GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עבדאללה אבו מערוף: לא אכנס לכל ההיבטים והפרדוכסים שהיו.
עבדאללה אבו מערוף: תודה רבה לכם על העבודה שאתם עושים.
עבדאללה אבו מערוף: תתחזקו יותר ואנחנו אתכם בעשייה שלכם.
דוד אמסלם: תודה רבה חבר הכנסת עבדאללה אבו מערוף.
יוסף ג'בארין: תודה לחברת הכנסת בוקר על היוזמה לקיים את היום החשוב הזה.
יוסף ג'בארין: אני בהחלט מצטרף לדברי התודה לכל מערך הכבאות וההצלה.
יוסף ג'בארין: כולם יודעים את התשובה מה היה קורה בלעדיכם.
יוסף ג'בארין: אני חושב שהאומץ שלכם אותו ראינו בחודשים האחרונים היה באמת דוגמה לכולנו.
יוסף ג'בארין: אני לא רוצה לקלקל את השמחה אבל בכל את אני רוצה לשתף אתכם בכאב שלי.
דוד אמסלם: אז אל תקלקל.
דוד אמסלם: אני אתן לך יום קלקולים בו אפשר יהיה לקלקל.
יוסף ג'בארין: אני לא חושב שזה יקלקל את השמחה, להפך, זה רק יחזק את מערך הכבאות.
יוסף ג'בארין: אני רוצה לשתף אתכם בכאב פנימי חזק שיש לי בעקבות גל השריפות האחרון.
יוסף ג'בארין: אני ראיתי בשריפות כמשהו שפוגע בכולנו, מסכן את כולנו ופוגע בארץ של כולנו.
יוסף ג'בארין: מאוד היה לי קשה לראות את ההאשמות, בעיקר של פוליטיקאים.
יוסף ג'בארין: אש אינתיפאדה, טרור הצתות וכולי.
יוסף ג'בארין: היום, אחרי כחודשיים, כאשר אני רואה שאין בעצם הוכחות שהיה מניע לאומני, ואני מסתכל על התיקים הפליליים שנפתחו – כפי שאתם יודעים, עד היום נפתחו שמונה תיקים פליליים נגד אזרחים ערבים בישראל – באף אחד מהם לא מיוחס מניע לאומני.
יוסף ג'בארין: לכן אני חושב שהיו שריפות, יכול להיות שהיו הצתות וכמובן שצריך להיאבק בזה, אבל מאוד מפריע לי עד היום שהיה ניצול של השריפות הללו כדי לפגוע במרקם היחסים בין יהודים לערבים במקום להפגין לכידות אזרחית ולכידות חברתית.
נאוה בוקר: הנושא הוא לא מרקם היחסים בין היהודים לערבים.
יוסף ג'בארין: אני חושב שראוי היה לדאוג לעניין הביצועי במהירות המרבית אבל לדעתי הדרך הראויה הייתה לקבל החלטת ממשלה לפצות את כל הנפגעים.
דוד אמסלם: אני אתן לך אינפורמציה אבל אני לא רוצה לקחת את הדיון לשם.
דוד אמסלם: בסופו של דבר מדינת ישראל – וכאן שאפו גדול אישית לשר האוצר ולצוות האוצר וגם לצוות הכבאות.
דוד אמסלם: דרך אגב, כל מה שנקרא חקירת האירועים, בסופו של דבר כל התושבים משופים.
דוד אמסלם: המדינה לקחה אחריות בעניין.
יוסף ג'בארין: אין ספק שראוי מאוד לפצות את הנפגעים על מלוא הנזקים שנגרמו להם אבל אני חושב שהדרך שנבחרה הייתה דרך לא נכונה, הדרך להחליט שמדובר בפעולת איבה.
יוסף ג'בארין: אני חושב שהיה מקום שתהיה החלטת ממשלה על פיצוי מלא וכולל אבל לדעתי ההחלטה שמדובר בנפגעי פעולות איבה היא חסרת בסיס גם במובן המשפטי ולכן אני אמשיך לטפל מול הרשויות המשפטיות בחוקיות ההחלטה הזאת.
יוסף ג'בארין: שוב, זה לא קשור בעובדה שצריך וראוי לפצות אבל אני מאוד מצר על כך שנבחרה הדרך הלא ראויה לדעתי בעניין הזה.
איתן ברושי: בוקר טוב, אדוני היושב ראש.
איתן ברושי: חברת הכנסת נאוה בוקר.
איתן ברושי: שנינו נכנסנו פעם ראשונה לכנסת הזאת ומהיום הראשון היא מלווה הרבה נושאים אבל במיוחד את הנושא הזה של לוחמי האש והתנאים להצלחתם.
איתן ברושי: אתם כמובן צבעתם את הבית במדים של לוחמי האש.
איתן ברושי: כמי שגדל בארץ הזאת והשריפות היו נחלתנו, ודאי בהתיישבות ובחקלאות, תמיד גדלתי באזור שבחורף היה ירוק, אחר כך הוא הפך לצהוב ואחר כך הוא הפך לשחור.
איתן ברושי: עמק בית שאן, עמק הירדן.
איתן ברושי: אם כן, קודם כל, אנחנו מצדיעים לכם ומברכים אתכם ומודים על היום.
איתן ברושי: אני חושב שבאמת נשאלת השאלה, מעבר לברכות, במה אפשר לעזור.
איתן ברושי: בסופו של דבר תפקידנו לאפשר לכם את התנאים.
