GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוד אמסלם: אתה לא רוצה לתת להם לנמק למה?
דוד אמסלם: בוא נתחיל את הדיון.
דוד אמסלם: תן לנו רק אינפורמציה.
דוד אמסלם: נשאיר להם את הדיון.
אוסאמה סעדי: תן לנו נתונים.
דוד אמסלם: תן לנו רק נתונים.
<אהוד משה בקר: בסדר.
<אהוד משה בקר: הנושא של גירעון דמוקרטי הוא פשוט קשור למה שקרה בישראל.
דוד אמסלם: תן לנו את הנתונים.
<אהוד משה בקר: שיעור הצבעה נמוך, זה טיעון בדרך כלל נגד אבל במקומות בהם ירד גיל ההצבעה, באוסטריה, במדינות אחרות בהן בדקו את זה, הטענה שצעירים מצביעים פחות, גיל 18 והלאה מצביעים פחות מהשיעור המקובל, היא עדיין נכונה אבל גילאים 16 ו-17 יצביעו יותר מהממוצע ואפילו יותר מכך.
<אהוד משה בקר: גם הורדת הגיל לוותה בקמפיין הסברה.
דוד אמסלם: אתה כבר מתחיל את הדיון אבל אני לא רוצה.
<אהוד משה בקר: נעבור לרשויות המקומיות.
דוד אמסלם: יש לך נתונים עולמיים?
<אהוד משה בקר: כן.
<אהוד משה בקר: מילה אחת כאן.
<אהוד משה בקר: תראו שבאמת הסיבה שהורידו את גיל ההצבעה בישראל בשנת 2000 לרשויות המקומיות, בגלל שרצו לגרום גם למקבלי ההחלטות לשים יותר דגש על בני נוער והצרכים שלהם וגם לגרום לבני הנוער להיות יותר מעורבים בחברה סביבם.
<אהוד משה בקר: הנה, עברנו לנתונים על העולם.
<אהוד משה בקר: כאן יש מפה שאני מקווה שאתם רואים אותה מספיק טוב.
<אהוד משה בקר: יש גם רשימות בדפי הזרקור שמונחים לפניכם.
<אהוד משה בקר: כפי שאתם יכולים לראות, גיל 18 הוא הגיל המקובל לבחירות בעולם, זה הגיל המסומן כאן בכחול.
<אהוד משה בקר: רוב המדינות מסומנות בכחול.
<אהוד משה בקר: אם נסתכל על גילאים אחרים, יש קצת דוגמאות.
<אהוד משה בקר: אמריקה הלטינית ברובה מסומנת בצבע אדום שמסמן גיל ההצבעה 16.
<אהוד משה בקר: זה גיל ההצבעה גם לפרלמנט וגם לרשויות המקומיות.
<אהוד משה בקר: ארגנטינה, ברזיל, ניקרגואה, אקוודור וקובה.
<אהוד משה בקר: מדינה אחת נוספת, אוסטריה, באירופה.
<קריאה: גיל 16 באוסטריה?
<אהוד משה בקר: היא הורידה את הגיל ב-2007.
דוד אמסלם: נקווה שלא יגיעו לגיל 12.
<אהוד משה בקר: בניקרגואה ב-1984 ומשם זה המשיך הלאה.
<אהוד משה בקר: מדינות בהן מצביעים מגיל 17 הן מעטות, אלה קמרון, סודן וצפון קוריאה.
<אהוד משה בקר: אבל יש גם מדינות שמאפשרות הצבעה רק בגיל מבוגר יותר, עדיין, למרות השינויים הללו.
<אהוד משה בקר: יש מדינות שמאפשרות מגיל 19 אבל הן מעטות.
<אהוד משה בקר: הן מסומנות בוורוד.
<אהוד משה בקר: גיל 20 ו-21 הן יותר מעניינות.
<אהוד משה בקר: גם כאן אפשר לראות את עומן ודרום קוריאה שמאפשרות הצבעה רק בגיל 21.
<אהוד משה בקר: נדבר רק על המקרה המיוחד של ישראל שהוא גיל הצבעה נפרד לרשויות המקומיות שהוא יותר נמוך.
<אהוד משה בקר: במקרה הזה יש לנו את ישראל, יש לנו את גרמניה, חלק מהמדינות בגרמניה, יש לנו את אסטוניה שמאפשרת את זה.
דוד אמסלם: מה זאת אומרת חלק מהמדינות בגרמניה?
דוד אמסלם: חלק מהערים בגרמניה.
<אהוד משה בקר: גרמניה היא פדרציה שיש לה תת מדינות.
<אהוד משה בקר: חוץ מזה יש לנו שתי עיירות במרילנד ארצות הברית שמאפשרות את זה החל מ-2013, שזה לא מאוד נפוץ אבל עדיין, ובנורבגיה עשו פיילוט של זה.
<אהוד משה בקר: אלה הדוגמאות שאנחנו מצאנו.
<אהוד משה בקר: אני אתן כמה מקרים מענייניים מהעולם.
<אהוד משה בקר: בברזיל שהזכרנו קודם וגם בארגנטינה למשל אפשר להצביע מגיל 16 אבל חובה מגיל 18.
<אהוד משה בקר: הם עשו את זה כך כדי שמי שיהיה מעוניין, יוכל להצביע.
