GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
איתן ברושי: אני לא עובר הסתייגות, רק את העניין העקרוני.
דוד אמסלם: לא מקבל, תתקדם.
דוד אמסלם: סיימת, יופי.
מנחם אליעזר מוזס: שלום לך.
מנחם אליעזר מוזס: מה זה?
מנחם אליעזר מוזס: זה ערב פסח.
בצלאל סמוטריץ': דודי, הוא ויזניצר.
בצלאל סמוטריץ': הוא מצביע איתי, אנחנו מאותה חסידות.
בצלאל סמוטריץ': תישאר פה.
בצלאל סמוטריץ': אתה מצביע איתי.
דוד אמסלם: אתה יודע, הוא לא מספר את זה לכולם.
דוד אמסלם: אתה מספר לכולם שאתם מאותה חסידות, הוא לא?
איתן ברושי: ארז, אני מצפה ממך ליותר - - - אתנו.
איתן ברושי: תוריד את המילה: לא למגורים.
<ארז קמיניץ: ראשית, אתה לא צריך את זה - - -
דוד אמסלם: ברושי, מספיק.
דוד אמסלם: ברושי, יש לזה השלכות - לא.
דוד אמסלם: אחרי זה אסביר לך גם למה.
תמר זנדברג: דודי, תודה.
תמר זנדברג: אני רוצה רגע להפריד בין העבודה המקצועית שנעשתה פה בכל הדרגים: קודם כל, על-ידי הצוות של משרד המשפטים בראשות ארז קמיניץ.
תמר זנדברג: אין לי ספק שהכוונות שלכם היו טובות ולעשות סדר ולעשות גם איזושהי האחדה.
תמר זנדברג: במידה מסוימת, לא אשמתכם הגלימה הפוליטית שנתפרה למהלך הזה.
תמר זנדברג: כמו כן, כולל העבודה שנעשתה בהובלתך, אדוני יושב-ראש הוועדה, יחד עם צוות הייעוץ המשפטי וחברי הכנסת מהאופוזיציה.
תמר זנדברג: בהחלט ניכר שנעשתה כאן עבודה שהיה רצון להגיע לאיזשהו עמק שווה ושלא תהיה תחושה לעומתית ושלא תהיה תחושה שיש איזושהי כוונה נסתרת או פוליטית מאחורי החוק הזה.
תמר זנדברג: אני רוצה להפריד בין המהלך הזה שאני חושבת שהוא ראוי גם לכנסת שבהחלט מתחשבת גם באופוזיציה ובדברים שחשובים לחבריה, ובטח ובטח שהם מייצגים פה מיעוט לאומי שהוא מופלה באופן ארוך שנים, לבין המהלך הפוליטי שנעשה פה, כולל בימים ובשבועות האחרונים.
תמר זנדברג: אני חייבת להגיד שאחרי שהיה פה סיכום לדחות את החוק הזה לאחרי הפגרה, פתאום שמענו, ואני רוצה להאמין שזה רק שמועות, אבל לצערי הניסיון שלנו מראה שהדברים האלה זה לא רק שמועות, על לחצים מכיוון ראש הממשלה, לשכת ראש הממשלה.
תמר זנדברג: ראינו כבר כאן על הלחצים על חבר הכנסת סמוטריץ שעושה את הדבר האידאולוגי מבחינתו.
תמר זנדברג: במובן הזה אני חייבת לציין שאני מזהה פה תהליך שדומה מאוד לחוק המואזין שיש איזה כוונה פוליטית לדחוף ולהביא את זה.
תמר זנדברג: לא מצדכם, אני בכוונה מפרידה בין הצד המקצועי לצד הפוליטי.
תמר זנדברג: אלה בדיוק הדברים, מעבר לשאלה האם נעשתה פה לגופו של עניין עבודה טובה או לא, שמביאים לתחושה שהדברים האלה נדחפים מכוונה פוליטית שהיא לא כוונה טובה.
תמר זנדברג: אני חייבת להקביל את זה.
תמר זנדברג: הצטרף כאן חבר הכנסת סמוטריץ שעושה פה מירי רגב בדיוק כמו שקרה בדיון בממשלה - - -
בצלאל סמוטריץ': למה את מעליבה?
תמר זנדברג: אתה תבחר אם להיעלב או להיות מוחמא.
תמר זנדברג: באותו אופן שבו היה דיון בממשלה על תוכנית היסטורית להזרים תקציבים ולסייע בתשתיות ובתוכניות מתאר וכו' שזה במידה רבה מה שעומד כאן ברקע שיכול להיות שאם מראש היינו מתכננים תוכניות מתאר לא היה צריך לבוא ולהביא חוק הריסות.
תמר זנדברג: אז כשכבר עשו מהלך כזה בממשלה קפצו השרים מימין: מה פתאום נותנים לערבים?
תמר זנדברג: כי אם עושים משהו, חס וחלילה, לטובת הערבים יקומו אלה מהימין, ובמקום איזשהו מהלך של win-win שיהיה לטובת כל אזרחי ותושבי מדינת ישראל אז השרים מהימין לא יתנו לזה לעבור ויתנו מקלות בצד השני.
תמר זנדברג: זה בדיוק מה שאתה עושה כאן, חבר הכנסת סמוטריץ.
תמר זנדברג: אני ממש אומרת את זה בצער.
תמר זנדברג: אני חושבת שהיה אפשר כאן להתכנס בגדול.
תמר זנדברג: ממשלת ישראל יחד עם הכנסת יכלה בגדול להתכנס לאיזשהו מהלך שאומר: אנחנו מבינים את הצורך בתוכניות מתאר, בתשתיות וכו'.