איתן ברושי: בשריפה הקודמת בכרמל הייתי עוזר שר הביטחון דאז אהוד ברק וליוויתי, אמנם לא בתפקיד מרכזי אבל ראינו את השריפה האיומה שהייתה ואת תוצאותיה הקשות.
איתן ברושי: אין ספק שחל שינוי אדיר בפעילות של לוחמי האש ובפעילות שמאפשרת להם לפעול מאז ועד היום.
איתן ברושי: ראינו את זה בצער מסוים אבל ראינו את זה במבחן האחרון כאשר הוכחתם יכולת גבוהה ואולי גם מנעתם אסונות גדולים.
איתן ברושי: אני רוצה לומר שעל פי מה שאני מבין לא כל מה שסוכם כדוחות שאושרו, בוצע.
איתן ברושי: לפי דעתי צריך לעמוד כך שימומשו ההתחייבויות ולעמוד בסיכומים גם של תקנים, גם של כוח אדם, גם של אמצעים אחרים.
איתן ברושי: כאן אני רוצה להעלות נושא שנאוה ואני טיפלנו בו במשותף והוא אזורי החיץ.
איתן ברושי: דבר נוסף שאני חושב שיכול לעזור.
איתן ברושי: אני הגשתי הצעת חוק שאמורה להטיל עונשים חמורים יותר על מי שבזמן שריפה או בזמן של מצב חירום מוצא לנכון לפרוץ, לגנוב ולשדוד או להקשות על התושבים שגם כך פגועים או על כוחות הביטחון וההצלה שעסוקים במשהו אחר.
איתן ברושי: היום אנחנו בתקופה של חורף ואני חושב שתפקידנו לסייע ולהבטיח שלקראת הקיץ הבא נוכל לומר שסיפקנו לכם את התנאים ואת היכולות לעמוד בכל עת בכל משימה שתידרש.
איתן ברושי: אני מצטרף לברכה ולתודה ומאחל בהצלחה וככל האפשר שלא תהיינה שריפות אבל אם יהיו כאלה, נתמודד אתן על פי היכולות שבאמת קיימות אצלכם.
מיקי לוי: חברת הכנסת בוקר, ברכות על היום הזה.
מיקי לוי: אדוני ממלא מקום הנציב שנשא על כתפיו את כל המערך האחרון, מפקדי המחוזות, קצינים, לוחמים יקרים.
מיקי לוי: מערך כיבוי האש, אני מכיר אותו כמוך אדוני היושב ראש במתכונתו הישנה.
מיקי לוי: השינוי של הקונסטרוקציה שעבר מערך כיבוי האש, הוא באמת שינוי מהותי, כאשר ממערך מקומי הוא הפך להיות מערך פדרלי כלל ארצי.
מיקי לוי: זה שינוי מבני חשוב מאוד ואני מברך על כך.
מיקי לוי: הוא מוכיח את עצמו בכל האירועים האחרונים.
מיקי לוי: מדינת ישראל הייתה זקוקה לו ואתם שותפים נאמנים לנושא הזה ולדרך.
מיקי לוי: זה לא פשוט לפקד על מערך כזה רחב.
מיקי לוי: אני מכיר את המערך לא מהיום.
מיקי לוי: היו אירועים קשים בהרי ירושלים, בשריפות, וכבר אז ידעתי להעריך את גילויי הגבורה.
מיקי לוי: אולמי ורסאי, אני מודה שבלעדיכם לא הייתי יודע מה לעשות כשבניין שלם קרס על יושביו וצביקה היה לי לעזר רב.
מיקי לוי: שם הפגינו אומץ בלתי רגיל.
מיקי לוי: כמו שאני מכיר אתכם, גם באירועים האחרונים, בשריפות ביערות הכרמל, בשריפה האחרונה, כך היה.
מיקי לוי: צריך לזכור שהמערך לא מטפל רק בשריפות אלא הוא מטפל בהצלת חיי אדם, ממישהו שתקוע בקומה החמישית ועד לתאונות דרכים כשהם באים ומחלצים ממכוניות מעוכות את הפצועים.
מיקי לוי: יש כאן הרבה מאוד דוברים ולכן אני אקצר.
מיקי לוי: אני יודע להעריך אתכם, אני יודע להעריך את הגבורה שלכם, אני מצדיע לכם ומאחל לכם המשך דרך מוצלחת.
מיקי לוי: שאפו ענק.
מיקי לוי: באמת.
מיקי לוי: אני בלי מדים אבל אני מצדיע לכם.
אכרם חסון: גם אני מצטרף לברכות ורוצה לברך את יושב ראש הוועדה דודי שבשנה האחרונה קיים מספר רב של ישיבות מיוחדות.
אכרם חסון: זה מראה על האחריות ועל הרצינות לקדם ולתמוך ולא לעשות ישיבות למראית עין.
אכרם חסון: אני רוצה לברך את ידידתי היקרה שעושה עבודת קודש מאז נכנסה לכנסת, חברת הכנסת נאוה בוקר.
אכרם חסון: תבורכי על הכול.
אכרם חסון: אני כמובן מהכרמל ולצערי הרב התנסיתי בשתי שריפות בכרמל, השריפה הקודמת שהייתה ליד האוניברסיטה ואחריה השריפה השנייה.
אכרם חסון: סיירתי בשריפה האחרונה בעיר חיפה כיושב ראש ועדת המשנה למפרץ חיפה.
אכרם חסון: אמרתי שלצערי הרב העיריות לא מוכנות.