<אהוד משה בקר: נורבגיה שהזכרתי בה יש גם פיילוט להורדה ברשויות המקומיות, מאפשרת הצבעה מגיל 18 אבל גם למי שיום ההולדת שלו הוא בעצם אחרי הבחירות בהמשך אותה שנה קלנדרית.
<אהוד משה בקר: כלומר, יום הבחירות הוא ביוני, אבל מי שיחגוג 18 בדצמבר עדיין יוכל להצביע.
<אהוד משה בקר: באיטליה יש חלוקה של הפרלמנט לשני בתים, בית תחתון ובית עליון.
<אהוד משה בקר: לבית התחתון, גיל ההצבעה אליו הוא 18 וגיל ההצבעה לבית העליון הוא 25.
דוד אמסלם: תודה רבה לך על האינפורמציה.
דוד אמסלם: אנחנו עכשיו נעביר את רשות הדיבור והובלת הדיון לאלמוג בן משה.
אלמוג בן משה: תודה רבה.
אלמוג בן משה: יושב ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה חבר הכנסת דוד אמסלם, מנהלת הוועדה, חבר כנסת, חברי מועצת התלמידים והנוער הארצת שיושבים כאן ומייצגים מאחוריהם את 700 אלף התלמידים ובני הנוער של מדינת ישראל.
אלמוג בן משה: אני אלמוג בן משה, תלמידת כיתה י"ב בבית ספר טשרניחובסקי מנתניה.
אלמוג בן משה: היום אני אוביל את ישיבת הוועדה הנוכחת בשיתוף עם יושב ראש הוועדה הקבוע בנושא השוואת גיל הבחירות לכנסת לבחירות לשלטון המקומי.
דוד אמסלם: ברשותך, שכחתי בן אדם אחד.
דוד אמסלם: נמצא כאן יניב.
דוד אמסלם: דרך אגב, לכל דיון בוועדה יש לנו סדרן ואם זה דיון מורכב, יש כמה סדרנים.
דוד אמסלם: יניב, תודה.
אלמוג בן משה: כמו ששמתם לב, הדיון היום הוא בנושא השוואת גיל הבחירות לכנסת לבחירות לשלטון המקומי.
אלמוג בן משה: בפתח דבריי ארצה להודות ליושב ראש הוועדה על הבחירה בקיום הדיון דווקא בנושא הזה וללאה, מנהלת הוועדה, שסייעה לי רבות, לטל ולשיר ממועצת התלמידים והנוער הארצית בהכנות לדיון שמתקיים במסגרת יום כנסת צעירה בו נציג המועצה הארצית, מועצת התלמידים והנוער הארצית, וסטודנטים לוקחים חלק בפעילות הפרלמנטרית השוטפת והענפה שמתקיימת בכנסת.
אלמוג בן משה: זכות הבחירה היא אחת מזכויות האזרח החשובות ביותר.
אלמוג בן משה: הבחירות הן הכלי העיקר של האזרחים להשפיע על השלטון.
אלמוג בן משה: זכות זו היא זכות הכי בסיסית שניתנת לפרט, לאזרח במדינה.
אלמוג בן משה: כיום גיל הכשירות להצבעה לבחירות לכנסת הוא 18.
אלמוג בן משה: לעומת זאת, בבחירות לרשויות המקומיות, כמו שגם הוצג כאן, גיל הבחירה הוא 17, מאז שנת 2003.
אלמוג בן משה: בשנים האחרונות עולות בעולם יוזמות להוריד את גיל הבחירה וכך גם בישראל.
אלמוג בן משה: בכל אחת מהכנסות מאז הכנסת ה-15, הוגשו הצעות חוק שביקשו להוריד את גיל הבחירה לגיל 17.
אלמוג בן משה: מגמה זו משתלבת במגמה הכללית של העצמת בני נוער וביקורת על אפלייתם מסיבות לא ענייניות בשל דעות קדומות.
אלמוג בן משה: מאוד מאוד נוח ליפול לזה, בעיקר מכל מיני דברים ששומעים בתקשורת, בדרך כלל הדברים הרעים, בני נוער שרק שותים אלכוהול, משתמשים בסמים, נוהגים באלימות וכמו שאפשר גם לראות כאן, אני מניחה שכל מי שיצא לו לפגוש בני נוער בכל מקום, זאת לא תמונת המציאות.
אלמוג בן משה: מעבר לזה, ברוח מגמה זו נקבע באמנת זכויות הילד באו"מ: מדינות חברות יבטיחו לילד המסוגל לחוות דעה משלו את הזכות להביע דעה כזו בחופשיות בכל עניין הנוגע לו תוך מתן משקל ראוי לדעותיו בהתאם לגילו כמובן ולמידת בגרותו של הילד.
אלמוג בן משה: אם תינתן זכות ההצבעה לגיל 17 בבחירות לכנסת, אין ספק שהתעניינותם באקטואליה ובאירועים החשובים העומדים על סדר היום של הציבור תגבר.
אלמוג בן משה: כמו כן, גם מעורבותם האזרחית, אם אנחנו מדברים על התנדבות, על התפקדות למפלגות, על מודעות, על אקטואליה החברתית הפוליטית בכלל.
אלמוג בן משה: לפני מספר שנים הובילה מועצת התלמידים והנוער הארצית מהלך דומה להורדת גיל הבחירה ברשויות המקומיות אשר הובילה לשימת דגש על ידי רבים מראשי הרשויות המקומיות לחינוך הפורמלי והבלתי פורמלי שאני בטוחה שתסכימו אתי שלא תמיד יש לו את המקום הראוי לו, על שיפור תרבות הפנאי של בני הנוער ואף לתכניות הכנה לשירות צבאי ומשמעותי בצה"ל.