תמר זנדברג: ובצד זה, את הצורך באכיפה ברגע שזה לא מתקיים.
תמר זנדברג: אני בטוחה שכולנו היינו מתכנסים אם זה היה המהלך.
תמר זנדברג: אבל הצבע הפוליטי שנצבע כאן כל המהלך המדינתי הזה שלצערי שותפים לו כל זרועות המדינה, מראש הממשלה ומטה דרך הזרועות המקצועיות והפוליטיות, נותן תחושה של שלטון שנלחם באזרחים שלו, נלחם באזרחי המיעוט שלו שהם גם כך מופלים לרעה, והריסות הבתים.
תמר זנדברג: ראינו את הכותרות: כוחותינו פועלים בשעה זו נגד אזרחנו, ראינו את אום אל חירן.
תמר זנדברג: כל הדברים האלה מצטרפים למשבר אמון מאוד מאוד גדול שהחוק הזה לא מוסיף לו, לצערי, הוא רק מחריף אותו, וזה למרות כל הכוונות הטובות.
דוד אמסלם: אענה לך בקצרה.
דוד אמסלם: אני מקווה שאת מאמינה.
דוד אמסלם: לי יש כלל בחיים.
דוד אמסלם: אני מעולם לא משקר אף פעם בשום נושא.
תמר זנדברג: לא, לא האשמתי.
דוד אמסלם: אני מוביל את החוק הזה בלי קשר ליהודים-ערבים, ואלוהים עדי.
דוד אמסלם: אני חושב שזה חוק חשוב למדינת ישראל.
דוד אמסלם: אני טוען גם באחריות - רוב האנשים שלכאורה החוק הזה יבוא וייטפל אליהם, כך נקרא לזה, זה דווקא היהודים.
דוד אמסלם: זה בסדר, מבחינתי.
דוד אמסלם: מצד שני, הקדשנו לזה המון שעות, מאות שעות, בדיוני הוועדה.
דוד אמסלם: אנחנו גם הבנו את העניין שצריך, מצד שני, גם לארגן את תוכניות המתאר וכו' וכו' כדי לאפשר.
דוד אמסלם: אני באמת מאמין שאזרח ישראל, לא משנה אם יהודי או ערבי, לרוב הוא איש שומר חוק.
דוד אמסלם: הוא לא קם בבוקר ואומר: היום אני חייב לעבור על החוקים.
דוד אמסלם: לרוב כשהוא נתקל בבעיה והוא מרגיש מצוקה ואין לו ברירה אז הוא עובר.
דוד אמסלם: אבל אם אתה מאפשר לו את הכול אז הוא בסדר.
דוד אמסלם: אין שום סיבה שאזרח קם בבוקר ומחליט שהוא עובר על החוק.
דוד אמסלם: בוודאי שיש לנו כאן את מינהל התכנון ואנחנו מקדמים תכנון.
דוד אמסלם: כל מדיניות האכיפה שהיתה פה באה לענות על הנושא הזה בדיוק.
דוד אמסלם: אנחנו רצינו לגמור את החוק הזה בגלל שהתעייפתי.
דוד אמסלם: אנחנו כבר חודשיים.
דוד אמסלם: אתה עוד לא היית כאן.
דוד אמסלם: ג'מעה, אני רוצה להתקדם.
דוד אמסלם: אנחנו כבר חודשיים יושבים על החוק והתעייפתי מזה.
דוד אמסלם: אנחנו גם הבנו את מה שהבנו.
דוד אמסלם: מה שקיבלנו - קיבלנו.
דוד אמסלם: השתדלנו, עשינו את ההתאמות המתאימות.
דוד אמסלם: איפה שזה היה אפשרי, איפה שהמדינה קיבלה את זה, איפה שאני חשבתי שזה נכון, התקדמנו.
דוד אמסלם: מה שקרה הוא שניסו לעשות לנו איזה פיליבסטר בגלל סיבות שאני לא רוצה להיכנס לזה.
דוד אמסלם: לכן, החלטנו אחרי שבוע שזה אפשרי, אז נקדם את זה - זה הסיפור.
דוד אמסלם: אין פה כלום, אף אחד לא דיבר איתי.
דוד אמסלם: אני דיברתי עם ארז ואיתם, זה היה וקטור.
דוד אמסלם: מותר לקחת את זה מפה להרבה סיפורים.
דוד אמסלם: אני רואה הרבה אגדות.
דוד אמסלם: כשהייתי ילד היו קוראים לי כל ערב אגדות.
דוד אמסלם: זה אפשרי, אבל אני אספר לך מה קרה.
תמר זנדברג: לצערי, האגדות - - - במדינה הזו מתבררות כאמת.
דוד אמסלם: לכן, אני אומר לך את האמת של מה שקרה.
דוד אמסלם: זה לא זה ולא ההוא ולא כן ההוא.
דוד אמסלם: הגענו להבנות מסוימות כפוף למה שיכולנו להגיע איתם, ובזה אנחנו מתקדמים - זה הסיפור.
דוד אמסלם: יכולנו לעשות את זה עוד חודשיים.
דוד אמסלם: לא היה קורה כלום, רק היינו מתעכבים חודשיים.
דוד אמסלם: אני בעמדה, וגם הממשלה, שמה אפשר לגמור היום, למה לדחות למחר?
דוד אמסלם: ומה שלדחות למחר, למה לדחות למחרתיים?
תמר זנדברג: אי-אפשר לדעת איזה טרפת תתהפך עלינו מחר.
