GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורלי לוי אבקסיס: כשאנחנו מנסים להבין מה זה אומר, אנחנו מדברים על 18 מיליארד שקלים ואם אנחנו מחלקים כמה מזה יכולנו להציל, זה בסביבות החמישים אחוזים.
אורלי לוי אבקסיס: יש כאן בזבוז לשמו.
אורלי לוי אבקסיס: יש כאן ניכור כי אותם ילדים יישארו רעבים.
אורלי לוי אבקסיס: יש כאן איזושהי אטימות וסחבת כי נתנו לנו להעביר בפעם שעברה, עת הצגנו את הנושא הזה, את החוק בקריאה טרומית.
אורלי לוי אבקסיס: חברים לחוק יחד אתי הם חיליק בר ושולי מועלם.
אורלי לוי אבקסיס: גם לחברך אורי מקלב יש חלק בחוק הזה.
אורלי לוי אבקסיס: גם לך, אם אינני טועה.
אורלי לוי אבקסיס: בכל מקרה, רב הנסתר על הגלוי.
אורלי לוי אבקסיס: אני לא מצליחה להבין את הרציונל של מי שלא נותן לנו לקדם את החקיקה הזאת.
אורלי לוי אבקסיס: בחקיקה הזאת אנחנו לא שמים מספרים.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו לא שמים את הנושא של כמה המדינה תצטרך לשים בתוך החוק הזה.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו קודם כל באנו ודיברנו על הרעיון של הצלת המזון.
אורלי לוי אבקסיס: כמו שאמרת, גם אני באה מבית מסורתי ומבחינתנו היה בל תשחית משהו שאני מקיימת עד היום.
אורלי לוי אבקסיס: יש לי כלבים ואנחנו מאמצים גם כמה חתולים בשכונה כך שכל דבר שאני רואה שהוא בר אכילה, גם אם הילדים שלי לא רוצים, אני יודעת שאני מכניסה את זה למחזור של החיים ואני מעבירה את זה לפיות לא של ילדים ואנשים אלא של בעלי חיים.
אורלי לוי אבקסיס: התחושה שמישהו נהנה מהאוכל, איך הבת שלי אומרת?
אורלי לוי אבקסיס: לפחות בעלי החיים נהנים מכישורי הבישול שלי כי הילדים פחות אבל נאה דורש נאה מקיים.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו כאן יכולים לבוא ולשאול את עצמנו כמה מזון בידיעה הולך להשחתה.
אורלי לוי אבקסיס: זה מה שאני לא מצליחה להבין.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נפגשנו עם חקלאים שבאו ואמרו כמה כואב להם הלב והדבר הקשה ביותר לחקלאי הוא לראות את התוצרת שהוא עבד עליה כל כך הרבה זמן מושחתת.
אורלי לוי אבקסיס: היא עוברת למסלול של הטמנה, שריפה, איך שלא תקראו לזה, כדי שמחיר השוק לא ייפול.
אורלי לוי אבקסיס: מחיר השוק היום כנראה הוא הרבה יותר מהמחיר של החיים במדינה.
אורלי לוי אבקסיס: יכול להיות שהחקלאי יפוצה במסגרת אותו חוק אבל מכריחים אותו להשמיד את המזון.
אורלי לוי אבקסיס: כשאני נכנסתי לעובי הקורה, אני גיליתי שמשרד החקלאות עושה את זה שלא על פי דין.
אורלי לוי אבקסיס: כדי לאשר השחתת מזון, יש צורך גם במשרד החקלאות אבל גם משרד הבריאות ואם אינני טועה גם את המשרד להגנת הסביבה, כדי לבדוק ורק מטעמים מאוד מאוד ספציפיים נותנים.
אורלי לוי אבקסיס: היום זה קורה בלי לעבור את המשוכות האלה.
אורלי לוי אבקסיס: כלומר, המדינה עוברת על החוק בידיעה כדי להשחית את המזון הזה שיכול היה להביא, אני לא יודעת אם חיים.
אורלי לוי אבקסיס: המועצה לשלום הילד פרסמה אתמול דוח נורא ואיום לפיו כעשרה אחוזים מהילדים אומרים שהם הולכים לישון על בטן ריקה.
אורלי לוי אבקסיס: במדינת ישראל כנראה שאנחנו לא נראה את התופעה שראינו בביאפרה.
אורלי לוי אבקסיס: לא נראה כאן ילדים בתת רעב ונראה את הבטן שלהם תפוחה בגלל בעיות בריאות וכל שאר האיברים מאוד צנומים.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נראה את המראות האלה כי בסופו של דבר אנחנו נוכל להביא אוכל לפה של האנשים אבל לא אוכל איכותי.
אורלי לוי אבקסיס: היום האוכלוסייה המוחלשת ביותר במדינת ישראל מצליחה לשרוד כשהיא אוכלת לחם וממרחים.
אורלי לוי אבקסיס: נמצא כאן נציג של משרד הבריאות שיאמר לנו כמה זה תורם למצב בריאותו של הילד, להתפתחות הגופנית שלו ולבעיות בריאותיות שיימשכו בעתיד והמדינה תצטרך להוציא עליהן הרבה כסף.