אכרם חסון: אנחנו עברנו רחובות שלמים בהם לא היו צינורות מים, שמענו עדויות של בחור מהישיבה בחיפה שלקח צינור כדי לכבות את השריפה באזור כי לא היו שם ברזים כדי לתת אפשרות לכבאיות להיכנס ולכבות את האש.
אכרם חסון: המערך עד היום לא נכנס למה שנקרא תכנית לאומית רצינית שתוכל לפתור את כל הבעיות.
אכרם חסון: כנראה לא באשמתכם.
אכרם חסון: אתם צריכים תקציבים ואתם צריכים עזרה ותמיכה.
אכרם חסון: אני חושב שכל חברי הכנסת שנמצאים כאן, הם בהסכמה מלאה שצריך לקדם ולתכנן.
אכרם חסון: אני לפעמים שואל את עצמי איך יוון מתקדמת יותר מאתנו, למה יוון יכולה לעזור למדינת ישראל כאשר מדינת ישראל היא מעצמה, אם אנחנו משווים אותה ליוון או לתורכיה ולשאר המדינות.
אכרם חסון: לכן צריך לשנות גם סדר עדיפות של הממשלה ולתמוך במערך הזה ולקדם אותו.
אכרם חסון: ברשותכם, אני רוצה להגיד לכם יש גם בעיות.
אכרם חסון: לא מזמן הגשתי בקשה להכניס תחנות כיבוי אש בהרבה ישובים.
אכרם חסון: עשיתי סקר וביקרתי במקומות ומדדתי מרחקים.
אכרם חסון: יש ישובים שעוברת חצי שעה עד שמגיעה כבאית אליהם.
אכרם חסון: תארו לעצמכם מה שריפה יכולה לעשות תוך חצי שעה או תוך עשרים דקות.
אכרם חסון: בשבוע שעבר או לפני שבועיים הגשתי בקשה להקים בעיר טמרה עוד תחנת כיבוי אש.
אכרם חסון: יש מחסור, יש סדר עדיפות לא נכון ולא מתקדם.
אכרם חסון: מילה אחרונה לכם.
אכרם חסון: גם כשמברכים, צריכה להיות ביקורת בונה.
אכרם חסון: אני יודע מתפקידי הקודמים כראש עיר ויושב ראש ועדת תכנון ובנייה שיש בירוקרטיה בנושא כיבוי אש, במתן אישורים למבנים ולאנשים הפשוטים.
אכרם חסון: אתם אולי סלחנים כלפי טייקונים שם קורים הרבה אסונות ויש הרבה בעיות, אבל כשזה מגיע לאזרח הפשוט, הוא צריך לחכות הרבה זמן ולפעמים חודשים ולחכות שנה עד שהוא מקבל את האישורים ואתם מעכבים אותו.
אכרם חסון: לכן גם את המסלול הזה אנחנו רוצים לעבור.
אכרם חסון: בקשה אחרונה שלי.
אכרם חסון: קבלו למערך הכבאות יותר צעירים דרוזים בוגרי צבא.
אכרם חסון: יש הרבה תלונות על כך שהחבר'ה האלה תמיד נופלים ולא מקבלים אותם ולא מאפשרים להם להיכנס למערך.
אכרם חסון: כולנו שותפים ורוצים להיות שותפים לחיים הטובים, שלא יהיו שריפות ולא יהיו אסונות ואני מאחל לכם כל טוב.
דוד אמסלם: תודה רבה לאכרם.
מסעוד גנאים: אני מברך אותך אדוני היושב ראש וגם מברך את חברתי נאוה בוקר שהיו לי אתה כמה ישיבות בקשר לתחנות כיבוי אש בישובים הערביים, שם זקוקים לתחנות האלה.
מסעוד גנאים: לפי דעתי צריך לפתוח שם בחלק מהמקומות נקודות ובחלק מהמקומות תחנות כדי להתמודד עם השריפות.
מסעוד גנאים: אין ספק שבתקופת השריפות האחרונות ציינתי לטובה גם בכנסת את העמידה של הציבור הערבי והמוכנות שלו לעזור לאנשים, לתושבים, וגם ראשי המועצות אמרו שהשערים שלנו פתוחים למי שרוצה לבוא מחיפה או מהאזור.
מסעוד גנאים: נכון שקצת הזיק לאווירה העניין של ההאשמות שלא היו צריכות להיות והן לא הוסיפו אלא הזיקו, אבל בסוף אני מקווה שלא נדע עוד שריפות.
דוד אמסלם: ברשותכם, אני רוצה להעביר את רשות הדיבור לממלא מקום הנציב, שמעון בן נר.
דוד אמסלם: ברשותך, אני מבין שהכנתם מצגת קטנה.
<שמעון בן נר: כן.
דוד אמסלם: תציגו לנו את מערך הכבאות כי חלק מחברי הכנסת לא מודע למערך, לא מכיר את ההרכב שלו וכמעט אין להם ידע בנתונים.
דוד אמסלם: לאחר מכן הייתי מבקש את ההתייחסות שלכם לגבי האירוע האחרון שקרה, כל אירוע השריפות.
דוד אמסלם: מבחינתי מה שחשוב בעיקר בסוף הוא שתתנו לנו איזושהי הפקת לקחים.
דוד אמסלם: אנחנו לא נכנסים לרמת רזולוציה של הכבאי הבודד אבל בגדול בקטע המערכתי מה הסקת המסקנות שלכם.