דוד אמסלם: מי שדוחה - לא אכפת לו החודש.
דוד אמסלם: הוא אומר: אם נדחה בחודש, אולי הכול ילך - לך תדע.
דוד אמסלם: לא יודע מה יקרה - או הפריץ ימות, או הכלב ימות, או משהו יקרה.
דוד אמסלם: אבל אני מאמין בזה, אני מאמין שזה חוק טוב למדינת ישראל, לאוכלוסייה היהודית והערבית השומרת חוק בכלל.
דוד אמסלם: אני אומר לך באחריות, תבוא גם ההסדרה.
דוד אמסלם: המדינה שמה הרבה כסף כדי להסדיר דווקא את הבנייה במגזר הערבי, כל תוכניות המתאר.
דוד אמסלם: ההנחיות שלהם זה להחיל את המקסימום שאפשר.
דוד אמסלם: יש גם את כל המצב הקיים ויש שם בתוכניות גם לצרף קרקעות לגידול של היישובים.
דוד אמסלם: אני חושב שהכיוונים הם טובים ומצוינים.
ג'מעה אזברגה: מרחיבים קודם את התוכניות ואחר כך את - - -
דוד אמסלם: ג'מעה, אתה כאילו עכשיו ממציא לנו את הגלגל.
דוד אמסלם: אם איך קוראים לו היה מתפטר לפני שלושה חודשים לא היית שואל את השאלה עכשיו בגלל שככה התחלנו את הדיונים.
דוד אמסלם: לכן, אני מסביר לך.
דוד אמסלם: אתה פשוט לא יודע מה עשינו כאן ואתה לא יודע מה הראש שלנו בכל הסיפור הזה.
דוד אמסלם: אנחנו מסכימים איתך, אנחנו שם.
דוד אמסלם: תזמין את מינהל התכנון לפגישה והם יסבירו לך מה שעשינו כאן.
דוד אמסלם: עברנו את היישובים, ראינו את - - -.
דוד אמסלם: אני ישבתי איתם, הבנתי את ראשי הערים.
דוד אמסלם: עשינו פה עבודה.
דוד אמסלם: אתה יכול לקבל את הנתונים שחברי הוועדה קיבלו.
דוד אמסלם: תבקש את החומר, תראה.
דוד אמסלם: לא, זה מיועד רק לחברי כנסת.
בצלאל סמוטריץ': אין לך אף אחד, אתה חייב ל - - -
תמר זנדברג: לא נשארו לך חברים.
דוד אמסלם: גם אם אין לי אף אחד, אני יכול לעשות הפסקה.
דוד אמסלם: סמוטריץ, אתה מכיר את זה.
<אחמד מלחם: מה שדיברת הוא יפה מבחינה תיאורטית.
בצלאל סמוטריץ': אם זה לא ח"כים עכשיו אז יש פה גם נציג של רגבים.
בצלאל סמוטריץ': אולי אפשר לתת לו לדבר.
בצלאל סמוטריץ': הוא כן היה פה חודשיים והוא לא דיבר כל הדיונים.
בצלאל סמוטריץ': לא נותנים לדבר, נותנים רק ל- - -
<אחמד מלחם: אתה מייצג טוב מאוד את רגבים.
דוד אמסלם: אני אתן לך זכות דיבור.
דוד אמסלם: האמת, משפט כי אני מכבד אותך.
דוד אמסלם: אבל אתה כבר דיברת, נתתי לך בעבר.
דוד אמסלם: זה לא דיון, אני לא פותח את זה.
דוד אמסלם: אנחנו לא פותחים שום דבר לדיון.
דוד אמסלם: אתה יכול לומר משהו לאומה אם אתה רוצה פעם להיבחר לחבר כנסת.
<אחמד מלחם: לא, עוד לא.
דוד אמסלם: אז חבל לך על הזמן, עזוב.
<אחמד מלחם: רק מסר.
<אחמד מלחם: לא במקרה רק ראשי הרשויות הערביים באים לכאן להביע את עמדתם וראשי הרשויות היהודיות לא באים.
דוד אמסלם: אני אתקן אותך.
דוד אמסלם: ראשית, התנועה הקיבוצית גם הגיעה, חברת חשמל ומקורות.
דוד אמסלם: אבל כשאנחנו רוצים לפתור נושאים של אנשים שעוברים על החוק, בדרך כלל המערכות לא מתארגנות כדי להגיד: אנחנו רוצים לעבור על החוק.
דוד אמסלם: אין דברים כאלה במדינה.
דוד אמסלם: אצל היהודים זה לא עובד ככה.
<אחמד מלחם: אוקי, אני יודע.
דוד אמסלם: גם אם אנחנו רוצים עכשיו להעלות את הקנסות על המהירות, היהודים לא באים ואומרים: למה אתה דופקים אותנו?
דוד אמסלם: זה יותר מתאים לערבים.
<אחמד מלחם: יפה מאוד, כי בכל היישובים היהודיים יש תוכניות מתאר ויש תוכניות מפורטות.
<אחמד מלחם: לערבים אין, כמעט ואין.
דוד אמסלם: דיברנו על זה, היית בדיונים.
דוד אמסלם: אני אסביר, ובזה אני גומר.
דוד אמסלם: ישבנו כאן עם מינהל התכנון וביקשתי נתונים.
דוד אמסלם: המדינה גם שמה הרבה מאוד כסף, גם כתוצאה מלחץ שלנו, ואם יהיה חסר האוצר אמר שיביא, כדי לגמור את תוכניות המתאר בכל היישובים הערביים, ואמרתי, כולל אופק ל-15 - 20 שנה.