אורלי לוי אבקסיס: זה חלם.
אורלי לוי אבקסיס: מעבר לזה, זאת גם גסות רוח וקור רוח.
אורלי לוי אבקסיס: אני לא יכולה להסביר כי זה קשה להבין את זה שמדובר על כ-19 מיליארד שקלים.
אורלי לוי אבקסיס: תהפכו את זה עכשיו להרים של אוכל, של פירות, של ירקות, של בשר, של חלב.
אורלי לוי אבקסיס: 19 מיליארד שקלים בשנה מושמדים.
אורלי לוי אבקסיס: אז לא את הכול אנחנו נוכל להציל אבל מה שנוכל להציל, זאת ברכה עבור אותם אנשים שאין להם את היכולת להביא לפה של הילדים שלהם את הביטחון התזונתי, לתת להם את הערכים, את הפירות ואת הירקות כי בימינו לצערי הרב הפירות הפכו להיות מותרות.
אורלי לוי אבקסיס: זה לא נתפס, זה לא הגיוני, אבל היום כדי לקנות סל ראוי של פירות וירקות, אתה צריך שתהיה לך משכורת נורמלית ולעניים אין את זה.
אורלי לוי אבקסיס: כשאנחנו רואים מצד אחד כמה ילדים עניים יש לפי הדוח של המועצה לשלום הילד, כל ילד שלישי, וכשהצעת החוק באה לתת גם איזושהי רשת ביטחון מבחינה של אחריות וכדומה ובאה להכניס את משרד הבריאות להיות הבודק והרגולטור של הסיפור הזה, אני לא מבינה למה לנו חברי הכנסת אמרו להעביר הצעה טרומית ותוקעים אותנו ולא מעבירים את ההצעה בהמשך.
יעקב אשר: מתי עברה ההצעה הטרומית?
אורלי לוי אבקסיס: עברה כבר לפני כמה חודשים טובים.
אורלי לוי אבקסיס: אם אינני טועה, לפני יותר מחצי שנה אבל כלום לא זז.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו רוצים לקיים דיונים בוועדה אבל לא נותנים לנו.
יעקב אשר: באיזו ועדה היא אמורה להיות נדונה?
יעל כהן-פארן: בוועדה הזאת.
אורלי לוי אבקסיס: זה אמור להיות בוועדת הכלכלה.
אורלי לוי אבקסיס: יכול להיות שאנחנו צריכים למצוא אכסניה אחרת.
אורלי לוי אבקסיס: אתה יודע שכל הצעת חוק שעוברת, מכריחים אותנו חברי הכנסת להגיד שהיא בתיאום עם משרדי הממשלה ולכן אנחנו לא יכולים לקדם אלא אם כן יש תיאום.
יעקב אשר: כן, אבל אפשר להתחיל את התהליך.
אורלי לוי אבקסיס: זאת בדיוק הבמה שאני מתחילה את המריבה ואני לוקחת אותך כשותף.
יעקב אשר: אני חבר ועדת הכלכלה.
יעקב אשר: נבקש מהיושב ראש לבדוק מה הסיבה.
אורלי לוי אבקסיס: להפעיל לחץ כי כל יום כזה שעובר, יש יותר פיות של ילדים רעבים ויש יותר אוכל שנזרק ומושחת, וזה הבסיס של בל תשחית.
אורלי לוי אבקסיס: דבר אחרון.
אורלי לוי אבקסיס: גם בצה"ל, גם בבתי החולים, גם במוסדות כאלה ואחרים, אני חושבת שאחת המסקנות של הוועדה צריכה להיות שנראה איזה מאותם צעדים שבעצם לקט ישראל ממליצה עליהם יכולים להיות כבר עכשיו הלכה למעשה.
אורלי לוי אבקסיס: לא רק דיבורים.
אורלי לוי אבקסיס: במשרד האוצר עוד מעט ימסו אותנו גם על דיבורים כי ברגע שאתה מדבר, הם כבר מנטרלים אותך כי אחר כך הם צריכים להביא כסף.
אורלי לוי אבקסיס: יש הגיון מאוד מאוד גדול בכך שחובת הצלת מזון לגופים ממשלתיים ומתוקצבים.
אורלי לוי אבקסיס: זה כסף של המדינה, זה באחריותה, היא לא עושה טובות לאף אחד, זה שלה.
אורלי לוי אבקסיס: ברגע שתרצה, כך יהיה.
אורלי לוי אבקסיס: בנושא המכרזים עם גופים פרטיים, אני לא רואה מי לא יקפוץ על זה.
אורלי לוי אבקסיס: דרך אגב, בעיקר חברות פרטיות רוצות את הכוכבית הזאת שאני גם חברתי וגם אכפת לי מה שקורה בחברה הישראלית.
אורלי לוי אבקסיס: זה פלוס אדיר שהם ישמחו על כך וכולם יוצאים נשכרים.
אורלי לוי אבקסיס: אני אשמח לראות שהפעם אנחנו נצליח לקדם יותר מאשר בפעם הקודמת.