דוד אמסלם: בסוף חברו אותנו ותאמרו היכן אנחנו שותפים והיכן אתם צריכים את העזרה שלנו בקידום אותן מסקנות אליהן הגעתם.
דוד אמסלם: שמעון, אני מעביר לך את רשות הדיבור.
דוד אמסלם: בשעה 11:15 נעבור לנושא הבא שהוא נושא קווי החיץ ואני מבקש גם מהאוצר וגם מקרן קיימת להכין את עצמם.
<שמעון בן נר: אנחנו מודים על היום הזה.
<שמעון בן נר: זה לא היה בעבר.
<שמעון בן נר: זאת פעם שנייה שאנחנו מבקרים כאן במשכן המכובד הזה ומבצעים הוקרה לכבאים.
<שמעון בן נר: שמענו כאן את כל חברי הכנסת והדברים באמת מחממים את הלב.
<שמעון בן נר: שמענו על האירועים בצ'ילה, שם יש גם הרוגים בקרב לוחמי האש וגם בקרב האוכלוסייה.
<שמעון בן נר: אנחנו סיימנו את המבצעים בהצלחות מאוד מרובות בזכות האנשים שיושבים כאן ובזכות האנשים שנמצאים כרגע במשמרת.
<שמעון בן נר: החשש שלי, החשש הגדול הוא שניכנס לשאננות.
<שמעון בן נר: מערך הכבאות איננו מוכן לקראת איום ממשי.
<שמעון בן נר: איננו מוכן.
<שמעון בן נר: יש פערים גדולים.
<שמעון בן נר: התקדמנו בצורה בלתי רגילה ואנחנו על דרך המלך, אבל אם נפסיק את זה עכשיו, אנחנו נחטוף את זה באירוע הבא.
<שמעון בן נר: אני אומר את זה במלוא האחריות, נחטוף את זה באירוע הבא.
<שמעון בן נר: כדי להיות מסודר, יש כאן מצגת ואני אעבור על קצת היסטוריה.
<שמעון בן נר: אנחנו עברנו את ועדת לפידות, עברנו את גינוסר, עברנו את זיילר, עברנו את מה שאתם רק רוצים.
<שמעון בן נר: לצערי רק באפריל 2013, עת חוק הכבאות חוקק, התחילה תחילת הדרך אך עדיין הפערים גדולים.
<שמעון בן נר: מ-24 איגודי ערים עברנו לרשות פיקודית אחת עם היררכיה.
<שמעון בן נר: נתנו לנו, כמו שחברת הכנסת בוקר אמרה, תר"ש של מיליארד ו-250 מיליון שקלים, פיזרו את זה על שש שנים כאשר פר שנה זה כלום וזאת כאשר הפערים היו פערים עצומים.
<שמעון בן נר: כמובן זה מול פיתוח שהיה בעבר, זה משמעותי.
<שמעון בן נר: הרשות הארצית.
<שמעון בן נר: יש לה את המשימה שלה.
<שמעון בן נר: כמו שנאמר כאן, אנחנו לא עוסקים רק בכיבוי שריפות אלא ביום יום לצערנו יש תאונות דרכים מרובות ויש הרבה מאוד אירועים אחרים.
<שמעון בן נר: תכף תראו את הכמות אתה אנחנו מתמודדים מדי שנה.
<שמעון בן נר: יש את הנושא של חומרים מסוכנים.
<שמעון בן נר: בהחלט לא מעט פעילויות.
<שמעון בן נר: בשנה, זה לא יאומן, אנחנו עם מעל מאה אלף אירועים בשנה ורואים כאן את הפילוח.
<שמעון בן נר: השריפות מהוות רק 48 אחוזים מהפעילות אבל גם זה לא מעט.
<שמעון בן נר: אם אנשים חושבים שאנחנו קצת משועממים בתחנות, תחלקו את זה פר 365 ימים בשנה, ותבינו באיזה היקף אנחנו עובדים ביום יום.
דוד אמסלם: מה זה שם "אחר"?
<שמעון בן נר: יכול להיות שיש חשש בבית לאסון ומישהו לא הגיב שבועיים.
<שמעון בן נר: אנחנו פורצים את הדלת ומחלצים מישהו שהוא הרוג או פצוע או כל מיני דברים כאלה.
<שמעון בן נר: חילוצי מעליות.
<שמעון בן נר: יש עוד הרבה דברים.
דוד אמסלם: חילוץ, אני מבין שזה חילוץ מבורות, מתאונות דרכים וכולי.
<שמעון בן נר: גם חומרים מסוכנים.
דוד אמסלם: אני מתייחס ל"אחר".
<שמעון בן נר: אחר, זה הכול.
<שמעון בן נר: זה ממעליות, חשש לאסון וכולי.
דוד אמסלם: המעליות נכנסות גם בחילוץ וגם באחר?
<שמעון בן נר: ה"אחר" מכיל הרבה מאוד נושאים.
<שמעון בן נר: בשנת 2011 וב-2012 עשו לנו תרחישי ייחוס.
<שמעון בן נר: המדינה שילמה 750 אלף שקלים לשלושה פרופסורים שיעשו תיאום ייחוס אבל לצערי גנזו את זה וזה בגדר טיוטה כי זה לא השתלם לאיזשהו משרד אחר במדינה כי הוא היה צריך לשלם את זה.
דוד אמסלם: תסביר לנו.
דוד אמסלם: שמעון, קח את הזמן.
דוד אמסלם: יש לך המון זמן.
דוד אמסלם: נחזור לשקף הקודם.