דוד אמסלם: אבל עזוב, לא צריך יותר.
דוד אמסלם: הבנו את ההצהרה שלך, תודה.
בצלאל סמוטריץ': דודי, אני אצביע בעד החוק הזה מכיוון שאני חושב - - -
דוד אמסלם: חסר לך שלא גם.
בצלאל סמוטריץ': אתה צודק, חסר לי כמה דברים.
בצלאל סמוטריץ': תיכף נדבר על כמה מהם.
בצלאל סמוטריץ': אני אצביע בעד כי אני חושב שבסופו של דבר ב-take it or leave it, אז זה בוודאי take it , והחוק הזה הוא יותר טוב מהמצב הקיים, למרות, ואני אומר את האמת, שאני לא כל כך מבין עד הסוף את ההיסטריה של החברים ברשימה המשותפת.
בצלאל סמוטריץ': לא היתה אכיפה כנגד ערביי ישראל, אין אכיפה כנגד ערביי ישראל.
בצלאל סמוטריץ': ככל הנראה גם לא תהיה אכיפה בעקבות החוק הזה כי גם החוק במתכונת הקודמת שלו נתן כלים, ומי שלא רצה להשתמש לא השתמש.
בצלאל סמוטריץ': גם החוק הנוכחי נותן כלים, ומי שלא ירצה להשתמש בכלים האלה לא ישתמש בהם.
דוד אמסלם: אני רוצה להבין מה אתה אומר להם.
בצלאל סמוטריץ': תן רגע לדבר.
בצלאל סמוטריץ': אני אומר להם ש- - -
<ארז קמיניץ: זה גם לא המדיניות.
דוד אמסלם: נכון, עזוב אותך.
דוד אמסלם: אתה טועה גם בזה, אבל לא משנה.
דוד אמסלם: ארז, אני אתן לך לענות לו.
<ארז קמיניץ: זה נורא חשוב.
דוד אמסלם: אבל בוא תמשיך.
בצלאל סמוטריץ': אני הרי לא דיברתי עליך.
בצלאל סמוטריץ': מכיר את המכתבים שלך, מכיר את - - -
דוד אמסלם: הוא לא מדבר עליך, הוא לא מדבר על יחידת האכיפה.
דוד אמסלם: הוא לא מדבר על כלום.
בצלאל סמוטריץ': כן, בגלל זה לא נשארו כל כך הרבה כנראה.
בצלאל סמוטריץ': - - - אל מול המשטרה, אל מול גורמים אחרים שנדרשים כדי שמערכת האכיפה תוכל לעבוד, וכנראה לא כל כך עובדת.
בצלאל סמוטריץ': אז הלוואי, אני בעד שהחוק הזה ייתן כלים.
בצלאל סמוטריץ': אני רק לא בטוח שהם צריכים להיות - - - דודי, אני כן רוצה לומר נקודה אחת מרכזית.
בצלאל סמוטריץ': אני אמרתי קודם שאני אתמוך עכשיו בחוק הזה, אבל אני מודיע שאני מיד בתחילת המושב אגיש - - -
תמר זנדברג: מה ראש מטה גרונר הבטיח לך?
תמר זנדברג: היית פה כל כך נחרץ.
תמר זנדברג: באו ללחוש על אוזנך, יצאת, חזרת.
תמר זנדברג: פתאום אתה תומך בחוק.
תמר זנדברג: גילוי נאות - תניח את ההסכמים הקואליציוניים על השולחן.
תמר זנדברג: תגלה לנו.
דוד אמסלם: הוא עשה את זה בגללי, בגללי.
דוד אמסלם: הוא רצה להרגיז אותי טיפה, אבל בסדר.
בצלאל סמוטריץ': גם זה לא - - -
דוד אמסלם: גבית ממני מחיר כבד, הרגזת אותי באמת.
דוד אמסלם: עכשיו תתקדם.
בצלאל סמוטריץ': אני אתמוך בחוק בגלל שאני חושב שבסוף בוודאי הוא יותר טוב מאשר שלא יהיה בכלל.
בצלאל סמוטריץ': אם אני אתקע אותו עכשיו הוא עלול לא להיות בכלל.
בצלאל סמוטריץ': אבל אני מודיע שאני מיד בתחילת המושב אגיש כהצעת חוק פרטית כמה תיקונים לחוק הזה שלדעתי כל מיני פשרות שנעשו כאן ולא היו צריכים להיעשות.
בצלאל סמוטריץ': אני תקווה שאני אצליח להשיג תמיכה בממשלה ואיפה שצריך כדי לעשות את התיקונים האלה.
בצלאל סמוטריץ': לכן, זו לא המילה האחרונה.
בצלאל סמוטריץ': אני רוצה להתייחס בכמה מילים למה שנאמר פה.
בצלאל סמוטריץ': תראו, יש גבול כמה אפשר לפתח נרטיב שקרי ולהפוך אותו לאמת.
בצלאל סמוטריץ': יש ביטוי כזה שכאשר חוזרים על שקר עוד פעם ועוד פעם ועוד פעם, בסוף הוא הופך לאמת.
בצלאל סמוטריץ': בכל היישובים הערבים, למעט אחד - אני אומר את זה באחריות - יש תוכניות מתאר, דודי, בתוקף שמתוכננים לקיבולת אוכלוסייה עד אחרי 2030 לפי נתוני הלמ"ס.
<קריאה: אתה מבין אפס בדבר הזה.
בצלאל סמוטריץ': חסר תוכניות מפורטות, לא תוכניות מתאר.