יעקב אשר: חבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אני מברך על היום הזה ומברך את היוזמים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: השתתפתי בשנה שעברה בדיונים ואחרי ההשתתפות יצרנו קשר עם לקט ישראל ולפחות פתחנו שני מקומות בשתי ערים ושם מחלקים מזון.
עבד אל חכים חאג' יחיא: יכול להיות שגם מפה יצאו חברי כנסת או אנשים אחרים שיכולים ליזום ולעזור כך שחלק מהמזון הזה אפשר יהיה להציל אותו.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אני מברך את אנשי לקט ישראל ויודע שהם גם עומדים במילה שלהם והם עושים את העבודה כמו שצריך.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אני לא רוצה להחמיא יותר מדי.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אני אדבר על כך שהמזון שאפשר להציל אותו, לפחות אני מכיר שלושה סוגים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: האחד, כל סחורה שהתוקף שלה עומד לפוג.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אם היא נשארת ברשתות הגדולות, היא הולכת לאיבוד.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אפשר גם לתאם את זה שבוע, עשרה ימים, לפני ואפשר להעביר את זה גם למרכזים האלה כדי שאנשים יוכלו ליהנות מזה כי יכול להיות שהם לא יכולים לקנות את זה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: מדובר בכל מיני משקאות וכל סוגי החטיפים או דברים אחרים שהתוקף שלהם ממש עומד לפוג אבל אפשר להציל אותם ולהעביר אותם לאנשים שיוכלו ליהנות מהם.
עבד אל חכים חאג' יחיא: הדבר השני מתייחס לחקלאים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: במקום לזרוק, במקום לשרוף ולהבעיר, התוצרת יכולה להגיע לאנשים שיוכלו ליהנות ממנה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: הדבר השלישי הוא האוכל המבושל בבתי המלון ואולמות שמחות שאומרים שהם לא יכולים להעביר בגלל השינוע, בגלל האריזה, בגלל הדרך האוכל יתקלקל ואז יבואו אלינו בטענות.
אורלי לוי אבקסיס: הצעת החוק אמורה לפתור את זה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אני יודע.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אני מכיר את ההצעה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: תמכתי בה ואני אתמוך בה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אם הייתם פונים אלי לפני, הייתי אחד היוזמים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: בישוב שלי לפחות, ואני מכיר עוד מקומות, באותו לילה באולמות השמחות כאשר מסתיימת השמחה, החתונה, אורזים את האוכל, מעבירים למקרר ובבוקר האוכל מחולק.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אפשר גם להציל את האוכל אבל יש לנו בעיה עם המזון שהמדינה מחלקת וזה המזון בבתי הספר.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אני דיברתי על זה ויזמתי משהו אבל הוא עוד לא זז.
עבד אל חכים חאג' יחיא: לא יכול להיות – על זה דיברתי בישוב שלי – שהגיעו לגני ילדים עם אוכל שהוא פשוט מקולקל.
עבד אל חכים חאג' יחיא: חד משמעית.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אבל למה זה קורה?
עבד אל חכים חאג' יחיא: כי הזכיין במכרז, יש לו את המטבח שלו, הוא מכין את האוכל אבל הוא נמצא די רחוק והרכב שמעביר את המזון הוא לא מתאים, כך שהאוכל מגיע מקולקל.
עבד אל חכים חאג' יחיא: היו מקרים שהאוכל הועבר למעבדות והתעקשתי בשאילתה לשר החינוך שהמעבדה תבדוק את האוכל במקום ההגעה ולא במקום בו הוא מוכן.
יעקב אשר: זה נושא אחר.
עבד אל חכים חאג' יחיא: נכון אבל גם בזה צריך לטפל כי אנחנו לא רוצים רק להציל את האוכל אלא אנחנו לא רוצים שהאוכל יגיע מקולקל.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אנחנו צריכים גם לשמור על בריאות האנשים ולכן צריך למצוא את נקודת האיזון בין שתי הנקודות.
יעקב אשר: המדינה צריכה במסגרת הפרויקטים של הצהרונים.
יעקב אשר: יש הרבה אוכל שמאוד יכול להיות – ואני יודע את זה – שנשארים עודפים.
יעקב אשר: אמנם זה מגיע לילדים שבדרך כלל נשארים בצהרונים כך שזה מגיע למשפחות שצריכות אותו, אבל גם כאן היה אפשר לעשות.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אני מכיר מקרוב את הצהרונים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: נכון שזה לא המקום ולא הנושא אבל התשלומים שמבקשים מההורים לשלם הגיעו למצב שהרבה ילדים שהיו רוצים להישאר בצהרונים, לא נשארים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: הנקודה האחרונה עליה אני רוצה לדבר.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אנחנו צריכים לראות גם בנושא הזה את המימון הממשלתי מול המתנדבים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אני אומר לכם שיש הרבה מתנדבים, יש הרבה אנשים שמוכנים, יש לפחות שני מקומות בהם אני הייתי מעורב ועדיין בקשר אתם, יש את המחויבות העצמית של תלמידי כיתה י' ו-י"א שהם מתנדבים, אורזים ומכינים.
אורלי לוי אבקסיס: הם חייבים את זה לבחינות הבגרות.
עבד אל חכים חאג' יחיא: נכון.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אבל אנחנו גם מוצאים להם את המקום.