דוד אמסלם: תסביר לנו כי אנחנו פשוט לא מבינים.
דוד אמסלם: מה זה תרחישי ייחוס?
<שמעון בן נר: לוקחים מומחים ואומרים שעושים תרחיש ייחוס לרגיעה ועושים תרחיש ייחוס לחירום.
<שמעון בן נר: ברגיעה אומרים שאלו הישובים, זאת האוכלוסייה, אנחנו יודעים מה זמן התגובה כי בכבאות שם המשחק הוא זמן תגובה.
<שמעון בן נר: אם אתה מגיע תוך שבע דקות לפי התקנים הבין-לאומיים, אתה יכול להציל אנשים.
<שמעון בן נר: כשאתה מגיע אחרי כן, נשלח כבר חוקר דליקות כי כנראה אין מה לעשות.
<שמעון בן נר: מצביעים על פריסת התחנות הארצית.
דוד אמסלם: זה תרחיש ייחוס.
<שמעון בן נר: זה ברגיעה.
דוד אמסלם: אתה אומר שתרחישי הייחוס אומרים שיש מה שנקרא עבודה ברגוע ויש מה שנקרא במצב חירום.
<שמעון בן נר: נכון.
דוד אמסלם: דרך אגב, מצב חירום זה מצב חירום שקשור רק לכבאות?
<שמעון בן נר: לא.
דוד אמסלם: זה מצב חירום מדינתי.
<שמעון בן נר: מדינתי.
דוד אמסלם: מלחמה ודברים מהסוג הזה.
<שמעון בן נר: אנחנו מתואמים עם כל משרדי הממשלה, אנחנו עושים את העבודה ביחד ואומרים מה יקרה כשייפלו איקס טילים ויהיו איקס איומים, אבל לא נפרט את זה כאן.
דוד אמסלם: אתה אומר שבעצם הוכן דוח על ידי הטכניון.
דוד אמסלם: מי הזמין את העבודה?
<שמעון בן נר: המשרד לביטחון פנים.
דוד אמסלם: מה עשו עם הדוח?
דוד אמסלם: אתה אומר שגנזו אותו.
<שמעון בן נר: הוא נשאר כטיוטה.
דוד אמסלם: יואל, אני יכול לקבל את הדוח הזה?
<יואל הדר: צריך לבדוק.
דוד אמסלם: תבדוק ותעביר לי.
<שמעון בן נר: אני יכול להעביר לך אותו.
<שמעון בן נר: אני אעביר לך אותו.
דוד אמסלם: אני מבקש שמי שהזמין את העבודה, הוא זה שיעביר לי את הדוח.
<שמעון בן נר: זה לגבי איום הייחוס.
<שמעון בן נר: אני אענה לחבר הכנסת שדיבר על פריסת התחנות.
<שמעון בן נר: זאת דוגמה למשל שעשה הטכניון והוא הצביע על זה.
<שמעון בן נר: אני מת לבנות תחנה בטמרה, בערד ובכל המקומות אבל סתם די לנקות שולחן, אנחנו לא רק שעושים הפליה אלא עושים הפליה מתקנת.
<שמעון בן נר: אנחנו בנינו במגזר הערבי והדרוזי תחנות, רק לאחרונה, בעוספייה, בג'וליס, בבקעא אל גרביה, במרר ואנחנו בונים.
<שמעון בן נר: אני רוצה לבנות בטמרה ואני רוצה לבנות בערבה, רק תנו לי כסף ואת האמצעים ואני בונה כי יש לנו קרקעות ויש לנו גם הסדרים בחלק מהמקומות.
<שמעון בן נר: תאמינו לי, זאת ההנאה שלי בחיים, לבנות ולפתח.
<שמעון בן נר: עשינו מפה וכל אחד יכול לראות שהיכן שמסומנים הכתמים האדומים, שם צריכה להיבנות תחנה.
דוד אמסלם: מה הדלתה?
דוד אמסלם: כמה תחנות יש לכם?
<שמעון בן נר: אני אסביר לאט.
<שמעון בן נר: השרטוט הזה מדבר על 106 תחנות שהיינו אתן ערב הרפורמה.
<שמעון בן נר: בא הטכניון ואמר שהמינימום לזמן תגובה של 15 דקות הוא 164 תחנות.
<שמעון בן נר: הפער, כמעט שישים תחנות.
<שמעון בן נר: 58 תחנות למינימום.
<שמעון בן נר: האופטימום הוא 225 תחנות.
דוד אמסלם: בוא נלך על המינימום.
<שמעון בן נר: זה מה שאנחנו מבקשים, בוא נלך על המינימום.
מיקי לוי: יש תכנית רב שנתית למינימום?
<שמעון בן נר: התר"ש מביאה אותנו ל-130 תחנות בלבד ולכן אין לי בטמרה, אין לי בערבה, אין לי בבאר יעקב, אין לי בירוחם, אין לי בשלומי אבל יש לי קרקעות, יש לי הסכמים ואני רוצה לבנות שם.
דוד אמסלם: אתה אומר שבעצם התכנית הרב שנתית מביאה אותך ל-130 תחנות.
<שמעון בן נר: תכף תראה.
<שמעון בן נר: הכול כתוב.
דוד אמסלם: אתה אומר שאתה נמצא בפער של 34 תחנות.
דוד אמסלם: בהנחת העבודה שכל התר"ש גם יתקיים.
<שמעון בן נר: התר"ש מכסה רק 130 תחנות.