בצלאל סמוטריץ': יש לנו על זה דוח מסודר שעשינו.
בצלאל סמוטריץ': אני מתכנן להביא מסודר.
בצלאל סמוטריץ': חד משמעית ישנן - - -
דוד אמסלם: ברמת העובדות זה לא נכון כי ישבתי עם מינהל התכנון.
ג'מעה אזברגה: זה לא נכון, זה סילוף.
דוד אמסלם: חבר'ה, לא חשוב.
דוד אמסלם: אני רוצה לומר משהו לחברים.
דוד אמסלם: חבר'ה, אני, ברשותכם, רוצה לבקש מכם בקשה אחת.
דוד אמסלם: כל אחד מדבר לקהל שלו.
דוד אמסלם: לכן, לא להתערב.
דוד אמסלם: כשאתם אומרים משהו אני שותק למרות שלא בהכרח אני מסכים.
דוד אמסלם: גם אם אתם לא מסכימים עם בצלאל, תשתקו.
בצלאל סמוטריץ': מי שאשם ואחראי לזה שבמשך הרבה מאוד שנים אין תוכניות מפורטות זאת לא המדינה - למדינה יש אולי את החלק הקטן בעניין הזה - זה המגזר הערבי.
בצלאל סמוטריץ': אני רוצה לגלות לכם סוד.
בצלאל סמוטריץ': בשום מקום מדינת ישראל לא מתכננת.
בצלאל סמוטריץ': מי שמתכנן תוכניות מפורטות בתל-אביב זו עיריית תל-אביב או יזמים פרטיים שיש להם אינטרס.
בצלאל סמוטריץ': המקום הכמעט יחידי שמדינת ישראל משקיעה ועושה תוכניות מפורטות מכספה אלה היישובים הערביים בגלל שלא גובים ארנונה ולכן אין כסף.
בצלאל סמוטריץ': וזו גם שאלה למה הם לא משלמים ארנונה.
אוסאמה סעדי: מה "לא גובים ארנונה"?
אוסאמה סעדי: 85% גובים ארנונה, תשאל.
אוסאמה סעדי: תפסיק עם הדמגוגיה הזאת.
דוד אמסלם: אוסאמה, ביקשתי.
דוד אמסלם: קודם כל, שב.
דוד אמסלם: ביקשתי שגם אם אתה לא מסכים עם בצלאל, אל תתווכח אתו.
דוד אמסלם: עזוב, אני רוצה להתקדם.
בצלאל סמוטריץ': הסיבה שאין תכנון מפורט בחלק מהיישובים הערביים זה בגלל סרבנות של היישובים עצמם שלא מוכנים לבנות לגובה, ומאחר ויש קרקעות פרטיות לא מוכנים להקצות שטח לצורכי ציבור, בשונה מפתח-תקווה שאף אחד לא שואל את חמי אם בא לו או לא בא לו.
בצלאל סמוטריץ': פשוט לוקחים לו שליש מהמגרש כי רוצים מדרכה.
בצלאל סמוטריץ': לאף אחד אין אומץ במדינה לעשות לערבים - - -
דוד אמסלם: חמך גר בפתח-תקווה.
בצלאל סמוטריץ': כן, אני נותן את זה כדוגמה.
בצלאל סמוטריץ': הפקיעו לו איזה 30% לא מזמן.
בצלאל סמוטריץ': יש לו חנות שם, לא משנה.
בצלאל סמוטריץ': בקיצור, המבנה הערבי הוא הרבה פעמים מבנה חמולתי ונבחר עכשיו ראש רשות שדואג שכל שטחי הציבור יהיו מהחמולה השנייה.
בצלאל סמוטריץ': אחר כך כשנבחר אחר כך מישהו אחר - - -
דוד אמסלם: תגיד לי, לאן אתה מושך?
בצלאל סמוטריץ': דודי, אני לא מוכן שיאשימו כאן את המדינה ויוציאו את דיבתה רעה.
בצלאל סמוטריץ': המדינה לא אשמה.
בצלאל סמוטריץ': האמירה הזאת שאין איפה לבנות, היא אמירה לא נכונה.
בצלאל סמוטריץ': אם המגזר הערבי ירצה ויהיה פרודוקטיבי בעניין הזה, הוא יכול מחר בבוקר ברוב היישובים לקבל.
בצלאל סמוטריץ': אני מכיר לא אחד, לא שניים, ולא עשרה מקרים שהמדינה אישרה.
בצלאל סמוטריץ': קחו את דלית אל כרמל.
בצלאל סמוטריץ': אושרה שם תוכנית מתאר מסודרת, אושרו תוכניות מפורטות.
בצלאל סמוטריץ': הכול, הכול אושר.
בצלאל סמוטריץ': יום אחרי שאושרה התוכנית התחילה בנייה מטורפת בשטח שמחוץ לתוכנית, בשטח ירוק, שאמור לתווך בין היישוב לבין שמורת הטבע שם של הכרמל.
בצלאל סמוטריץ': אין ספור מקרים כאלה.
בצלאל סמוטריץ': זה שקר.
בצלאל סמוטריץ': באים פה אנשים ומשקרים עוד פעם ועוד פעם ועוד פעם.
בצלאל סמוטריץ': מציגים את עצמם כמסכנים, מציגים את עצמם כמי שהם נורא רוצים לבנות חוקי והמדינה מתעללת בהם, מתאכזרת אליהם.
<קריאות: הוא לא מדבר אמת.
<קריאות: אני מדלית אל כרמל.