עבד אל חכים חאג' יחיא: חלק, אחרי שסיימו, ממשיכים וזה חשוב.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אחרי שהם סיימו את התקופה בה הם חייבים להיות שם, הם ממשיכים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: גם לפי הדת שלנו לא משחיתים ואם אתה מודה על מה שאתה מקבל, זה יישמר וזה גם יגדל.
יעקב אשר: חבר הכנסת זוהיר בהלול.
יעקב אשר: (היו"ר עבד אל חכים חאג' יחיא)
זוהיר בהלול: זה בדיוק מה שרציתי לומר לך.
זוהיר בהלול: זאת לא רק נחלתה של הדת היהודית אלא גם אנחנו מחויבים לא לזרוק אוכל לריק.
זוהיר בהלול: הדוח הזה הוא דוח חשוב מאין כמותו אבל הוא גם מזעזע.
זוהיר בהלול: הוא גם מזעזע בשל שלוש נקודות מרכזיות, אדוני היושב ראש.
זוהיר בהלול: ראשית, אנחנו מדברים על צריכה מוסדית בשיעור 17 אחוזים מסך צריכת המזון בישראל.
זוהיר בהלול: רחמנא ליצלן, איך יכול להיות שהמשרדים השונים – קרי, צה"ל, אולמות אירועים, בתי מלון, מקומות כאלה – לא מסוגלים לווסת את עודף האוכל הזה ולהציל נפשות.
זוהיר בהלול: הנקודה השנייה היא יצירת העודף הזה.
זוהיר בהלול: מדוע בעצם יוצרים עודף.
זוהיר בהלול: אתם כנראה באתם מבית הלל ולא מבית שמאי והלכתם לקולה.
זוהיר בהלול: דיבר חן הרצוג בנימה רחמנית על כך שמחויבים לייצר עודף מזון.
זוהיר בהלול: מה, מדינת היהודים לא יכולה לווסת מזון על פי האומדן המדויק פחות או יותר, פלוס-מינוס?
זוהיר בהלול: למה העודף צריך להיות עד כדי כך מפלצתי?
זוהיר בהלול: הגברת היקרה מדברת על מטמנות, ואולי מטמנות מיוחדות בעתיד לעודף המזון.
זוהיר בהלול: הנקודה השלישית המזעזעת עליהם הצבעתם, אדוני היושב ראש, היא נקודה קריטית.
זוהיר בהלול: אין מדיניות.
זוהיר בהלול: אגב, את לקט ישראל הכרתי דרך אחד היועצים שלי שדיבר דברי הלל עליכם, לפני שהכרתי אתכם אתמול.
זוהיר בהלול: הוא היה שותף בעמותה.
זוהיר בהלול: באמת עם הצריבה התודעתית קיבלתם כבר מעמד רם עוד לפני שהכרתי אתכם.
זוהיר בהלול: כמו שהם מסוגלים לווסת ולעבוד, מדוע הממשלה לא יכולה?
זוהיר בהלול: מדוע זרועות הממשלה הפנומנלית של ישראל אינן מצליחות לבצע מדיניות בסיסית כדי לווסת?
זוהיר בהלול: האתגר מספר אחד של האנושות, אתם יודעים מה הוא?
זוהיר בהלול: לספק מזון לאנושות בעוד עשרים, שלושים שנים.
זוהיר בהלול: זה אתגר מספר אחד בעולם.
זוהיר בהלול: האנושות מתלבטת ואנחנו זורקים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: זה אחד מחמשת המ"מים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: המזון.
זוהיר בהלול: כבר עכשיו יש עודף.
זוהיר בהלול: אנחנו מלינים על מה יהיה בעוד שלושים שנים.
זוהיר בהלול: תודה רבה גברתי.
זוהיר בהלול: אני מברך את העמותה ומברך גם אתכם, אתם היוזמים של אחד מהדיונים.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו השליחים שלהם כאן בכנסת.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו הדוברים אבל העבודה בשטח, צריך להזכיר את המתנדבים הרבים, את העמותות וכמובן היוזמה שהיא פרי שצמח באיזשהו ראש של מישהו שכנראה הוא קצת מופרע.
עבד אל חכים חאג' יחיא: שראה מה קורה עם המזון.
אורלי לוי אבקסיס: בוודאי ואמר שאת זה הוא צריך להפסיק.
אורלי לוי אבקסיס: הלוואי והיו מופרעים כאן בממשלה שלנו שהיו עושים משהו.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אני מודה לך.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אנשים רעבים שמקבלים את המזון הזה, הם לא רק שבעים ומפסיקים את הרעב שלהם אלא הם יותר טובים לחברה כי אחרת הם אולי יצטרכו לגנוב ודברים אחרים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אנחנו צריכים גם להסתכל על הפן השני שהוא גם חשוב.
עבד אל חכים חאג' יחיא: באחד משני המקומות הייתה לי תרומה וזה ברמלה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אני חייב להוסיף שני משפטים על כך.