<שמעון בן נר: אין לי כיסוי ל-34 התחנות הנוספות.
דוד אמסלם: דרך אגב, התר"ש, אני רוצה להבין.
<שמעון בן נר: תכף תראה אותו.
<שמעון בן נר: אותו דבר גם בדרום.
<שמעון בן נר: הדברים לנו ברורים לגמרי.
<שמעון בן נר: אמר חבר הכנסת, ואני לא נעלבתי אבל ההערה לא במקום, כאילו שסדר העדיפות שלנו הוא לא נכון.
<שמעון בן נר: אנחנו יודעים בדיוק מה בסדר העדיפות אבל יכולת המימוש, כמו שאמרתי קודם, חסרה.
<שמעון בן נר: לדוגמה, אלה הפערים שדיברו על פריסה מבצעית ואני אסביר.
<שמעון בן נר: זה התקן בעולם, שבע דקות בעולם לזמן הגעה, כאשר מדברים על ארבע דקות נסיעה, דקה קבלת ההודעה ושתי דקות הערכת מצב בשטח.
<שמעון בן נר: כיסוי של 15 דקות, כמו שאתם רואים כאן, הוא 164 תחנות.
<שמעון בן נר: כיסוי של 11 דקות, 194 תחנות.
<שמעון בן נר: כיסוי של שבע דקות, 225 תחנות.
<שמעון בן נר: אמרנו שבסוף התר"ש אנחנו נעמוד על 130 תחנות.
<שמעון בן נר: היום אנחנו כבר כמעט 118 תחנות.
נאוה בוקר: יש 118 תחנות?
<שמעון בן נר: יש 118 תחנות.
<שמעון בן נר: אנחנו כל הזמן בונים וכל הזמן מקדמים.
<שמעון בן נר: זה התר"ש.
דוד אמסלם: אני אשאל אותך את השאלה הקודמת.
דוד אמסלם: אתה בעצם אומר שאתה עומד היום על 118 תחנות כאשר התכנית הרב שנתית היא 130 תחנות.
דוד אמסלם: האם האוצר נותן לך את הפריסה גם רב שנתית לגבי הבינוי?
<שמעון בן נר: הנה.
<שמעון בן נר: זה מה שניתן לנו.
דוד אמסלם: לגבי הבינוי.
<שמעון בן נר: הכול.
<שמעון בן נר: מ-2013 עד 2018, מה שאמרה חברת הכנסת נאוה בוקר, כאשר בדרך כלל תר"ש היא חמש שנים ואצלנו מתחו את זה לשש שנים.
<שמעון בן נר: את המיליארד ורבע אנחנו חילקנו לפי נושאים.
<שמעון בן נר: גייסנו 840 לוחמי אש בעלי תפקיד אחרים כך שזה חצי מיליארד, רק לשכר.
דוד אמסלם: איפה הבינוי?
<שמעון בן נר: השורה של הבינוי.
<שמעון בן נר: 250 מיליון שקלים.
דוד אמסלם: זה במצטבר.
<שמעון בן נר: אנחנו בתר"ש בתחילת הדרך אמרנו שזה לא יספיק אבל אמרו, לא, אתם תבנו ותרוצו ואנחנו נדאג לכם לכסף.
דוד אמסלם: האם הגיוס של האנשים הוא לא תלוי בינוי?
<שמעון בן נר: אצלנו יש שלוש רגליים מרכזיות לעניין הזה – בינוי, אנשים וציוד ורכבים.
דוד אמסלם: האם בעצם הגיוס של האנשים הוא תלוי זה שאתה תבנה תחנות?
<שמעון בן נר: אנחנו היום בכזה פער שאני עדיין לא מגיע למה שאתה אומר.
דוד אמסלם: אתם בפער בנושא הגיוס?
<שמעון בן נר: בוודאי.
<שמעון בן נר: תכף נראה שקף לגבי כוח האדם.
דוד אמסלם: אני רוצה להבין האם יש קואורלציה בין הבינוי.
דוד אמסלם: במשטרה היום הולכים לטיפול, במגזר הערבי בעיקר, בתכנית רב שנתית, בינוי וגיוס שוטרים.
דוד אמסלם: הוא לא מגייס שוטרים בלי שיש לו איפה לשים אותם.
<שמעון בן נר: אותו הדבר כאן.
דוד אמסלם: אצלך זה רץ במקביל או בטור?
<שמעון בן נר: זה הולך ביחד.
<שמעון בן נר: זה הולך במקביל.
<שמעון בן נר: תיאורטית אני מגייס 840 אנשים וגם אם אני לא אבנה ולו תחנה אחת, יש לי מקום בתחנות הקיימות.
<שמעון בן נר: אתן לך דוגמה.
<שמעון בן נר: אנחנו עובדים היום במדינה, אני חושב אחת המדינות היחידות בעולם שעובדת עם שני כבאים בצוות.
<שמעון בן נר: שני לוחמי אש בלבד ברכב שזה אבסורד.
<שמעון בן נר: בעולם עובדים ארבעה, חמישה, יש גם שבעה.
דוד אמסלם: עמיחי, למה זה לא עושה שכל לתקצב אותם ברמת הבינוי?
דוד אמסלם: הרי כשהוא נכנס לבינוי, זה תהליך רב שנתי.
דוד אמסלם: גם אם תיתן לו את כל הכסף בשנה הראשונה, עד שהוא יוציא את ההיתרים וכולי, זה סיפור של שלוש שנים.