<קריאות: מי שהוא חבר כנסת מכובד אומר דברים שהם - - -, הוא משקר ככה.
<קריאות: הוא מעליל.
<קריאות: אני מרים ידיים.
דוד אמסלם: פהמי, אתה יכול להוריד את הידיים.
דוד אמסלם: אני בשביל זה פה.
בצלאל סמוטריץ': דודי, אתה יודע מצוין ש-99% מהליכי האכיפה שמנוהלים במדינת ישראל מנוהלים כנגד המגזר היהודי.
בצלאל סמוטריץ': אתה אמרת את זה נכון.
בצלאל סמוטריץ': מי שמעז לבנות מרפסת, פרגולה, בניגוד לחוק, הולכים ומורידים לו, ואצל הערבים, כל אחד הולך ועושה מה שהוא רוצה - מערב פרוע.
בצלאל סמוטריץ': שוב, כי הם הצליחו לייצר במשך הרבה שנים דה-לגיטימציה למערכות האכיפה כי הטענה השקרית שלהם זה: אין איפה לבנות, אז אין ברירה, צריך להיות לא חוקי.
בצלאל סמוטריץ': אני אראה לך כמה מקומות יש לבנות חוקי ואנשים בוחרים בכוונה לצאת מחוץ לתוכנית ולבנות במקומות לא חוקיים כי לא מוצא חן בעיניהם לבנות חוקי.
בצלאל סמוטריץ': כי לבנות חוקי זה עולה כסף, צריך להביא מהנדס.
בצלאל סמוטריץ': צריך היתר בנייה, צריך לשלם אגרת בנייה וארנונה אחר כך.
בצלאל סמוטריץ': צריך לבנות בגבולות מגרש, אי-אפשר לבנות אלף מטר כמה שאתה רק יוצר.
בצלאל סמוטריץ': הרבה יותר כייף לבנות לא חוקי ואחר כך לבוא ולצעוק שהמדינה אשמה, בונים לא חוקי כי אין איפה לבנות חוקי.
בצלאל סמוטריץ': עוד פעם, זה נכון.
בצלאל סמוטריץ': חסרות תוכניות מפורטות.
תמר זנדברג: נאום הגזענות הזה הולך להימשך עוד הרבה זמן?
בצלאל סמוטריץ': למה גזענות?
בצלאל סמוטריץ': לא הבנתי מה הגזענות.
בצלאל סמוטריץ': לדבר על מתנחלים זה בסדר ועל ערבים זה לא בסדר?
בצלאל סמוטריץ': בנגב המדינה לא - - -
דוד אמסלם: בצלאל, תודה רבה.
בצלאל סמוטריץ': דיברו פה אנשים מהנגב, במה המדינה לא באה לקראתם?
בצלאל סמוטריץ': המדינה באה לקראתם - - -, אי-אפשר כל היום להאשים את המדינה.
דוד אמסלם: בצלאל סמוטריץ, תודה רבה.
<פהמי חלבי: אפשר?
<פהמי חלבי: באמת דקה.
דוד אמסלם: פהמי, לא, לא.
דוד אמסלם: אני רק אומר דבר מאוד פשוט לגבי הנושא הזה של הנתונים שאמרת.
דוד אמסלם: אל תענה לי כי זה לא דו-השיח הזה.
דוד אמסלם: אנחנו ישבנו עם הגורמים המוסמכים - עבדך הנאמן, וגם חלק מחברי הוועדה - עם מינהל התכנון.
דוד אמסלם: עברנו ישוב, ישוב.
דוד אמסלם: אני מספר לך שיש חלק לא מבוטל מהיישובים שעדיין אין בהם תוכניות מתאר מעודכנות בכלל.
בצלאל סמוטריץ': מה זה "מעודכנות"?
דוד אמסלם: מתאימות לפני 60 שנה, בסדר?
דוד אמסלם: בגדול, לפחות 30% אני מספר לך אין בכלל, ועוד 30% אני אומר לך שאין מעודכנות.
דוד אמסלם: לכן, זה גם בעיה.
דוד אמסלם: יש פה גם את בעיית המדינה בעניין הזה.
דוד אמסלם: לכן, אנחנו מביאים אנחנו פה איזה פשרה בסך הכול.
דוד אמסלם: בגדול, כדודי אמסלם אני לא רואה את האזרח הערבי אויב המדינה.
דוד אמסלם: אני רואה אותו אזרח בדיוק כמוני, ואני חושב שהבן שלו צריך לגור בדיוק כמו הבן שלי.
בצלאל סמוטריץ': חד-משמעית.
בצלאל סמוטריץ': אבל בבניין, לא רק בצמוד קרקע.
דוד אמסלם: אני שמח בחוק.
דוד אמסלם: החשיבות של החוק היא בתודעה קודם כל.
דוד אמסלם: החשיבות הכי חשובה פה זה שהחבר'ה, גם באוכלוסייה היהודית וגם בערבית, אבל בעיקר באוכלוסייה הערבית, מבינים שהמדינה מתכוונת לפעול עכשיו כמדינת חוק כמו כל נושא אחר וכמו כל מדינה אחרת.
דוד אמסלם: מצד שני, צריך לסייע שם, ועמדנו על זה שזה גם באמצעים, וזה נכון.
דוד אמסלם: זה נכון שחלק מהערים באמת מובילות את תוכניות המתאר שלהן, והעניות שבהן לא מובילות תוכניות מתאר.
דוד אמסלם: אני מספר לך שהמדינה גם מתערבת בזה.
דוד אמסלם: לכן, גם פה.
