GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<תומר רוזנר: הוא אפילו לא בא במגע עם אותו נותן אישור, אלא מקיים את מה שרוצים במפרט האחיד ובזה יוצא ידי חובתו.
<תומר רוזנר: המהלך השני שנילווה למהלך הזה – אם יש לנו מפרטים אחידים לעסק מסוים מכל נותני אישור, יכול המבקש להגיש בקשה להיתר מזורז שמבוססת על תצהיר שהוא מגיש שאומר שהוא עומד בתנאים שנקבעו במפרטים האחידים, ואומר לרשות המקומית: הנה התצהיר שלי שאני עומד בכל התנאים שנקבעו במפרטים האחידים, תנו לי את האישור.
<תומר רוזנר: ואז, יש לוח זמנים מאוד מוגבל וקצר על הרשות המקומית לתת את האישור.
<תומר רוזנר: מה שקרה במשך ה-5 שנים האלה שהרפורמה מדשדשת ואפילו אפשר לומר שהיא לא הבשילה לידי מימוש כי רק עד היום נקבעו מפרטים אחידים ל-11 סוגי עסקים בלבד, חלקם פחות נפוצים וחלקם יותר נפוצים, אך רק ל-11 סוגי עסקים נקבעו מפרטים אחידים.
<תומר רוזנר: לכן, היכולת של מי שרוצה לפתוח עסק ללכת למסלול מזורז ולהגיש תצהיר בעצם כמעט ולא קיימת.
<תומר רוזנר: לכן מובא כאן מהלך נוסף שמטרתו לאפשר למבקש רישיון, בנושאים מסוימים שנותן אישור מסוים מחליט לגביהם – או שיש לגביהם מפרט אחיד או שהם פחות מסוכנים, מבחינתו, שהוא לא יצטרך לבקש אישור ספציפי לאותה בקשה מנותן האישור, אלא שהוא יוכל להגיש תצהיר שהוא עומד בתנאים, ואז אנחנו נותנים בו אימון – אומרים שאנחנו מניחים שהאזרח דובר אמת ואם הוא מצהיר שהוא עומד בתנאים אז הוא עומד בתנאים, ולכן אנחנו רואים אותו כאילו קיבל אישור ובכך הוא יחסוך באופן ניכר את הצורך ללכת ולחכות לנותני אישור שיתנו את האישור שלהם לאותו עסק.
<תומר רוזנר: בדיון המקודם שקיימנו, ואני מציע שהם יציגו את זה, מסתבר שבעצם כבר יש בעניין הזה, הספציפי, איזושהי התקדמות משמעותית עם רשות הכבאות שמוכנה ללכת למהלך הזה ובעצם לפעול בדרך הזו לגבי חלק ניכר מהעסקים שטעונים אישור של רשות הכבאות.
<תומר רוזנר: יש לזה משמעות מאוד רבה מכיוון שעל פי הנתונים שקיבלנו הכבאות מהווה היום חסם למתן רישיונות עסק כי למעלה מ-27% מהעסקים העיכוב של קבלת רישיון העסק שלהם הוא בגלל הכבאות.
<תומר רוזנר: לכן, אם הנושא של התצהיר יאומץ יש פה התקדמות משמעותית להסרת חסמים למתן רישיונות עסק.
<תומר רוזנר: לפני שניכנס לפרטים אני מציע שמשרד האוצר ירחיב בנושא הזה.
<איתמר מילרד: בוקר טוב, אני ממרכז המחקר והמידע של הכנסת.
<איתמר מילרד: ישנה חשיבות רבה בעידוד והקלה על עסקים בכלל ובמתן רישיון עסק בפרט.
<איתמר מילרד: ישראל מדורגת במקום נמוך במדד הידידותיות לעסקים ובמדד הקלות בהקמת עסק.
<איתמר מילרד: בחינת תהליך קבלת רישיון עסק שבחנו מעלה כי לכ-31% מהעסקים טעוני רישיון העסק אין רישיון עסק.