עבד אל חכים חאג' יחיא: מרכז החלוקה תורם רבות לדו קיום שם כי מהמקום הזה, מהמרכז הזה, מקבלים גם מוסלמים, גם נוצרים וגם יהודים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אני ביקרתי שם לפני שבוע והתרשמתי די טוב מהעבודה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אחרי שהמרכז הזה הוקם, לקט ישראל תורמת אבל באותה עיר אנשים באים ותורמים תוספת ואז מספר האנשים שמקבלים הוא יותר גדול והחבילה שהם מקבלים מגוונת ויותר גדולה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: גם זה חשוב כי אם מקימים את המרכזים האלה, אנחנו גם תורמים לסביבה וגורמים לאנשים מסביב להתנדב ולתרום.
זוהיר בהלול: זאת מדינת העשירים והעניים.
זוהיר בהלול: מדינת ישראל, אחת המדינות שהפערים בין עשירים לבין עניים הם הפערים הכי מפלצתיים שיכולים להיות.
זוהיר בהלול: המדינה הייתה סוציאל דמוקרטית באחת מהתקופות החשובות שלה.
זוהיר בהלול: אם הייתה ניתנת לאנשים כאן הזכות לזעוק, הם היו זועקים בקול ניחר, אך לעזאזל זה יכול להיות כך במדינה שזורקים כל כך הרבה אוכל שהיה משביע את הרעב של לא מעט אנשים במדינת ישראל.
עבד אל חכים חאג' יחיא: חברת הכנסת יעל כהן פארן.
יעל כהן-פארן: אני קודם כל אתחיל בברכות על היום החשוב הזה ובאמת גם ללקט ישראל על הדוח המדהים מבחינת העריכה שלו כך שאפשר להגיע ולהבין בהסתכלות קצרה את הסיפור.
יעל כהן-פארן: אמרתי לכם את זה גם באופן אישי.
יעל כהן-פארן: כל הכבוד.
יעל כהן-פארן: בסופו של דבר באמת מדובר בנושא שיש לו היבטים והשפעות חברתיות רחבות מאוד, לא רק על אוכלוסיות נזקקות.
יעל כהן-פארן: כולנו נאנקים תחת יוקר המחיה כך שזה גם מעמד הביניים.
יעל כהן-פארן: אם היינו מסתכלים על כמה מזון אנחנו זורקים, כל משפחה בישראל לא רק מי שאין לה את הנגישות למזון, כל משפחה בישראל זורקת כל כך הרבה מזון וקונה דברים מיותרים שבסופו של דבר נזרקים.
יעל כהן-פארן: זה מתחיל שם.
יעל כהן-פארן: זה מתחיל מהמודעות הציבורית.
יעל כהן-פארן: יום כזה בהחלט נועד גם להעלות את המודעות הציבורית אבל אנחנו גם צריכים לראות איך פועלים ברמה הלאומית כדי להביא לזה שלכולם תהיה את המודעות לכך שלא צריך לצרוך כל כך הרבה כדי לזרוק בסוף חצי.
יעל כהן-פארן: בסופו של דבר זה יוקר המחיה.
יעל כהן-פארן: מה יותר יוקר מחיה מהדברים האלה?
יעל כהן-פארן: דיברה כאן אלונה על ההשפעות הסביבתיות ואני רוצה לציין, וזה גם מצוין בדוח שלכם, שההשפעות הן אדירות גם ברמה של זריקת המזון ואם אנחנו מטפלים בפסולת הזאת, דבר שעולה לנו הרבה כסף, וגם בסופו של דבר יש כאן תובלה מיותרת, השקעות בגידולים שבסוף נזרקים, לא יודעת אם חצי מהם אבל עשרים אחוזים מהם.
יעל כהן-פארן: לכל דבר כזה יש השפעה סביבתית ואם אנחנו נמצא את הדרך להביא לניצול נכון של המשאב הזה, נקטין את ההשפעות הסביבתיות של כל המשאבים שכרוכים בייצור מזון, בחקלאות וכולי.
יעל כהן-פארן: אני רוצה לראות אם אפשר לרדת לכמה פסים פרקטיים.
יעל כהן-פארן: אני מבינה שהצעת החוק היא אחת הדרכים.
יעל כהן-פארן: בואו נדבר על קרן הניקיון אותה הזכירה אלונה.
יעל כהן-פארן: אתמול היה אמור להיות דיון אבל בגלל מחלת היושב ראש הוא נדחה.
יעל כהן-פארן: עכשיו יש הצעת חוק של המשרד להגנת הסביבה על קרן הניקיון.
יעל כהן-פארן: היום הולכים להחיל כך שחלק מהתקציב שלה יכול להיות מופנה לדברים נוספים.
יעל כהן-פארן: אגב, בעיני זה בסיס התקציב, הטיפול במזון כי באמת מפחית מיידית.
יעל כהן-פארן: זה לא מהדברים הנוספים בעיני אבל כאן המקום לדון בזה, בחוק החדש להכניס את זה, אם זה לתוך הבסיס של הטיפול בפסולת והפחתת הפסולת ואם זה בדברים הנוספים המיוחדים שהיום בהצעת החוק רוצים להעביר.
יעל כהן-פארן: זאת קרן עם המון כסף שרק מחפשת איך לעשות ואיך להביא פתרונות.