אלמוג בן משה: הורדת גיל הבחירה לכנסת ישראל תגרום לתהליך דומה ברמה הארצית, שימת דגש על חינוך הנוער ושוויון בנטל.
אלמוג בן משה: כיום בני הנוער בין הגילאים 17 ל-18 הם קבוצת האוכלוסייה בעלי אחוזי הצבעה גבוהים ביותר בבחירות לרשויות המקומיות באופן גורף ברחבי הארץ.
אלמוג בן משה: אחוזי הצבעה גבוהים בבחירות הם מהמטרות הלאומיות החשובות למדינה שלנו.
אלמוג בן משה: ללא כל ספק הכללת טווח גילאים זה בציבור הבוחרים בבחירות לכנסת, תעלה גם את אחוז ההצבעה הכללי בבחירות לכנסת שכן ברור שבני נוער, כמו שגם אתה הזכרת וכמו שגם הוזכר כאן, אין מה לעשות, בפעם הראשונה בתקופת גיל הנעורים יש הרבה יותר מעורבות ברגע שנותנים את ההזדמנות הזאת.
אלמוג בן משה: בני נוער בגיל 17 במדינת ישראל הם אזרחים בוגרים ואחראים.
אלמוג בן משה: הם רשאים ומסוגלים לנהוג, לעבור מיונים ליחידות מסווגות מאוד מאוד בצבא ועוד.
אלמוג בן משה: על כן מעורבותם האזרחית והפוליטית היא בלתי נמנעת וזו זכותם הטבעית להיות שותפים בבחירת נציגי הציבור שבסופו של דבר הם חלק ממנו במדינה.
אלמוג בן משה: אני מאמינה בשיח ודיון במיוחד בנושא חשוב ורלוונטי כמו זה.
אלמוג בן משה: אשמח לשמוע את כל הדעות על מנת לפתח דיון עמוק בנושא הזה כדי שנוכל להגיע להסכמות ולמסקנות מעשיות לטובת התלמידים ובני הנוער בישראל ולטובת הציבור הישראלי בכלל.
אלמוג בן משה: תודה.
דוד אמסלם: עכשיו את רוצה להוביל את הדיון?
אלמוג בן משה: אני אשמח.
דוד אמסלם: אני אומר לך איך אנחנו בדרך כלל מנהלים כאן את הדיון.
דוד אמסלם: בדרך כלל כשאת מעלה נושא, אני נותן את רשות הדיבור לחברי הכנסת שיתייחסו אבל במקרה דנן הייתי מציע הפוך, שדווקא הם ישמעו את בני הנוער ואחרי כן הם יתייחסו.
אלמוג בן משה: בבקשה.
אלמוג בן משה: שיר, רוצה להתחיל?
דוד אמסלם: דרך אגב, בדרך כלל מי שרוצה לדבר בוועדה, נרשם.
דוד אמסלם: במקרה שלנו, מי שרוצה יבקש מאלמוג את רשות הדיבור.
אוסאמה סעדי: אדוני היושב ראש, אולי גם תציג את ועדת הבחירות.
דוד אמסלם: יש לנו כאן את נציגי המשרדים הממשלתיים שרלוונטיים לנושא.
דוד אמסלם: נמצא כאן נציג משרד הפנים, יוסף ברון שהוא מנהל אגף בכיר, הבחירות ברשויות המקומיות.
דוד אמסלם: נמצא כאן עורך דין עמי ברקוביץ ממשרד המשפטים שיתייחס לצד המשפטי.
דוד אמסלם: נמצאת כאן אורלי עדס, מנכ"לית ועדת הבחירות המרכזית.
דוד אמסלם: אורלי, כל הכבוד לך שבאת.
דוד אמסלם: דרך אגב, היא מייחסת חשיבות רבה לדיון ולכן היא באה.
דוד אמסלם: יחד אתה נמצא עורך דין ליבנה שהוא היועץ המשפטי של ועדת הבחירות המרכזית.
אוסאמה סעדי: אני כאן על תקן של סגן יושב ראש ועדת הבחירות המרכזית.
דוד אמסלם: בלבלת אותי, אבל בסדר.
דוד אמסלם: נמצאת כאן נציגת המועצה לשלום הילד, עורכת דין רחלי הכהן.
דוד אמסלם: נמצאת הדרה רוזנבלום ממועצת התלמידים והנוער הארצית.
<הדרה רוזנבלום: אני מייצגת את משרד החינוך.
דוד אמסלם: אני מציע שתתני קודם כל לחבר'ה היותר צעירים לדבר.
יואב בן צור: אולי תיתן לה שיקול דעת?
דוד אמסלם: בוא נסכם שאני נותן לה עצות לחיים.
דוד אמסלם: אני מציע שקודם תשמעי את החבר'ה שבאים לטעון את הטענות ואני מניח שאלה הם החבר'ה הצעירים.
אלמוג בן משה: באופן כללי אנחנו מדברים על לתת את הזכות לבני הנוער.
דוד אמסלם: אחרי כן תעברי לשמוע את נציגי הממשלה, מה עמדתם, ואחרי כן נשמע את חברי הכנסת.
