנחנו מתנצלים, כי אנחנו בהקראת סעיפים עכשיו.
אכרם חסון: אם יש לך הערה לסעיפים האלה שהוזכרו כאן, בבקשה.
<יעלה רענן: הייתי פה קודם, וכשרציתי לדבר קודם לא הייתה אפשרות.
אכרם חסון: אז ניתן לך דקה, בבקשה.
<יעלה רענן: תודה רבה.
<יעלה רענן: יושבים כאן הרבה מאוד אנשים מהכפרים הלא מוכרים, וכאשר יש חוק תכנון ובנייה שמחייב תכנון ואין תכנון בנגב, אז העונש על זה שכל הכפר שלהם אמור להימחק, לדעתי הוא עונש מספיק סביר.
<יעלה רענן: ולייצר חוק או לתקן חוק כדי שבנוסף לכך שמוחקים להם את כל הכפר גם נותנים להם עוד פלילי ועוד קנסות, לא רק שזה לא הוגן בצורה לא נורמלית, זה רק מוסיף חטא על פשע.
<יעלה רענן: והייתי רוצה שפה לאנשים שסובלים מאותה מחיקת כפר גם תהיה הזכות לדבר.
<יעלה רענן: יש פה את ראיד אבו אלקיעאן, ומעיגל יצא, מעיגל מהמועצה האזורית לכפרים הלא מוכרים.
אכרם חסון: ניתן לבחור לידך שביקש לדבר, על אותם סעיפים, בבקשה.
<מאיר דויטש: מר קמיניץ יצא אבל הוא התייחס להיתר שממש בהישג יד, השאלה מה זה אומר היתר שבהישג יד.
<מאיר דויטש: הוא אמר משהו שלא היה ברור כל כך לגבי אם יש תוכנית מתאר מפורטת שעברה התנגדויות, אבל עדיין לא מאושרת.
<מאיר דויטש: אם אפשר בבקשה רק להבהיר את הנקודה הזאת.
אכרם חסון: אפשר להשיב לו, בבקשה?
זליגר: הפסיקה קובעת כתנאי לעיכוב ביצוע של צווים זה שההיתר נמצא בהישג יד מיידי.
זליגר: הישג יד מיידי זה אומר שאך עיכוב פרוצדורלי מעכב את הוצאתו, זו הפסיקה של בית-המשפט העליון ועל-פיו אמורים היום בתי-המשפט לפסוק.
<מאיר דויטש: מה זה אומר עיכוב פרוצדורלי?
<מאיר דויטש: זאת אומרת, באיזה שלב?
זליגר: פרוצדורלי זה אומר שניתן, לא התחלה של הליך תכנוני, לא הגשת תוכניות, אלא שעקרונית ניתן להוציא את ההיתר, אבל הוא עדיין לא הוצא.
אכרם חסון: יש לך דקה, תתייחס לאותם סעיפים, לא בכללי.
<ראיד אבו אלקיעאן: אני מתייחס בכללי.
אכרם חסון: לא בכללי.
זאב בנימין בגין: אנחנו בהקראה, חברים, כללי כבר היה.
<ראיד אבו אלקיעאן: אנחנו יושבים, וקבע את זה בית-המשפט העליון, שאנחנו ברי רשות.
<ראיד אבו אלקיעאן: 62 שנה אנחנו יושבים במקומנו, ואף אחד מהרשויות המוסמכות במדינה לא תכנן לנו את היישוב.
<ראיד אבו אלקיעאן: ואמרתי את זה מקודם, אין לנו בעיה עם אכיפת חוק, אבל אכיפת חוק, קודם כול לתת אלטרנטיבה.
<ראיד אבו אלקיעאן: ב-18 בינואר, ביום רביעי השחור היה אסון שבו נספו שני אנשים ששילמו בחייהם.
אכרם חסון: נסכם.
<ראיד אבו אלקיעאן: ועדיין את האסון הזה אנחנו שורדים יום יום.
<ראיד אבו אלקיעאן: והמשפחות נשארו ללא קורת גג.
<ראיד אבו אלקיעאן: האם החוק בא - - -
אכרם חסון: אני אישית גם מטפל באום אל-חיראן.