<איתמר מילרד: יש יותר עסקים טעוני רישיון ללא רישיון במחוזות הצפון והמרכז מאשר במחוזות אחרים.
<איתמר מילרד: שיעור העסקים טעוני הרישיון ללא רישיון גבוה יותר במועצות אזוריות ומועצות מקומיות מאשר בעיריות.
<איתמר מילרד: השיעור גבוה יותר ביישובים ערבים מאשר ביישובים יהודים.
<איתמר מילרד: ביישובים ערבים דווקא יש פחות עסקים טעוני רישיון שאין להם רישיון בערים.
<איתמר מילרד: סוגי האישור שבגינם לחלק גדול מהעסקים אין רישיון עסק זה באמת אישור כבאות ואישור תכנון ובנייה.
<איתמר מילרד: עוד מצאנו - - -
דוד אמסלם: מה שאתה אומר בעצם שאחד החסמים הכי מרכזיים זה לא קשור בכלל לסיפור של העסק זה אם יש לו עבירת בנייה, כן או לא.
דוד אמסלם: זאת אומרת שבעצם אוכפים את עבירות הבנייה דרך רישיון העסק.
<תומר רוזנר: זה החוק קובע.
<איתמר מילרד: אלה הממצאים.
דוד אמסלם: משפט אחד לגבי מה שאמר תומר – בעיקרון, במסגרת חוק ההסדרים אנחנו נתקדם עם החוק הזה עד לנקודה - - - אם נסיים אותו אז נהדר, אם לא – אז בקצה נפצל אותו.
<ערן ניצן: ראשית אני מודה גם למ.מ.מ וגם כמובן לתומר על העבודה האינטנסיבית בשבועות האחרונים.
<ערן ניצן: אני חושב שהקונצנזוס הוא ברור.
<ערן ניצן: הבעיה שאתה אנחנו מנסים להתמודד – זו תמיד שאלה מרכזית: מה הבעיה, אז הבעיה היא שקשה מאוד להוציא רישיון עסק בישראל בעסקים.
<ערן ניצן: יש יותר מדי עסקים שפועלים ללא רישיון עסק וזה דבר חמור.
<ערן ניצן: במדד doing business שהבנק העולמי בודק מדי שנה – ב-2007 היינו מקום 27 בעולם, והיום אנחנו במקום מעל 50.
<קריאה: בדקתם מה גרם להתדרדרות הזו?
<ערן ניצן: חלק לא מבוטל מזה זה חוק התכנון והבנייה, אבל חלק מהדברים זה גם מה שהוביל אותנו לשלושת המהלכים ונציג אותם בקליפת האגוז.
<ערן ניצן: שלושת הצעדים שמוצעים הם הקלות בתחום התכנון והבנייה, הצהרה עצמית ומכוני בקרה.
<ערן ניצן: אני רוצה לפתוח בתחום התכנון והבנייה.
<ערן ניצן: מצאנו שהמהלך של שימוש חורג, פטור משימוש חורג שניתן בעת רישיון העסק, שמערב את מחלקת ההנדסה ואת מחלקת הרישוי בעיריות הוא מהלך שאורך זמן רב.
<ערן ניצן: הרבה פעמים זה מתמצה בכמעט לא כלום, כי למעשה אין איזה נושאים אמיתיים של קונסטרוקציה, חיי אדם ובנייה, ולכן נבקש לצמצם, אם אני אגע באופן כללי, את הצורך בפטור משימוש חורג כל עוד השימוש תואם את התב"ע וכל עוד לא צריך לייצר קונסטרוקציות מיוחדות - - -
דוד אמסלם: שימוש חורג הוא by definition זה - - -
<תומר רוזנר: מדברים על שימוש תואם תוכנית.
<תומר רוזנר: זה באמת לא שימוש חורג, הוא אומר נכון.
<קריאה: על פי החוק היום זה שימוש חורג.
<תומר רוזנר: על פי אמירת אגב בדעת יחיד.