דוד אמסלם: היות והיישובים הערביים נמצאים בסוציו נמוך - ואני לא נכנס גם למה, זה לא חשוב - סיכמנו עם מינהל התכנון ועם האוצר שגם אם יהיה חסר הם יביאו את זה כדי להסדיר את תוכניות המתאר, בוודאי.
דוד אמסלם: בגדול, כולנו רואים את זה עין בעין, ולדעתי אפילו גם הח"כים.
דוד אמסלם: הם מסתכלים על אחורה, לא על קדימה.
דוד אמסלם: בגדול, אנחנו רוצים להביא אחת ולתמיד את כל המערכות למצב שאנחנו רוצים לעבוד כמו מדינת חוק.
דוד אמסלם: להסתכל קדימה, להחיל את מי שאנחנו יכולים היום.
דוד אמסלם: אני אומר לך באחריות שאין אינטרס היום למדינת ישראל להרוס את הבנייה הזו, בוודאי שלא.
בצלאל סמוטריץ': תלוי איפה.
בצלאל סמוטריץ': איפה שאפשר להסדיר - - -, סבבה, ואיפה שלא - - -
דוד אמסלם: אנחנו גם ביקשנו ממינהל התכנון להגמיש את הסיפור עד המקסימום.
דוד אמסלם: להחיל את הכול, ומה שאין ברירה אז אין ברירה.
דוד אמסלם: בגדול, אם אחד בנה במרכז הפרדס שלו וצפצף על כולם ועשרה ק"מ מהזה - - -
בצלאל סמוטריץ': או על מה שמתוכנן לכביש.
דוד אמסלם: בוודאי, על זה אין מחלוקת.
דוד אמסלם: ועל תשתיות לאומיות, אז בוודאי.
דוד אמסלם: על זה אנחנו לא מדברים.
<פהמי חלבי: תן לי חצי דקה.
<פהמי חלבי: אני לא מדבר הרבה, שני משפטים.
<פהמי חלבי: אני רוצה להגיד ככה לחבר הכנסת - -
דוד אמסלם: עוד לא אמרת.
<פהמי חלבי: - - אנחנו, קודם כל, אוהבים את המדינה.
דוד אמסלם: פהמי, פהמי.
בצלאל סמוטריץ': טוב מאוד.
בצלאל סמוטריץ': לא יותר ממך, אנחנו ביחד.
בצלאל סמוטריץ': לא, אל תוציא אותו.
דוד אמסלם: כשאני אומר לך לא אז לא.
דוד אמסלם: יש פה עוד שישה דוברים שביקשו לפניך.
דוד אמסלם: אני אומר לך לא ואתה ממשיך לדבר אתו.
דוד אמסלם: אז כאילו אני פה עציץ, בכלל קרטון.
<פהמי חלבי: חאלס, אני לא מדבר יותר.
<פהמי חלבי: אני מכבד אותך מאוד.
דוד אמסלם: דחילאק, עזוב.
דוד אמסלם: תאמין לי, אתה תענה לו, הוא יענה לך.
דוד אמסלם: אתה תענה לו, הוא יענה לך, ורק תתרגז יותר.
דוד אמסלם: אף אחד לא מדבר כאן יותר.
דוד אמסלם: ברושי, יש לך משהו לומר?
איתן ברושי: אמרתי שאנחנו זקוקים לפסק זמן.
איתן ברושי: לכן, עד שלא יסבירו לי אחרת אני מבקש להוסיף שזה לא רק למגורים.
דוד אמסלם: ארז, בבקשה.
<ארז קמיניץ: אדוני, אני רוצה להתייחס לדברים שנאמרו פה על-ידי חבר הכנסת סמוטריץ, וכמובן על-ידך אדוני.
<ארז קמיניץ: אנחנו לא מקלים ראש במהלך החקיקתי שנעשה פה בוועדה שבראשותך, אדוני.
<ארז קמיניץ: אנחנו נמצאים בעיצומו.
<ארז קמיניץ: להבנתי, כמי שחי לא מעט רפורמות שעושה הממשלה בשנים האחרונות, אנחנו נמצאים בעיצומו של רצון לשנות מציאות.
<ארז קמיניץ: למעשה, אנחנו התחלנו את שינוי המציאות הזה בעבודה תכנונית שנעשתה במינהל התכנון והמשיכה אחר כך בצוות 120 הימים, וגם חלק מהדברים הועברו לחקיקה על-ידך אדוני.
<ארז קמיניץ: זה שינוי מציאות תכנוני.
<ארז קמיניץ: אני לא רוצה להיכנס לנרטיבים.
<ארז קמיניץ: ברור שהיתה בעיה במגזר הערבי בכל מה שקשור לתכנון, אבל המדינה בהחלט שינתה ומשנה את המציאות הזאת יום יום, בין היתר, בין הדברים שנאמרו, בהשקעת כספים אפילו בתכנון מפורט.
<ארז קמיניץ: הדברים האלה אכן לוקחים זמן, אבל יש התפתחות, והתפתחות משמעותית כמו תוכנית as is בדלית אל כרמל או תוכניות בחורפיש או ותמ"ל בטייבה , בערערה, ותמ"ל בטייבה בשמונה או עשרה יחידות דיור לדונם.
<ארז קמיניץ: זה בנייה לגובה.
<ארז קמיניץ: יש שינוי מציאות בשטח, שינוי מציאות תכנוני, שינוי מציאות בהקצאת משאבים לענייני תכנון.
<ארז קמיניץ: לצד זאת, אדוני היושב-ראש, אין לנו מנוס אלא לשנות מציאות, ופה אנחנו לוקחים את הדברים על עצמנו.