אכרם חסון: בוא נסכם, בזמנך החופשי תבוא אלינו, נשב בארבע עיניים ונבדוק איך אפשר דרך מינהל התכנון לעזור לך.
אכרם חסון: זה לא הדיון כאן וזה לא יעזור לנו.
<ראיד אבו אלקיעאן: אבל הסיוע ההומניטרי - - -
אכרם חסון: זה לא יעזור לנו כאן.
אכרם חסון: יש עוד מהחברים כאן מנציגי משרדים?
<ראיד אבו אלקיעאן: אז זה מה שהוא אומר שהיום רוצים לחוקק חוק על מנת לכסות את מכסת הפשיעה שנמצאת בחוק הזה.
אכרם חסון: אנחנו נשב ונדבר.
אכרם חסון: אבו מערוף, יש לך עוד דקה, אתה רוצה?
עבדאללה אבו מערוף: כן, בבקשה, ננצל את זה.
אכרם חסון: קדימה, ואנחנו יוצאים להפסקה.
<תומר רוזנר: נסיים את ההסתייגויות על הסעיף הזה.
עבדאללה אבו מערוף: ואם נוכח כי העבודה או השימוש שעליהם חל הצו אינם מסכנים את שלום וביטחון הציבור, נוסיף את המילה ביטחון.
אכרם חסון: שלום וביטחון?
עבדאללה אבו מערוף: כן, שלום וביטחון הציבור.
עבדאללה אבו מערוף: אחרי זה להוסיף את המשפט יעכב.
זאב בנימין בגין: ביטחון או בטיחות?
אכרם חסון: בטיחות, סליחה.
זאב בנימין בגין: בטיחות, לא ביטחון.
אכרם חסון: שאלתי בכוונה.
<תומר רוזנר: בטיחות מופיע.
זאב בנימין בגין: אז זה הדרא קושיא לדוכתא.
<תומר רוזנר: אין פה תהליכים, זה בדיוק העניין, התהליכים הסתיימו.
<לירון אדלר מינקה: איזה תהליכים?
זאב בנימין בגין: עבדאללה, חזרנו לנקודת ההתחלה.
עבדאללה אבו מערוף: אני יודע, אז נחזור.
עבדאללה אבו מערוף: תמיד יש התחלה.
<לירון אדלר מינקה: איזה הליכים?
<תומר רוזנר: לאיזה תהליכים אדוני מתכוון?
עבדאללה אבו מערוף: עד לגמר התהליכים המשפטיים בעמדת שני הצדדים.
אכרם חסון: אבל התהליכים הסתיימו.
עבדאללה אבו מערוף: עוד לא הסתיימו בבית-המשפט, הם עוד לא הסתיימו.
<לירון אדלר מינקה: ב-211 ההליך הסתיים.
עבדאללה אבו מערוף: אז למה הסעיף הזה עוד פעם?
זאב בנימין בגין: אבל ההליכים כבר הסתיימו בסעיף זה.
<תומר רוזנר: אלה הליכים שכבר הסתיימו, כל הסעיף הזה.
עבדאללה אבו מערוף: הלאה, סעיף (ג), בסדר.
זאב בנימין בגין: אבל, עבדאללה, הם כבר הסתיימו.
<לירון אדלר מינקה: זה עוד עיכוב ביצוע.
<לירון אדלר מינקה: אחרי שנגמר כל ההליך המשפטי מבקשים עוד קצת זמן, זה מה שאומר הסעיף הזה, אין כבר הליכים משפטיים.
עבדאללה אבו מערוף: אבל כתבנו שיש לתת עוד אפשרות.
<תומר רוזנר: זה בסעיף הקודם.
אכרם חסון: אבו מערוף, אתה צודק אם ההליכים המשפטיים היו ממשיכים, אבל בגלל שאין הליכים משפטיים ההסתייגות כבר מיותרת.
עבדאללה אבו מערוף: זה אחרי, ואתם נותנים עוד שישה חודשים, עד שנה.
אכרם חסון: עד חצי שנה.
<תומר רוזנר: או חצי שנה או שנה, מה שתחליטו.