אלמוג בן משה: בבקשה, שיר.
<שיר בויטום: שלום לכולם.
<שיר בויטום: אני מאשקלון, בית הספר לאומנויות, יושבת ראש האומנויות, סגנית יושב ראש העיר אשקלון.
<שיר בויטום: אני גם במועצה המחוזית ומדריכה בצופים את כיתה ד' בנות.
<שיר בויטום: אני חושבת שצריך להשאיר את גיל הבחירה על גיל 18 ואני גם אומר למה אני חושבת כך.
<שיר בויטום: זכות הבחירה, כמו שאלמוג אמרה, היא בין זכויות האזרח החשובות ביותר.
<שיר בויטום: אני לא אוסיף על דבריה כי היא אמרה את כל מה שצריך לומר.
אלמוג בן משה: ועדת הפנים והגנת הסביבה מקדמת בברכה את יושב ראש הכנסת, חבר הכנסת יולי יואל אדלשטיין.
יולי יואל אדלשטיין: באתי להקשיב.
אלמוג בן משה: את מזכירת הכנסת, הגברת ירדנה מלר הורוביץ.
אלמוג בן משה: ועדת הפנים מקיימת עכשיו דיון בנושא השוואת גיל הבחירות לכנסת לגיל הבחירות לרשויות המקומיות.
אלמוג בן משה: ברוכים הבאים.
אלמוג בן משה: נמשיך לשמוע את דבריה של שיר.
<שיר בויטום: אני אציג את עצמי.
<שיר בויטום: אני מאשקלון.
<שיר בויטום: אני חושבת שצריך להשאיר את גיל הבחירה על גיל 18.
<שיר בויטום: עשיתי סקר בבתי הספר באשקלון ולא הסתמכתי רק על מה שאני חושבת אלא הסתמכתי על נתונים של בני נוער מאשקלון, וגם מבוגרים ביניהם ערכתי את הסקר.
<שיר בויטום: אני אומר את הנתונים ואם יש שאלות, אני אשמח לענות.
<שיר בויטום: בני נוער אינם יודעים מספיק על הפוליטיקה, על מצע המפלגות, ולתת להם כל כך הרבה כוח להשפיע בזמן שהבחירה שלהם עלולה להיות לא מושכלת ולא מחושבת נכון.
<שיר בויטום: כיום בני הנוער בין הגילאים 17-18 הם קבוצת האוכלוסייה בעלת אחוזי הצבעה גבוהים ביותר בבחירות לרשויות המקומיות באופן גורף ברחבי הארץ.
<שיר בויטום: אחוזי ההצבעה הגבוהים לבחירות הם מהמטרות הלאומיות החשובות למדינה.
<שיר בויטום: ללא כל ספק הכללת טווח גילאים זה בציבור הבוחרים בבחירות לכנסת תעלה גם את אחוזי ההצבעה הכלליים בבחירות לכנסת שכן ברור שבני הנוער הם בעלי מוטיבציה גבוהה יותר להצביע ביחס לשאר האוכלוסייה ובגלל שבני הנוער לוקחים חלק גדול יותר בבחירת המנהיג העתידי, חשוב שלבני הנוער יהיה ידע נרחב בנושא ולא יצביעו רק כי הם מחויבים.
<שיר בויטום: לדעתי בני הנוער כיום לא מודעים מספיק למעשיהם ולא אחראים מספיק כדי לקחת אחריות ולהשפיע על דבר משמעותי זה.
<שיר בויטום: בני הנוער לא חוקרים את נושא הפוליטיקה ולא מודעים לכלל הנתונים.
<שיר בויטום: אני לא חושבת שבני הנוער כיום, לפי הידע שיש להם כרגע, יוכלו ללכת ולהצביע בבחירה שהולכת להיות כל כך משמעותית עבור אנשים החיים במדינה שלנו.
<שיר בויטום: הכנסת היא הגוף המחוקק, השופט והמבצע, בין אם בענייני מסים, חינוך, צבא, מלחמות וכולי.
<שיר בויטום: בני הנוער בעל השפעה גדולה מאוד על מנדטים שיקבלו מפלגות ולכן עליהם ועל כל אזרח לדעת, להכיר ולהבין מה הכוונות והעמדות של כל מפלגה, לדעת מה התכניות שהמפלגה מתכננת לפעול, כיצד הן ישפיעו על חייהם ולהצביע באופן שקול.
<שיר בויטום: בספר דור ה-Y של עוז ותמר אלמוג, אלמוג כותב על דור הצעירים שנולד בשנות ה-80-90 ויש פרק בספר המתאר את האופן שבו בני הנוער רוכשים עמדה פוליטית.
<שיר בויטום: הוא כותב שבני הנוער מבססים את עמדתם ממידע חלקי וזמני ללא העמקה וחקירה.
<שיר בויטום: הם יכולים לעבור בין עמדות וקלילות ולחיות בשלום עם סתירות וניגודים.
<שיר בויטום: תפיסתם לא מגיעה ממקום של ידע והשכלה אלא ממקום של בורות ושטחיות.
<שיר בויטום: הוא מוסיף ואומר שלבני הנוער חוסר עקבות בפוליטיקה הנובעת בין השאר מההגדרות המשתנות של הזהות שלהם שבאה בעקבות גיל ההתבגרות.