יעל כהן-פארן: מדובר במעל מיליארד טון פסולת אורגנית.
יעל כהן-פארן: היום אין איך לנצל אותה, אז אם אפשר, בואו נפחית אותה.
יעל כהן-פארן: אם מה שצריך כדי להציל אותה אלה 800 מיליון שקלים, אולי לא הכול מקרן הניקיון אבל איזשהו חלק.
יעל כהן-פארן: הדבר השני נוגע לכל הצריכה המוסדית, החיסכון או האפשרות להיות בקשר עם עמותות ולהציל את המזון.
יעל כהן-פארן: זה משהו שאני באמת לא יכולה להבין.
יעל כהן-פארן: אולי רק בנושא הזה צריכה להיות הצעת חוק כי זה משהו שהוא בבסיס.
יעל כהן-פארן: ממש בבסיס.
יעל כהן-פארן: 17 אחוזים מהצריכה לפי הדוח של לקט רק מהצריכה המוסדית נזרקים.
יעל כהן-פארן: אם אני מצטטת, אלה 175 אלף ארוחות ליום רק מהצריכה המוסדית שנזרקת.
יעל כהן-פארן: המספר הזה פשוט מדהים אותי.
יעל כהן-פארן: אני בהלם.
יעל כהן-פארן: באמת, כל הכבוד שהצגתם את זה כל כך ברור.
יעל כהן-פארן: אני לא יודעת כמה זוכרים אבל כשאנשים היו הולכים לשוק או לחנויות ירקות, תמיד יש אזור או מתחת לדוכנים בו יש סוג ב'.
יעל כהן-פארן: זה בדיוק הצלת מזון.
יעל כהן-פארן: זה בדיוק לתת ירקות ופירות למי שהיום לא יכול לאפשר אותם לעצמו אבל היום זה לא קיים כי ברשתות המזון לא רוצים להוציא את העגבניות שהן קצת רכות ולכן הם מעיפים אותן והן הולכות לפח.
יעל כהן-פארן: אולי אפשר למצוא דרך, אולי גם בחקיקה או באיזושהי תקנה של משרד הכלכלה, לחייב את רשתות השיווק להציג פירות וירקות מסוג ב'.
יעל כהן-פארן: לא מתוך מטרה להרעיל אנשים, חס וחלילה, אלא באמת אפשר למכור את זה.
אורלי לוי אבקסיס: שהם ישלחו את זה להצלת מזון.
אורלי לוי אבקסיס: למה שיעשו על זה כסף?
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו לא רוצים לתת לרשתות המזון עוד סיבה.
יעל כהן-פארן: אבל זה נזרק.
אורלי לוי אבקסיס: במקום לזרוק, שיחכה שם בחוץ איזשהו מכל שם יניחו את הדברים ומישהו יבוא ויאסוף את זה.
יעל כהן-פארן: היום זה לא קיים.
אורלי לוי אבקסיס: לא קיים.
יעל כהן-פארן: למה זה לא קיים?
יעל כהן-פארן: כי הכי קל לזרוק.
יעל כהן-פארן: מה, להתחיל להתקשר אליהם?
יעל כהן-פארן: יבואו או לא יבואו, יצטרכו לשמור את זה במחסן.
יעל כהן-פארן: כל השיקולים הלוגיסטיים האלה – תמכרו את זה בשקל כך שאנשים יוכלו לקנות.
יעל כהן-פארן: תודה רבה על הדיון.
יעל כהן-פארן: אי אשמח לשתף פעולה ולקדם את הנושא.
עבד אל חכים חאג' יחיא: משה בר.
<משה בר: אני מודה ליושב ראש ולחברי הכנסת.
<משה בר: אני יושב ראש עמותת תנו יד לחירש ונכים למען נכים.
<משה בר: אני רוצה לקלקל קצת את השמחה עם לקט ישראל.
<משה בר: אני פניתי ללקט ישראל וביקשו ממני את כל המסמכים של העמותה אבל אמרו לי שלא מגיע לי לקבל עבור הנכים שלי.
<משה בר: אני חושב שלא רק לקט ישראל צריכה את המזון אלא עוד גופים צריכים לקבל מזון ולחלק אותו.
<משה בר: הם לא יכולים להיות השליטים היחידים במדינה.
<משה בר: הם אפילו לא החזירו לי את המסמכים שהעברתי אליהם.
<משה בר: אולי הם משתמשים במסמכים שלי כדי לקבל דברים מהמדינה.
<משה בר: אני פניתי לשר החקלאות עת הוא נבחר לתפקידו.
<משה בר: יש לו עודפי מזון בחקלאות.
<משה בר: ביקשתי.
<משה בר: עושים מאתנו צחוק.
<משה בר: לא עונים לנו ולא שום דבר ואנחנו לא מקבלים אלא המוצרים נזרקים.
<משה בר: אותו דבר עם החקלאים.
<משה בר: אני אומר שחקלאי שזורק, הוא לא צריך לקבל שום פיצוי.
<משה בר: רק אם הוא ייתן, הוא יקבל פיצוי.
<משה בר: תעשיית המזון בשדה התעופה.
<משה בר: נזרקות אלפי מנות ביום, מנות סגורות.