<עמיחי דוד: זה חלק מהסיפור.
דוד אמסלם: למה אתה לא תקדים לו בנושא של הבינוי ותיתן לו מימון ביניים?
<עמיחי דוד: הרשאה להתחייב.
<עמיחי דוד: חלק משמעותי מהסכום ניתן בהרשאה להתחייב על מנת שהם יוכלו כבר להתקדם.
דוד אמסלם: זאת אומרת, אין לי מגבלה בבנייה בקטע התקציבי?
<שמעון בן נר: בטח שיש מגבלה.
<עמיחי דוד: בתוך התר"ש הוא יכול לפעול.
דוד אמסלם: מחר בבוקר הוא בא אליך ומביא לך תכניות בנייה בכל הארץ.
<עמיחי דוד: התכניות שכבר יש לו מבחינת התר"ש הנוכחית, לדעתי רובן התקבלו.
דוד אמסלם: שמעון מציג כרגע איזושהי תכנית רב שנתית בפריסה רב שנתית.
דוד אמסלם: זה אומר שאתה בשנת 2013 נתת לו - אני מדבר על סעיף בינוי – 27 מיליון שקלים, אחרי כן 32 מיליון שקלים, אחרי כן חמישים מיליון שקלים ובשנת 2016 נתת לו שבעים מיליון שקלים.
דוד אמסלם: היום אנחנו נמצאים בתחילת 2017, בהנחת עבודה שכל מה שנעשה, כבר נעשה.
דוד אמסלם: האם אתה יכול לתת לו את 2018 השנה?
<עמיחי דוד: זה בהתאם להתקדמות של אבני הדרך.
דוד אמסלם: זאת אומרת, אתה לא מגביל אותו ברגע שהוא יכול לבנות את התחנה.
<עמיחי דוד: עד כמה שאני מכיר, הסכום הזה נמצא בהרשאה להתחייב.
<שמעון בן נר: הוא לא נותן לנו שקל.
<שמעון בן נר: נמצא כאן האחראי על התקציבים.
<שמעון בן נר: הוא לא נותן לנו שקל מעבר ל-250 מיליון שקלים.
<שמעון בן נר: גם לא הרשאה להתחייב.
דוד אמסלם: לא שאלתי אם הוא נותן לך יותר מ-250 מיליון שקלים.
דוד אמסלם: ה-250 מיליון שקלים פרוסים לחמש שנים.
דוד אמסלם: אם אתה תקבל אותם ב-2018, נגיד 15 מיליון שקלים, ייקח לך שנתיים-שלוש שנים לבנות את התחנה.
דוד אמסלם: זאת אומרת, עד שתוציא את ההיתר, עד המכרז, עד שיבוא קבלן, עד שיהיה טופס 4.
<שמעון בן נר: לצערי זה לא עובד כך.
<שמעון בן נר: יוצא למכרז והאוצר או החשבת מבקשים לנעול תקציב.
<שמעון בן נר: לא נותנים לי לצאת למכרז של בינוי בלי שהנושא מתוקצב.
<שמעון בן נר: לא רוצים להשאיר פילים לבנים, ובצדק.
<שמעון בן נר: ה-250 מיליון שקלים, כבר צרכנו אותם.
<שמעון בן נר: אנחנו רוצים להקדים תר"ש.
<שמעון בן נר: לעשות תר"ש חדש.
דוד אמסלם: יש לך תקציב ב-2018, 15.5 מיליון שקלים.
<שמעון בן נר: כבר התחייבנו והסכום תפור.
<שמעון בן נר: הוא כבר מחויב.
דוד אמסלם: זה בביצוע?
<שמעון בן נר: זה בביצוע.
<שמעון בן נר: השורה התחתונה היא שאנחנו מבקשים תר"ש חדש ל-2018.
דוד אמסלם: בקיצור, עמיחי בסדר.
<שמעון בן נר: דיברנו על כוח אדם.
<שמעון בן נר: אמרתי שזה משולש – כוח אדם, ציוד ותחנות.
<שמעון בן נר: יש כלל אצבע בעולם שעל כל אלף תושבים יש לוחם אש אחד.
<שמעון בן נר: אצלנו יש שמונה מיליון ומשהו.
<שמעון בן נר: היינו צריכים להיות סביב ה-8,000 והפער הוא מאוד גדול וחבל.
<שמעון בן נר: שוב, אנחנו יכולים לגייס רק את ה-840 שגייסנו.
דוד אמסלם: מה מצבת כוח האדם שלכם?
<שמעון בן נר: היום אנחנו בפחת לוחמים.
<שמעון בן נר: תכף תראה את זה.
<שמעון בן נר: בסוף התר"ש אנחנו נהיה עם 2,300.
<שמעון בן נר: דרך אגב, הטכניון דיבר על 9,000.
<שמעון בן נר: תכף תראה את הפערים.
<שמעון בן נר: אלה אותן 130 תחנות ורואים איפה אנחנו רוצים לבנות.
<שמעון בן נר: אין טעם להתעכב על זה.
<שמעון בן נר: זה בפריסה כלל ארצית.
<שמעון בן נר: המדיניות של השר היא לחזק את הפריפריה ואנחנו גם פועלים בהתאם למדיניות השר.
<שמעון בן נר: אנחנו מממשים את מדיניות השר והיא חיזוק הפריפריה.
<שמעון בן נר: קצת על באש ובמים.
<שמעון בן נר: יורד ל-773 שריפות.
<שמעון בן נר: ה-39 המשמעותיות היו הרבה מאוד בו זמנית.