<שיר בויטום: בנוסף, הוא מסביר כי הדחף של בני הנוער לעצב לעצמם השקפה פוליטית איתנה ומבוססת מכיוון שלדעתם הוא לא סממן חשוב בידיעות העצמיות שלהם.
<שיר בויטום: הוא אומר שבני הנוער כיום קוראים פחות, מתעניינים פחות ושואבים את הידע מהמדיה האלקטרונית והדמויות שאינן בהכרח יכולות להוות מודל לחיקוי.
<שיר בויטום: ניתן לראות כי הדברים המשמעותיים שמותר לנוער הם בגיל 18.
<שיר בויטום: מגיל 18 עוברים את גיל ההתבגרות ואת הקשיים המלווים בגיל, מתאפשר לבני הנוער לשתות אלכוהול, להתגייס לצבא, לשאת נשק, הגיל בו אדם רשאי לתת הסכמתו לקיום יחסי מין, הגיל המתיר נישואין.
<שיר בויטום: בגיל זה בני הנוער אחראים למעשיהם ועוברים לתקופה אחרת בחיים שלהם.
<שיר בויטום: הם מסיימים את תקופת הלימודים, עוברים לתקופה חדשה, למשהו אחר לגמרי עם תחומים ונושאים שונים שקשורים לחיים האמיתיים.
<שיר בויטום: אני חושבת שבגיל 18, לאחר שבני הנוער סיימו תקופה ארוכה בחייהם, יש להם זמן לעצב לעצמם דמות משלהם שהיו רוצים להיות, להתעסק בפוליטיקה ולהרכיב לעצמם דעה משלהם בלי להישאב לביקורת והשפעה מהחברה.
<שיר בויטום: ידוע על פי מחקרים שבני נוער הם בגיל שמביא אתו הרבה מאוד מניפולציות.
<שיר בויטום: ניתן לראות זאת על פי הפרסומות.
<שיר בויטום: לדוגמה, האינטרנט, לדוגמה פרסומת קוקה קולה – אלה בני נוער.
<שיר בויטום: אני חושבת שבני נוער בגיל 16-17 עסוקים בקשרים חברתיים ובשפיטת האחר.
<שיר בויטום: אני חושבת שאם יעניקו את זכות ההצבעה לכנסת לבן נוער בגיל 17, בני הנוער יחשבו מה חושבים עליהם אחרים ויהיו מושפעים מהחברה.
<שיר בויטום: הדעות הפוליטיות של בני הנוער בישראל, בעיקר בגילאי 16 עד 19, מושפעות מהאנשים הסובבים אותם, בין אם אלה מורים, הורים, מנהלים, מדריכים, שכנים ובעיקר חברים.
<שיר בויטום: לפי הסקר שערכו תלמידי בית ספרי במסגרת שיעורי אזרחות ניתן לראות כי הרבה בני נוער לא מודעים לפוליטיקה ואקטואליה.
<שיר בויטום: התוצאות של הסקר הראו כי בני הנוער לא מספיק בוגרים ומודעים לבחירות שלהם.
<שיר בויטום: בנוסף, ההתפתחות המנטלית של בני הנוער אינה מספיקה.
<שיר בויטום: הם מחלקים את העולם לשחור ולבן בלי אמצע ופונים לרוב לפתרונות קיצוניים.
<שיר בויטום: יכול להיות שבעקבות ההתפתחות וראיית עולמם באופן שונה משל מבוגרים, ישמחו מפלגות קיצוניות ויהפכו להיות מקום מרכזי בחייהם.
<שיר בויטום: בנוסף, אני לא חושבת שהדור השתנה כל כך מאז הקמת המדינה.
<שיר בויטום: אני לא חושבת שדווקא עכשיו יש צורך לשנות את זה.
<שיר בויטום: יש לי גם דוגמה מהעולם, הסתמכות על מעצמה מאוד גדולה ודמוקרטית, ארצות הברית.
<שיר בויטום: כאשר ארצות הברית הורידה את גיל הבחירה מ-21 ל-18, היא בחרה להוריד דווקא לגיל 18 ולא פחות בגלל סיבות מסוימות.
<שיר בויטום: אני חושבת שאם מעצמה כל כך גדולה כמו ארצות הברית בחרה בגיל 18, מדינת ישראל יכולה להשאיר את הגיל שהוא גיל 18.
<שיר בויטום: מדובר בהמתנה של שנה אחת שזה לא כל כך משמעותי בגלל הנימוקים שהבאתי.
<שיר בויטום: בהנחה שכל בני הנוער יצביעו, יש להם השפעה של כ-11 מנדטים על פי הבחירות לכנסת ה-20.
<שיר בויטום: מנדט שווה ערך לחבר מפלגה בכנסת ועל כן לבני הנוער יש השפעה על 11 חברי כנסת שישבו בכנסת מתוך 120 חברי כנסת בסך הכול.
<שיר בויטום: ניתן להבין כי לבני הנוער יש השפעה ניכרת על תוצאות הבחירות.
<שיר בויטום: אמנם יש צורך בקולם של בני הנוער בבחירות אבל צריך לאזן בין הרצון להרחיב את מעגל המצביעים לבין הצורך להבטיח את כשירותם של המצביעים.
<שיר בויטום: בפני הצעירים עומדות דרכים אחרות להשפיע על הדיון הציבורי והורדת גיל הבחירה לא תביא למעורבות פוליטית מוגברת.