<משה בר: פותחים אותן וזורקים אותן לזבל.
<משה בר: יכלו להאכיל עשרות משפחות במדינה.
<משה בר: אני מודה לכם מאדו.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אתה ממש זועק את זעקת כולנו כי אנחנו לא רוצים לראות מזון שנזרק.
<משה בר: זה כואב.
עבד אל חכים חאג' יחיא: לכן אנחנו מתכנסים כאן ומנסים לשנות דברים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: פנינה בן דוד.
<פנינה בן דוד: אני מהתאחדות המלונות.
<פנינה בן דוד: לפני כשנה הייתי כאן בדיון.
<פנינה בן דוד: אנחנו כל כך מזדהים גם באופן אישי וגם כארגון עם כל הדברים שנאמרים כאן.
<פנינה בן דוד: באמת הייתה הצעת החוק שמאוד תמכנו בה כי אנחנו סבורים שהצעת החוק הזאת תאפשר, לפחות מהבחינה שלנו, לעוד הרבה בתי מלון לתרום מזון.
<פנינה בן דוד: כמו שאתם יודעים, בבתי מלון יש הרבה מזון שנשאר.
<פנינה בן דוד: היום כבר יש ניסיון כי גם לקט ישראל יאמרו לכם וגם ארגון לתת.
<פנינה בן דוד: יש כמה רשתות שלקחו את הסיכון, הם יודעים מי זאת לקט ישראל ולאט לאט התחילו לעבוד וראו שהם באמת מאוד שומרים על הנושא של ההובלה ושהכול יישאר טרי ולא מקולקל עד שיגיע למען הסופי.
<פנינה בן דוד: הם לקחו את הסיכון.
<פנינה בן דוד: אבל יש כאלה – ואלה בעיקר מלונות בודדים – שהם חוששים ולכן יש כאן
<פנינה בן דוד: שוק מאוד גדול של מזון שיכול לעזור.
<פנינה בן דוד: כל אחד כאן מבין ומזדהה ויודע כמה זה חשוב, מדברים ומדברים אבל בסופו של דבר זה לא עובר.
<פנינה בן דוד: כשראיתי את הצעת החוק, אמרתי שזה עניין שיעבור אוטוטו וזה היה כבר לפני שנה.
אורלי לוי אבקסיס: תביני כמה אנחנו מתוסכלים מזה שאנחנו מביאים את הכול ובסוף גם לא נותנים לנו תשובות למה לא מקדמים את הצעת החוק.
<פנינה בן דוד: נכון.
<פנינה בן דוד: הבוקר שאלתי למה זה תקוע.
<פנינה בן דוד: זה פשוט לא מובן כי הצעת החוק הזאת לא באה סתם ואומרת תנו ואין אחריות.
<פנינה בן דוד: הצעת הזאת אומרת שההובלה תהיה בתנאים נאותים וכולי.
<פנינה בן דוד: אם יש את כל הבלמים ואפשר אולי להכניס עוד כמה בלמים שבאמת יוודאו שהמזון מגיע בסדר, גם כאזרחית המדינה, כולנו כאן יושבים ותמהים למה זה לא עובר.
<פנינה בן דוד: את השאלה אני לא יודעת למי צריך להפנות אבל כנראה יש משרדים מסוימים שתוקעים את זה ואני שואלת למה.
<פנינה בן דוד: (היו"ר יעקב אשר)
<איציק שחר: אני בעלים של חברה בסקטור הפרטי שעוסקת בנושא של טיפול בפסולות מזון.
<איציק שחר: אנחנו עושים את זה מאז 2005 בדרום במפעל שהוקם, גם קצת מתוך ציונות וגם מתוך יוזמה עסקית.
<איציק שחר: זה סטרט-אפ תעשייתי שמטפל בפסולות מזון לצורך ההפרדה שלהם מהמרכיב האורגני, מהלא אורגני, כדי שבסופו של דבר זה לא יגיע למטמנה.
<איציק שחר: אנחנו היום מטפלים בכל חודש באלפים רבים של טונות שמגיעים אלינו למפעל ועוברים את הטיפול הזה.
אורלי לוי אבקסיס: מאיפה הם מגיעים?
<איציק שחר: הם מגיעים ממפעלים, בעיקר מהשוק התעשייתי, אבל אנחנו עכשיו מקימים גם מערכים שמסוגלים לטפל בפסולות מזון ממרכזי הסעדה וכולי, מה שלא מוקצה למטרה המקודשת שהחברים מלקט ישראל דיברו עליו.
<איציק שחר: אני יכול להגיד שאנחנו עושים את היוזמה הזאת מאז 2005 ואנחנו נתקלים בכל צעד ושעל בבעיות מאוד מאוד קשות שמוצבות על ידי גורמים שהם הגורמים שאמורים להיות אלה שהכי רוצים לקדם את זה.
<איציק שחר: יש הרבה מאוד חסמים בהיבט הרגולטורי של הרבה מאוד גורמים גם ברמת השלטון המקומי וגם ברמה של השלטון הממשלתי.
<איציק שחר: כדי לא לדבר בסופרלטיבים, אני רק אתן מספר דוגמאות.