<שמעון בן נר: זה ההיקף שנשרף שם.
<שמעון בן נר: זאת באמת השריפה הגדולה ביותר שהייתה בתולדות המדינה.
דוד אמסלם: מה זאת אומרת 1,700 שריפות?
דוד אמסלם: אלה 1,700 מוקדים?
<שמעון בן נר: 1,700 אירועי שריפה.
<שמעון בן נר: מוקד יכול להיות גדול ויכול להיות קטן.
<שמעון בן נר: אנחנו הגדרנו 39 אירועים גדולים.
<שמעון בן נר: אלה אירועים שהיו עם מעל עשרה רכבים ומעלה.
<שמעון בן נר: אולי הציבור לא יודע ואני אומר את זה פעם ראשונה.
<שמעון בן נר: אנחנו עשינו תהליך של ניהול סיכונים חריג ביותר.
<שמעון בן נר: המפקדים – ובמקרה זה הייתי אני, לקחתי פשוט צ'אנס וסגרתי שלושים תחנות במדינה.
<שמעון בן נר: סגרתי אותן והעליתי את כולן צפונה.
<שמעון בן נר: דיללתי תחנות אזוריות והשארתי שניים-שלושה רכבים בתחנה ואת כולם העלינו צפונה או לנטף שם הייתה שריפה בו זמנית.
דוד אמסלם: זה ודאי.
<שמעון בן נר: אלה התמונות שמראות את לוחמי האש שעשו עבודה פשוט מדהימה.
דוד אמסלם: זה הרי ברור ברגע שיש אירוע כזה.
<שמעון בן נר: לא, לא ברור.
<שמעון בן נר: אני לא רוצה לדבר כאן על מלחמה אם ייפול טיל כאן וייפול שם.
<שמעון בן נר: אני לא יכול לסגור תחנות כי אתה צריך לתת את השירות.
דוד אמסלם: אבל ברור לך שיש מה שנקרא ריכוז מאמץ.
דוד אמסלם: אלה אותם כבאים שמזיזים אותם ממקום אחד למקום שני.
<שמעון בן נר: זה ברור ברגיעה.
דוד אמסלם: לפי רמת האיום.
<שמעון בן נר: אנחנו עושים את זה.
<שמעון בן נר: אנחנו כבר אלופים בזה.
דוד אמסלם: גם הצבא פועל כך.
דוד אמסלם: גם המשטרה פועלת כך.
דוד אמסלם: כך פועל כל גוף.
<שמעון בן נר: אבל בחירום אני לא יכול לקחת ממ"ז דן או ממ"ז צפון, להעביר אותו ולשים ארבעה ממ"זים בגזרה הזאת כי כל ממ"ז יהיה עסוק בגזרה שלו.
דוד אמסלם: אתה אומר שאתה בעצם כמעט רוקנת את האזורים הלא רלוונטיים כדי לרכז את המאמץ באירוע המז'ורי הזה.
<שמעון בן נר: ניהלנו סיכונים ברמה מאוד גבוהה.
<קריאה: אבל אין אזור לא רלוונטי.
דוד אמסלם: לא רלוונטי מבחינת שריפות.
<חיים תמם: חייבים להבין שהקו היום של כמות הצוותים שנשארת היא קו מינימום.
<חיים תמם: מה שממלא מקום הנציב מגדיר שבמינימום פגענו.
<חיים תמם: אם במחוז דן היום המינימום הוא 23 צוותים, במלחמה השארתי 13.
דוד אמסלם: אני הבנתי אותו אבל תזכור תמיד שככל שהאיום הוא יותר גדול או האירוע הוא יותר דרמטי, אתה יורד בקו המינימום כי אין לך ברירה.
<חיים תמם: זה מה שהוא עשה.
<חיים תמם: צריך לזכור שהפצועים שהיו במעלה אדומים, זה היה באירוע שגרתי.
<שמואל פרידמן: צריך גם לקחת בחשבון שכמות האירועים הכללית כמעט הוכפלה כי מזג האוויר הרע השפיע גם על דברים אחרים.
<שמואל פרידמן: באותו זמן היו גם יותר תאונות דרכים ויותר שריפות דירה.
<שמואל פרידמן: בסופו של דבר, כשאתה מדלל כוחות, יכול להיות שהייתה – זה לא קרה למזלנו - תאונת דרכים או שריפת דירה שלא היה לנו איך להגיב אליה.
דוד אמסלם: ברור לי שיש אירועים מהסוג הזה שהם ברמת פיק מאוד גבוהה בהרבה מוקדים בארץ ובעוצמות בלתי סבירות, זאת החלטה אינסטינקטיבית שקורית בכל אירוע שקורה במדינת ישראל ולא רק בשריפות.
דוד אמסלם: גם כשלצבא יש אירועים במקומות מסוימים, או למשטרה יש אירועים במקומות מסוימים, היא מעבירה ממקומות אחרים.
דוד אמסלם: בוודאי יורדים שם במינימום ויש שם בעיה.
דוד אמסלם: אמרתי שזה לא שיש לנו בחירום שיושבים באיזשהו בסיס כבאים או שוטרים שהם רק לשעת חירום ועכשיו הפעלנו אותם.
<שמעון בן נר: אני אתן לך עוד כמה דוגמאות.
<שמעון בן נר: באמת באש ובמים, לוחמי האש עשו עבודה מדהימה.
<שמעון בן נר: התמונה הזו מדברת בעד עצמה.