<שיר בויטום: יש בני נוער שגילם פחות מ-18 שהם מתאימים לכך, אבל רובם לא מוכנים תחת גיל 18.
<שיר בויטום: יש סכנה שמתן זכות הצבעה לבני הנוער בטרם עת תביא לכך שהצבעתם תהיה שטחית, מבוססת על עמדתם בנושא ספציפי אחד או קיצוני ובלתי שקולה וכי בחירתם תקבע את הצבעתם גם לפי הצבעות עתידיות.
<שיר בויטום: מקור מידע נוסף עליו אני מבססת את הנימוקים הוא מעורבותם של בני הנוער בזירה הציבורית והפוליטית ותפיסתם את מידת השפעתם על הזירה וזה ממרכז המחקר והמידע של הכנסת שכתבה אלה הלר, חוקרת בכירה.
<שיר בויטום: המאמר בודק את מידת שביעות הרצון של הנוער מהמתרחש במדינה, מה הם הנושאים המטרידים אותו, כיצד הוא חושב שהוא יוכל להשפיע, כיצד השפעה ומעורבות בפעילות חברתית וגם השתתפות בבחירות כדרך להשפיע.
<שיר בויטום: במאמר יש פרק המדבר על הנוער בבחירות לכנסת ובו יש נימוקים לאי מתן זכות בחירה לנוער.
<שיר בויטום: נטען כי בני הנוער אינם בוגרים מבחינה רגשית ואינם בעלי תודעה פוליטית כי הילדים תלויים במבוגרים לשם קיומם.
<שיר בויטום: בנוסף, הסקר מציג נתונים המציינים את עמדת בני הנוער בנושא הבחירות למשל.
<שיר בויטום: רק 67 אחוזים חושבים שהשתתפות בבחירות תעזור להם להשפיע על מה שקורה.
<שיר בויטום: בנוסף, פחות מ-16 אחוזים הזכירו את הנושא השייך לתחום החברתי הפוליטי או לתחום אחר שעל סדר היום בנושאים המעניינים אותם ומעסיקים אותם בימים אלה.
<שיר בויטום: תודה רבה.
דוד אמסלם: נתת ממש מחקר מעמיק.
דוד אמסלם: אלה הלר, הבנתי שזה משהו פרה היסטורי אבל באמת הצגת את הנושא בצורה מאוד עמוקה ומאוד יסודית.
דוד אמסלם: שאלה להבהרה.
דוד אמסלם: איך את עושה את ההבחנה בין המוניציפאלי לכנסת.
דוד אמסלם: הבנתי לגבי הכנסת, אבל את מציעה להעלות את הגיל גם לגבי הבחירות לרשויות המקומיות?
<שיר בויטום: לא.
דוד אמסלם: נתת את הנימוקים מדוע, באת מזווית הנוער וכולי.
דוד אמסלם: אני מקווה שלא יכעסו עליך בבית הספר אבל הכול בסדר.
דוד אמסלם: השאלה היא האם את רואה מדרג בין הבחירות למדינה לבין הבחירות ברשויות המקומיות במובן זה שהמדינה יותר חשובה מאשר הרשויות המקומיות.
<שיר בויטום: אבל אני חושבת שבנושאים של מדינה, זה משהו שהוא גבוה וגדול והוא גדול על בני הנוער להחליט.
אוסאמה סעדי: ראש עיר שצריך לנהל את העיר שלו, יש עליו גם החלטות חשובות וגורליות, הוא מתאים להצביע לשם?
<שיר בויטום: הסתכלתי על הרבה סקרים שמראים שברשויות המקומיות 17 הוא לא הגיל האלטרנטיבי שקיים.
<שיר בויטום: לפי כל הנתונים, אלה גם דברים בהם ערכתי סקרים וקראתי ולא המצאות שאני ממציאה.
דוד אמסלם: מותר לך להביע את עמדתך.
<תומר רוזנר: מה ההבדל בין הבחירות לכנסת לבין הבחירות לרשויות המקומיות?
<תומר רוזנר: עוד לא קיבלנו תשובות לכך.
<שיר בויטום: אני חושבת שראש ממשלה הוא משהו הרבה יותר.
דוד אמסלם: היא הציגה את זה.
דוד אמסלם: היא אמרה שהבחירה בממשלה דורשת יותר אינפורמציה וכלים שאין לבני הנוער.
אלמוג בן משה: בספר שהתייחסת אליו, אנחנו כבר דור ה-Z.
אלמוג בן משה: נקודה למחשבה.
<תומר רוזנר: שיר, דיברת מאוד יפה.
<תומר רוזנר: אמרת בתחילת הדברים שגם עשית סקר בקרב החברים שלך בבית הספר או באשקלון לגבי השאלה הזאת ושאלת אותם מה הם חושבים.
<שיר בויטום: לסקר היו כמה שלבים.
<שיר בויטום: קודם כל שאלנו מה העמדות הפוליטיות, אם הם יודעים בכלל מה זה ימין ומה זה שמאל, קואליציה ואופוזיציה, באופן כללי מהי דמוקרטיה.
<שיר בויטום: היו שאלות והופתעתי לדעת שאנשים לא יודעים מה זה ימין ומה זה שמאל, דברים שצריכים לדעת כשמגיעים לבחור בכנסת.
<תומר רוזנר: שאלת אותם אם הם רוצים להצביע או לא?
<שיר בויטום: כן.
<שיר בויטום: לא רק בבית הספר שלי.