<ערן ניצן: אז כל עוד הוא תואם את התוכנית וכל עוד הבדיקה מפרטת שלא נדרש היתר מבחינה של קונסטרוקציה, ובטון, ואתה לא עושה שינויים פנימיים, אז המהלך הזה צפוי להצטמצם ולהקל על מתן רישיון עסק.
<ערן ניצן: זה אחד החסמים שקיימים בפועל קבלת רישיון עסק לעסקים שכבר פועלים.
<ערן ניצן: זה גם צפוי לצמצם במידה מסוימת את תשלומי ההשבחה לרשויות המקומיות.
<ערן ניצן: יחד עם זאת, מבדיקה שעשינו לא מדובר בכספים גדולים, למיטב הבנתנו, בשום מקום.
<ערן ניצן: הדבר השני, וזה הוזכר פה, ונמצא כאן אריאל יוצר שקידם את זה – יחד עם רשות הכבאות, וזה המקום להודות לנציב הכבאות עם רשות הכבאות על שיתוף הפעולה, הרבה מאוד עסקים שמבחינת רשות הכבאות היא תמשיך ותפקח עליהם לאורך השנים, אבל היא לא צריכה לא את התשלום שלהם ולא את הקריאה שלהם ערב רישיון העסק כדי לפתוח את רישום העסק.
<ערן ניצן: מדובר בעשרות סוגי עסקים פשוטים יחסית, לא מפורטים פה, אבל לדוגמה – מספרות, בית מרקחת - - - אין פה איזה אתגר אש, ומצד שני המצב היום הוא שלצורך רישיון עסק צריך לקרוא לכבאות, הם צריכים להגיע וצריך לשלם להם, הכל כתנאי להתקדם הלאה.
<ערן ניצן: לכן, אנחנו כאן במהלך משותף עם משרד האוצר ורשות הכבאות, אל"ף, לא לפגוע בהכנסות רשות הכבאות משרד האוצר פשוט מעביר להם ישירות את הכסף ומצד שני פוטרים בשווי דומה עשרות סוגי עסקים מהצורך באישור רשות הכבאות.
<ערן ניצן: הנושא הבא עוסק במתן אישורים על ידי מכוני בקרה.
<ערן ניצן: היום אנחנו נמצאים בעיצומה של מהפכה בנושא מכוני בקרה בהיתרי בנייה.
<ערן ניצן: זה מסובך וזה קשה, אבל זה קורה.
<ערן ניצן: הכוונה פה, במהלך הזה היא לזרוע את הזרעים, ואני מניח שהדבר הזה גם יפותח בדיונים, שמכוני הבקרה הללו ומכונים אחרים, ככל שירצו, אבל בפועל נדמה לנו שזה יהיה נכון שמכוני הבקרה הללו יוכלו להקים גם מחלקות לטובת רישיון עסק.
<ערן ניצן: כן, זה יהיה עבור עסקים שהממשלה הגדירה כרישיונות גנריים, וזה יהיה תחת פיקוח מוחלט של מפרטים אחידים ופיקוח מוחלט של רגולטורים שלא נפרדים מאחריות – ושורה שלמה של צעדים שהפכו את החקיקה כמו שתומר הזכיר – ליותר מסובכת, כי יש שם את ההתניות, אבל ההצעה צריכה להוביל אותנו – ואני מסכים, זה לא ביום או ביומיים – למצב שבו במדינת ישראל, כשאדם פותח עסק הוא יוכל לפנות לאיזשהו עסק שקיבל את האישורים הרגולטוריים המתאימים ועבר את המבחנים המתאימים כמו שהרגולטורים קבעו, הוא יעשה לו את המבחן, יגיד לו מה הוא צריך, יבחן אותו ויוכל לאשר אותו.
<ערן ניצן: הממשלה תפקח על מכוני הבקרה הללו - - -
דוד אמסלם: הוא יעשה גם את הבקרה במקום משרד הבריאות, למשל?
<קריאה: הבקרה השוטפת?
<קריאה: הוא רק ייתן אישור בתחילת הדרך.
<קריאה: מכון טסטים.