<איציק שחר: נושאים של תכנון ובנייה, כולם רוצים מחזור.
יעקב אשר: אבל אנחנו מסיטים את הדיון למקום אחר.
אורלי לוי אבקסיס: מתוך מה שהגיע אליך, הכמויות של האוכל האורגני וכולי, אתה רואה שם דברים שאפשר היה להציל, שראויים למאכל?
<איציק שחר: בעיקרון אני מקבל את המזון אחרי שהגורמים פסלו אותם למאכל.
יעקב אשר: זה שווה דיון אבל לא בישיבה הזאת.
אורלי לוי אבקסיס: אם אנחנו נצליח, הוא יהיה בבעיה.
<איציק שחר: ממש לא.
<איציק שחר: יש מקום לכולם.
יעקב אשר: תודה רבה לך.
יעקב אשר: אני רוצה לסכם את הדיון.
אורלי לוי אבקסיס: אולי למשרד החקלאות יש משהו לומר.
יעקב אשר: אני מבין שאנשי לקט ישראל צריכים לצאת לעוד ועדה.
<גידי כרוך: רק להגיד תודה לחברי הכנסת שמובילים את הצעת החוק הזאת.
יעקב אשר: כן, אבל אני אשמח שהתודה תהיה כשנוכל להעביר אותה.
יעקב אשר: מגיעה להם תודה על מה שהם עשו עד עכשיו.
<גידי כרוך: מגיעה להם גם תודה על מה שהם עושים עד היום.
יעקב אשר: אולי התייחסות קצרה מאוד של משרדי הממשלה, למי שיש התייחסות.
<רותם שמאי: המשרד להגנת הסביבה.
<רותם שמאי: אני רואה עין בעין את כל הדברים כמו שהציגו יפה מאוד בלקט ישראל, את הדברים של אלונה וחברי הכנסת.
<רותם שמאי: אין ספק שבזבוז מזון הוא בעיה סביבתית כפול שלוש לפחות.
אורלי לוי אבקסיס: אני ניסיתי לגייס אתכם בעת כהונת השר גבאי.
אורלי לוי אבקסיס: הייתי אצלכם במשרד בישיבה מאוד מאוד גדולה.
אורלי לוי אבקסיס: ניסינו להעביר את הנושא ואמרתי שזה המשרד הרלוונטי.
אורלי לוי אבקסיס: התקדמתם עם זה?
<רותם שמאי: המשרד עושה דברים בשנתיים האחרונות.
עבד אל חכים חאג' יחיא: את רוצה שהיא תגיד לך מי עדיף, השר הקודם או השר החדש.
אורלי לוי אבקסיס: היינו שם והייתה תכנית עבודה.
אורלי לוי אבקסיס: אני ישבתי שם עם המנכ"ל והסמנכ"ל.
<רותם שמאי: יש דברים שקורים אבל אני לא אציין את כל הרשימה שכן עשינו כי מדובר בדברים שונים כמו עיסוק בתאריכי תפוגה, במחקרים, בבדיקות לגבי מה שקורה בעולם, תו ירוק למסעדות ובתי קפה עם כל היבטי צמצום המזון.
<רותם שמאי: משרד החקלאות לקח איזושהי הובלה על הנושא של תכנית לאומית לבזבוז מזון ואנחנו משלבים ידיים.
יעקב אשר: יש איזשהו שולחן עגול של המשרדים האלה, המשרד שלכם עם החקלאות?
יעקב אשר: תכף נגיע למשתמש הקצה שהוא משרד הרווחה.
<נעמי בק: התייחסות מאוד מהירה של משרד החקלאות.
<נעמי בק: אנחנו בתהליכים של גיבוש תכנית לאומית למניעת בזבוז מזון.
<נעמי בק: אנחנו מצטרפים לכל מה שנאמר כאן.
<נעמי בק: לקחנו מאוד ברצינות את הממצאים של דוח לקט מהשנה שעברה ואת דוח מבקר המדינה ואנחנו רוצים שכלי המדיניות שאנחנו מציעים יהיו ישימים ואפקטיביים.
<נעמי בק: במסגרת הזאת אושר לנו תקציב להשיק פיילוט בשני גידולים מרכזיים, מלפפון ועגבנייה.
<נעמי בק: משרד החקלאות משלם את עלויות הקטיף כדי שעודפי תוצרת יועברו לנזקקים, לתרומות.
יעקב אשר: מתי אתם אמורים לסכם את הדברים או מתי הפיילוט יתחיל?
<נעמי בק: הפיילוט אמור להתחיל בחודש מרץ.
אורלי לוי אבקסיס: יש לי שאלה ויכול להיות שהיא שאלת תם כמי שלא מבין בנושא.
אורלי לוי אבקסיס: אתם הרי משמידים פירות וירקות שלא נראים טוב כי היה להם איזשהו וירוס ולא בגלל שהם לא אכילים או שהם עלולים להוריד את מחיר השוק וכדומה.
אורלי לוי אבקסיס: כשאתם משמידים את זה, בכל מקרה אתם הרי קוטפים את זה לפני כן, מה קורה?
<נעמי בק: אין יותר השמדות.