<שיר בויטום: הרבה אמרו שהם חושבים שזכות ההצבעה שלהם לא באמת תשפיע.
אלמוג בן משה: זאת כבר בעיה בפני עצמה.
אלמוג בן משה: זכות הדיבור ליושב ראש הכנסת, חבר הכנסת יולי יואל אדלשטיין.
יולי יואל אדלשטיין: תודה גברתי יושבת ראש הישיבה ואדוני יושב ראש הוועדה.
אוסאמה סעדי: אולי אדוני היושב ראש היית שומע את טל והיית משתכנע להוריד את גיל ההצבעה בבחירות.
יולי יואל אדלשטיין: אני כמעט משוכנע.
יולי יואל אדלשטיין: על זה רציתי לומר משהו.
יולי יואל אדלשטיין: אני נבחרתי לכנסת לפני הרבה שנים ולמחרת הושבעתי כשר כך שבכלל לא הכרתי את הכנסת.
יולי יואל אדלשטיין: מטבע הדברים כשר אתה מגיע לוועדה.
יולי יואל אדלשטיין: הייתי אז שר הקליטה והגעתי לוועדת העלייה והקליטה והתפוצות.
יולי יואל אדלשטיין: הדבר שהיה הכי שנוא עלי היה מה שאני הולך לעשות עכשיו.
יולי יואל אדלשטיין: יושב מולך חבר כנסת ואומר, אדוני השר, למה אתה לא עושה שום דבר למען מדענים עולים?
יולי יואל אדלשטיין: לפני שאני מספיק לומר מילה, הוא כבר קם והולך לוועדה אחרת.
יולי יואל אדלשטיין: באמת תודה רבה, שיר.
יולי יואל אדלשטיין: אני בטוח שגם בהצגה של טל יהיו טיעונים טובים.
יולי יואל אדלשטיין: שלושה דברים קצרים.
יולי יואל אדלשטיין: לגבי ההשפעה של הצעירים או לא.
יולי יואל אדלשטיין: אני לא יודע מה נכון ומה לא נכון.
יולי יואל אדלשטיין: נתונים אמפיריים.
יולי יואל אדלשטיין: המחאות שקמו בבריטניה – היום מבקר כאן יושב ראש הפרלמנט הבריטי – לאחר הברקזיט, לאחר ההצבעה, בחלק גדול התבססו על כך שלא ניתנה זכות לצעירים בני ה-16-17 להשתתף והטענה הייתה שאילו הצעירים האלה שהעתיד שייך להם היו משתתפים, התוצאות היו יכולות להיות אחרות.
יולי יואל אדלשטיין: אני לא יודע אם הטענה הזאת נכונה או לא אבל ההשפעה כנראה גדולה.
יולי יואל אדלשטיין: לגבי הניתוח, ואני עוד זוכר – שוב נוסטלגיה – את הצעת החוק של חבר הכנסת דני נווה על הורדת גיל ההצבעה ל-17.
יולי יואל אדלשטיין: אנחנו מתייחסים לגיל 18 כמשהו מכונן.
יולי יואל אדלשטיין: אני חושב שבניתוח נכון של ציבור המצביעים לכנסת, כמעט למחצית הציבור בישראל, גיל 18 הוא פחות מכונן כי אנחנו מסתכלים במבט של ציבור או חילוני או דתי לאומי ואז גיל 18 באמת הוא איזשהו מעבר ועל זה מדבר גם הפתיח של המחקר של מרכז המחקר והמידע של הכנסת, יושב ראש ועדת הבחירות לאסיפה המכוננת בתקופה שילדינו, אחינו, בני גיל זה נמצאים במשלטים ולוחמים להקמת המדינה הזאת לקיומה.
יולי יואל אדלשטיין: הוא מצדיק את גיל 18.
יולי יואל אדלשטיין: היום גם לציבור הערבי, גם לציבור החרדי, שזה כמעט מחצית הבוחרים לכנסת, גיל 18 ו-17, אני לא רואה נפקא מינא.
יולי יואל אדלשטיין: אין הבדל גדול.
יולי יואל אדלשטיין: הדבר האחרון שאני רוצה להגיד הוא שהמטרה, כפי שאת הגדרת אותה מאוד נכון ותכף תשמעו גם את טל בנושא הזה, היא להגביר את המעורבות.
יולי יואל אדלשטיין: להעלות את אחוזי ההצבעה, זה רק דבר טכני אבל להגביר את המעורבות.
יולי יואל אדלשטיין: האלה הגדולה שנשאלת היא אם הנתון הזה שכרגע בני נוער לא מעורבים, או פחות יודעים, זה כנראה נתון נכון ואני סומך על מה שאת אומרת וגם אנחנו מכירים את זה, השאלה היא האם שינוי כזה דווקא יביא ליותר מעורבות וכתוצאה מכך גם ליותר הבנה וידע או ידע והבנה של הדברים האלה או לא.
יולי יואל אדלשטיין: את הכול אני אומר בסימן שאלה.
יולי יואל אדלשטיין: אין לי עמדה נחרצת אבל אני מודה לך על הניתוח ואני מצטער שכבר סוחבים אותי החוצה לוועדה אחרת כי באמת זה נושא שהוא נושא מרתק, ושנית, אני חושב שהוא מאוד מעשי, חבר הכנסת אמסלם ואלמוג.