<ערן ניצן: הרעיון הוא שהממשלה תהיה הרגולטור של ה - - -
<ערן ניצן: הממשלה תפקח על המכונים הללו.
<ערן ניצן: הם יוסמכו על ידי הממשלה, ואחרי שהם יקבלו את ההסמכות - - -
דוד אמסלם: עוד מעט ניכנס לזה אז נבין את העיקרון.
דוד אמסלם: דרך אגבב, אתם נכנסתם לשאלת הבסיס, בכלל, ולדעתי זו שאלת היסוד – איזה עסקים הם טעוני רישוי, בכלל?
<תומר רוזנר: הם עשו עבודה.
דוד אמסלם: צמצמתם את הרשימה?
<ערן ניצן: ישנה עבודה.
<ערן ניצן: הצעת החוק הו לא מבקשת לצמצם אותה, נדמה לי שזה לא מכוח החוק, אבל נדמה לי שהמהלך – למשל, הוא מצמצם את ההוראות של כיבוי אש ובעשרות סוגי עסקים זה יכול להקל על הביורוקרטיה.
דוד אמסלם: חלק גדול מאוד מהעסקים הם לא טעוני רישוי.
דוד אמסלם: לדעתי חנות נעליים היא לא טעונת רישוי.
דוד אמסלם: יש דברים, לדעתי, שאולי נקבעו בעבר וצריך לבחון אותם, ואני הייתי בוחן אותם אולי כהנחת עבודה.
<קריאה: זו העבודה שנעשתה ב-2013, הצו החדש.
דוד אמסלם: וצמצמתם את ה - --
<קריאה: אבל זה לא טעון חקיקה.
דוד אמסלם: כשאתם מדברים על העניין של השימוש החורג.
דוד אמסלם: פטור משימוש חורג.
דוד אמסלם: תן לזה קצת יותר הסבר.
<ערן ניצן: הנה הדוגמה הקלאסית.
<ערן ניצן: אולי אני לא מדייק בה עד הסוף.
<ערן ניצן: יש מבנה שיש בתב"ע אפשרות להקים בו מסחר ותעשייה.
<ערן ניצן: מוקם בו מפעל, בנו שם מבנה לשם תעשייה, ועכשיו רוצים לפתוח שם מסעדה, שהיא מוגדרת תחת ההגדרה "מסחר".
<ערן ניצן: מה שקורה היום, שבגלל שהמבנה ניבנה עם היתר בנייה לתעשייה ואתה רוצה לפתוח שם עכשיו מסעדה - - -
<תומר רוזנר: בלי לשנות שום דבר במבנה.
<ערן ניצן: נדרש פטור משימוש חורג.
דוד אמסלם: למרות שזה בעצם עונה על ההגדרות התב"עיות?
<ערן ניצן: בשביל המסעדה הזאת אתה צריך שימוש חורג מהיתר בנייה.
דוד אמסלם: מפריע לי משהו.
דוד אמסלם: היתר הבנייה זה לא פונקציה של השימוש.
דוד אמסלם: היתר הבנייה מתעסק בהיתר הבנייה עצמו.
דוד אמסלם: ברעיון, היתר הבנייה עוסק בבנייה.
דוד אמסלם: שימוש – זה בשימוש.
דוד אמסלם: אני בונה את הבניין וההגדרה הכבאית מגדירה לי את אופן השימושים.
דוד אמסלם: ברגע שאני מחליט להשתמש – למספרה, אטליז, לא משנה למה – לפי זה נגזר רישיון העסק.
דוד אמסלם: רוב השימושים החורגים הם חורגים מהשימושים בתב"ע, רבותי.
דוד אמסלם: שם הבעיה.
דוד אמסלם: ולכן אני אספר לכם מה קורה.
דוד אמסלם: לרישיון עסק יש שני חסמים מרכזיים.
דוד אמסלם: מה שאמרתי עכשיו, והבעיה היותר קשה – שאם למישהו יש איזושהי עבירת בנייה שלא קשורה בכלל לרישיון עסק, למשל – עשה פרגולה, לא נותנים לו רישיון.