עבדאללה אבו מערוף: נחליט שנה.
אכרם חסון: אנחנו צריכים להחליט אחרי זה.
עבדאללה אבו מערוף: אז זה כתוב הלאה, בסדר גמור.
עבדאללה אבו מערוף: את סעיפים (ג) ו-(ד) אני מציע להשמיט או לחילופין על אף הוראות סעיף קטן (ב) לא יעכב בית-המשפט את ביצוע של הצו, להוריד את המילה לא.
זאב בנימין בגין: לעכב?
עבדאללה אבו מערוף: חזרנו על אותו דבר.
עבדאללה אבו מערוף: כל הזמן חוזרים על זה.
אכרם חסון: אבו מערוף, בוא נעצור כאן, הזמן שלך.
אכרם חסון: חברים, יש לנו הפסקה עד שעה 11:25.
אכרם חסון: הוספנו חמש דקות, אבו מערוף.
עבדאללה אבו מערוף: תודה, תודה.
דוד אמסלם: רבותי, אני מתכבד לחדש את הישיבה.
<תומר רוזנר: אין הסתייגויות של אבו מערוף.
<לירון אדלר מינקה: הוא לא כאן.
דוד אמסלם: הוא לא כאן, בואו נתקדם.
<תומר רוזנר: הסעיף הבא שאנחנו עוברים אליו הוא סעיף 257 לחוק הקיים.
<תומר רוזנר: אנחנו מדלגים על הפרק שמתייחס למערכת הביטחון, בעקבות הניסיון להגיע להסכמה עם גופי מערכת הביטחון לגבי הליך האכיפה במסגרת מערכת הביטחון.
<תומר רוזנר: יש כאן נוסח שבינתיים שנוי במחלוקת בין הממשלה לבין צוות הוועדה, ולבקשתנו ניתן עוד זמן כדי לנסות בכל זאת להגיע להסכמה, ולכן זה יובא ביום חמישי.
<תומר רוזנר: כרגע הפערים מוצגים בנוסח שבפניכם, אבל לא נדון בו כרגע.
<תומר רוזנר: ולכן נדלג לעמ' 13, תיקון סעיף 257.
<תומר רוזנר: הסעיף הזה מתייחס לסעיף קיים שמטרתו בעצם לאפשר למוסדות התכנון לקיים בדיקות וסקירות לצורך הליכי התכנון, לא לצורך הליכי פיקוח.
<תומר רוזנר: הסעיף המקורי עסק גם בנושא פיקוח.
<תומר רוזנר: כאן ייחדנו את הסעיף לנושאים שנותרו שאינם על נושאי פיקוח, אלא כשוועדה מקומית צריכה להיכנס למקרקעין כדי לעשות מדידות, בדיקות, לצורך התכנון או לצורך מתן היתר בנייה.
<לירון אדלר מינקה: תיקון סעיף 257, סעיף 5 ב.
257 יבוא: כניסה לשם עריכתה וביצועה של תוכנית – לצורך עריכתה או ביצועה של תוכנית או לצורך קבלת החלטה בבקשה להיתר, רשאי מי שהורשה לכך על ידי הוועדה המקומית או על ידי הוועדה המחוזית להיכנס בכל עת סבירה לכל מקרקעין ולסקור, למדוד או לבדוק אותם, ובלבד שלא ייכנס לבית מגורים אלא בהסכמת המחזיק ולא ייכנס למקרקעין שבהחזקת צבא ההגנה לישראל או שלוחה אחרת של מערכת הביטחון שאושרה על ידי שר הביטחון אלא באישור של מי שהוסמך לכך על ידי שר הביטחון.
257 יבוא: "
<תומר רוזנר: גם לגבי הסעיף הזה בעצם יש לנו עוד כמה הערות שעוד לא לבנו אותן עם הממשלה.
<תומר רוזנר: אני רק אגיד אותן בקצרה: אחד, אנחנו חושבים שכניסה לכל מקרקעין צריכה להיות מלווה בהודעה מראש, וכניסה למקרקעין שהם בית מגורים צריכה להיות בהסכמה של מחזיק שהוא בגיר.