יולי יואל אדלשטיין: זה נושא שלא המצאתם כאן לאיזשהו דיון על מנת לבלות שעה בנעימים.
יולי יואל אדלשטיין: אני חושב שזה נושא שאנחנו עשויים או עלולים להידרש לו עוד בכנסת הנוכחית.
דוד אמסלם: אני ארצה לאתגר מעט את מה שאמר היושב ראש בעוד שאלה קטנה להמשך.
דוד אמסלם: גיל 18 כפי שהוא הציג באסיפה המכוננת היה הסיפור של גיוס לצה"ל.
דוד אמסלם: לכן הוא נחתך באופן רנדומלי.
דוד אמסלם: בחור שהולך אולי להיפגע כתוצאה מהמלחמה, בוודאי יש לו זכות לבחור את ההנהגה ששולחת אותו.
דוד אמסלם: אבל הורידו את זה לגיל 17, אז בואו תנמקו למה זה נעצר ב-17 ולא ירד ל-16, 15 או גם 14.
דוד אמסלם: או 12.
דוד אמסלם: תנמקו למה החיתוך צריך להיות שם ולא במקום אחר.
<טל רחמים: אם יורשה לי, לפני שהם עוזבים, להודות ליושב ראש הכנסת, למזכירת הכנסת ולמנכ"ל הכנסת וגם לליאת שבמעמד הזה אני רוצה להודות לה על כל העבודה.
<טל רחמים: זה באמת מוערך.
אלמוג בן משה: טל, בבקשה.
<טל רחמים: תודה רבה.
<טל רחמים: מכובדיי חברי הכנסת, יושב ראש הוועדה, מנהלת הוועדה, יושבת ראש הישיבה אלמוג, חברי הוועדה וחברי צוות הוועדה.
<טל רחמים: אני לומד בכיתה י"ב בבית הספר דרך אבות באפרת.
<טל רחמים: אני נציג במועצת התלמידים והנוער הארצית, במועצה המחוזית של ירושלים.
<טל רחמים: אני אתחיל באמירה שמאוד מעציב אותי שבת נוער שבעצם היא חברת מועצת תלמידים ונוער מצביעה כך על בני נוער, כטענת נוער, מעצם היותר חברת מועצת תלמידים ונוער.
<טל רחמים: היא בעצם רואה עד כמה הנוער כן משפיע.
<טל רחמים: אנחנו דוגמה חיה לזה שהנוער כן משפיע וכן נמצא וכן מתמצא.
<טל רחמים: בעצם מועצות התלמידים והנוער הן באמת דוגמה לנוער מוביל, לנוער שמתמצא בפוליטיקה ובדעות ובאמת יש לו רצון להוביל שינוי.
<טל רחמים: אני אתחיל בטענות בעד.
<טל רחמים: הטענה הראשונה שלי נסמכת על ניסיון העבר.
<טל רחמים: אני לא אלך לעבר הרחוק של תחילת שנות ה-20 אלא אני אלך לשנת 2001.
<טל רחמים: בשנת 2001 יזמה המועצה הארצית הצעת חוק להורדת גיל הבחירה לרשויות המקומיות, לגיל 17.
<טל רחמים: את תיקון החוק הגיש חבר הכנסת דני נווה בשנת 2001 ובשנת 2003 כבר בחרו בני נוער בגיל 17 ברשויות.
<טל רחמים: לבחירות לרשויות המקומיות הייתה הצלחה אדירה.
<טל רחמים: כתשעים אחוזים מהמצבעים פעם ראשונה, למעשה בגיל 17, הגיעו לקלפיות, הצביעו והשפיעו, כאשר באותו הזמן בסקר נערך הם היוו חמישים אחוזים מהאנשים בשאר האוכלוסייה, שזה למעשה הבדל עצום ביחסים.
דוד אמסלם: לדעתי נקודת ההשוואה שלך צריכה להיות גיל 18.
דוד אמסלם: מה אחוזי ההצבעה בגיל 18?
דוד אמסלם: גם בגיל 18 זו הייתה פעם ראשונה של המצביעים להצביע.
דוד אמסלם: אני טוען שעצם ההצבעה הראשונית בכל נושא יש לה מוטיבציה לבוא וללחוץ על הכפתור.
דוד אמסלם: גם אם היינו עושים את זה בגיל 22, סביר להניח שאחוז ההצבעה היה זהה.
דוד אמסלם: יוסי, אתה יודע לתת תשובות על כך?
<יוסף פנחס ברון: כן.
<יוסף פנחס ברון: בכל העולם יש ירידה באחוזי ההצבעה, במיוחד ברשויות המקומיות.
<יוסף פנחס ברון: בארץ היום, לאור המצב ברשויות המקומיות שאתם רואים באמצעי התקשורת, יש מגמה עוד יותר חזקה לירידה באחוזי ההצבעה שנובעים מסיבות אחרות ולא בגלל הגיל.
<יוסף פנחס ברון: בכלל, לגבי הגיל, אנחנו במשרד הפנים סבורים, לא רק בנושא של בחירות אלא בכל התחומים, לערב ולשתף פעולה עם הציבור, בוודאי עם הצעירים, ואני לא מקבל את הטיעון הזה שלצעירים אין ידע ותודעה פוליטית אלא אני חושב שיש להם תודעה פוליטית לא פחות מאשר יש לשאר הציבורים והרבדים באוכלוסייה.
דוד אמסלם: עוד מעט נחזור אליך.