<ארז קמיניץ: כמשרד משפטים אנחנו הרעים פה לכאורה בסיפור, אבל אנחנו לא חושבים שיש דרך אחרת להתנהל, אלא בדרך של שינוי מציאות גם בהיבט האכיפתי.
<ארז קמיניץ: זה חשוב לנו כמדינה, זה חשוב לשלטון החוק.
<ארז קמיניץ: זה חשוב לתכנון, וזה אולי אחד הדברים המרכזיים.
<ארז קמיניץ: זה חשוב לתכנון.
<ארז קמיניץ: אם לא נעמוד על שלטון החוק התכנון יקרוס כי מי שבונה על כביש הורס תכנון.
<ארז קמיניץ: מי שבונה על בית-ספר, אין בית-ספר.
<ארז קמיניץ: איפה ילמדו התלמידים?
<ארז קמיניץ: בסופו של דבר, זה חשוב לאיכות החיים של כולם, וגם של מי שהיום אולי בראייה קצרת טווח חושש מה יקרה לבית שלו.
<ארז קמיניץ: אדוני, בעזרתך ובעזרת החוק הזה אנחנו חושבים שנצליח להגיע טוב יותר לשינוי מציאות בעולם האכיפתי.
<ארז קמיניץ: אנחנו לא צריכים על כל הריסה לגייס גדוד של שוטרים כדי להרוס.
<ארז קמיניץ: אנחנו חושבים שיש כלים מינהליים לדאוג לזה.
<ארז קמיניץ: אנחנו חושבים שצריך לדאוג להריסה כבר בשלב היסודות.
<ארז קמיניץ: אנחנו חושבים שגם ענישה כלכלית תעזור כאן - לא רק במגזר הערבי, במגזרים אחרים.
<ארז קמיניץ: החוק הזה הוא חוק שחל על כל המגזרים.
<ארז קמיניץ: שינוי המציאות האכיפתית בהחלט הכרחי - יותר במגזרים מסוימים וגם במגזר הערבי.
בצלאל סמוטריץ': חותם על כל מילה.
דוד אמסלם: אני גם הדגשתי את זה גם בתחילת החקיקה.
דוד אמסלם: אני מאמין באמונה שלמה שבמקומות שבהם אין תכנון, אין איכות חיים.
דוד אמסלם: אמרתי את זה כמעט בכל ישוב ערבי אליו הגעתי.
דוד אמסלם: החבר'ה הצעירים בעוד 10, 15, 20 שנה לא יהיו מוכנים לגור כך.
דוד אמסלם: אין להם פארקים או קניונים, אין להם חיים מודרניים.
דוד אמסלם: אין להם כלום, אין להם אפילו כבישים נורמליים.
דוד אמסלם: הכול שם צפוף, ובית ועוד בית ועוד בית.
דוד אמסלם: ככה לא יכולים לחיות במאה ה-21.
דוד אמסלם: זה היה נכון לפני 100 שנה.
דוד אמסלם: לכן, התכנון הוא מתבקש, הוא מתבקש.
דוד אמסלם: אני מסכים עם מה שאמר ארז.
דוד אמסלם: בסופו של דבר, גם האוכלוסייה הערבית תצטרך לעשות שינוי בהרגלים שלה גם במובן של בנייה לגובה כי יש לזה גם משמעויות כלכליות.
דוד אמסלם: זה מייצר גם קרקע למטה.
דוד אמסלם: בסופו של דבר, אם בעיר כל אחד היה גר בבית צמוד קרקע, ברור לכם לחלוטין שלא היה כלום.
דוד אמסלם: לא היו גינות, לא היו כבישים כמעט.
דוד אמסלם: זה היה נראה בדיוק כמו אצלכם.
דוד אמסלם: בחיים המודרניים זה לא קורה.
דוד אמסלם: נסעתי למרוקו, ההורים שלי נולדו שם.
דוד אמסלם: זה בדיוק כמו פה.
דוד אמסלם: לא ראיתי שכולם שם גרים בצמודי קרקע.
דוד אמסלם: יש גינות, כבישים, שדרות וקניונים בכל עיר שם.
דוד אמסלם: דרך אגב, הם ערבים.
<קריאה: גם יש להם מדינה.
דוד אמסלם: לא קשור, הם ערבים.
דוד אמסלם: אבל הם הבינו מזמן שאם הם ימשיכו לחיות כך אז כלום לא יהיה להם.
דוד אמסלם: לפעמים חלק מהאנשים מושכים לכיוון הכאוס כאילו מה פתאום, הורסים.
דוד אמסלם: אני אומר, הכול הפוך.
דוד אמסלם: בהתחלה יש איזשהו שלב עד שהאנשים מפנימים את זה, אבל בסופו של עניין זה בוודאי ובוודאי ישפר את כל מערך החיים באוכלוסייה הערבית כי שם אני רואה את עיקר הבעיה התכנונית.
דוד אמסלם: הייתי בטייבה.
דוד אמסלם: אמרתי שלפני שעשיתי את הדיון כאן, בניגוד להרבה אחרים, עשיתי חמישה סיורים, כולל אחד במסוק.
דוד אמסלם: שכחתי לדווח לטלב.
דוד אמסלם: הוא התרגז למה לא אמרתי לו.
דוד אמסלם: אני מכיר את המגזר כי אני אוהב להסתובב שם.
דוד אמסלם: יש לי גם אנשים שאני מכיר ואני הולך לבקר אותם מדי פעם.
דוד אמסלם: כמעט כל הכפרים זה אותו דבר.