דוד אמסלם: אין קשר בין הרישיון לפרגולה.
דוד אמסלם: אלה הבעיות המרכזיות בכל מה שנקרא הבעיות של התכנון והבנייה.
דוד אמסלם: דרך אגב, דבר חדש שהתחיל להיות בעיריות לפי כמה שנים, ולפני עשרים שנה זה לא היה – לפני כעשר שנים הקימו יחידות מיוחדות בעיריה והעבירו אותם בטופס הטיולים גם בתכנון ובנייה, מה שלא היה בעבר.
<ערן ניצן: נכון, אבל אדוני היושב-ראש, אם התוכנית קבעה שכאן יש מגורים ועכשיו מגישים בקשה לעסק שלא נופל בהגדרה של "מגורים", הזכרת אטליז – אני מודה שאין לנו איזשהו פתרון לעניין הזה.
<ערן ניצן: אני לא יודע - - -
דוד אמסלם: אני לא נכנס לזה, אני אומר באופן כללי.
דוד אמסלם: אני אומר עוד פעם: יש שני שימושים חורגים.
דוד אמסלם: אם זה שימוש חורג תב"עי זה משהו אחר.
דוד אמסלם: זה השימוש החורג שאני מכיר.
<ערן ניצן: ואת זה לא ביקשנו לתקן עכשיו.
דוד אמסלם: לי יש בעיה בהיבט הזה, אם אתה רוצה לשחרר את החסם בנושא של רישוי עסקים – אני אגיד לך איפה - - -.
דוד אמסלם: הוא נמצא בעבירות הבנייה שהכניסו אותם כתנאי למתן היתר.
דוד אמסלם: אנחנו גם יכולים לעשות את זה גם כרישיון נהיגה - - -
<קריאה: נדמה לי שאם אדם הוא עבריין אז הוא לא מקבל רישיון נהיגה.
דוד אמסלם: אנחנו יכולים לשרשר את זה להרבה דברים, במדינה.
דוד אמסלם: אני לא בטוח שיש קשר בין עבירת הבנייה לבין העסק.
<קריאה: יש לי שאלה לגבי רישיון נהיגה.
<קריאה: יש רישיון נהיגה למשאית ויש רישיון למכונית.
<קריאה: יש היתרי בנייה שמבחינת העומסים של הבניין תוכננו מבחינה הנדסית נניח ל-200 ק"ג למ"ר, למגורים.
<קריאה: אם אנחנו משנים אחרי זה את השימוש - - -
דוד אמסלם: אני לא נכנסתי לזה.
דוד אמסלם: אני אענה לך בגדול – התב"ע צריכה להסדיר את זה, את השימושים.
דוד אמסלם: התכנון גוזר את השימושים התב"עיים.
דוד אמסלם: זה אומר שאם מישהו עושה בחינה של היתר הבנייה אז בוודאי שהוא לוקח בחשבון שיהיה פה מפעל, עם מכונות, וכו', יש שימוש כאלה - - -
<קריאה: אז הוא מראש מתכנן לרף הגבוה.
<יהודה זמרת: אני אסביר.
<יהודה זמרת: התוכנית מאפשרת מגוון שימושים, במיוחד תוכניות עתיקות, ואז מגיעים לשלב הקונסטרוקציה, הוא אומר: אני רוצה להקים פה בית מגורים.
<יהודה זמרת: עומסים מסוג מסוים, כבאות מסוג מסוים – הכל מיועד לאותו שימוש, ובונים את הבניין הזה לשימוש מסוים.
<יהודה זמרת: מי שבא ואומר שהוא רוצה להקים שם מועדון, או משהו – הרבה יותר קהל, הרבה יותר נגישות, בעיות חנייה אחרות – מתקני חנייה בכלל לא קשור לעובדה.
<יהודה זמרת: לכן בשימוש, בהיתר נכתב "מגורים".
<יהודה זמרת: ברגע שרוצים לשנות את זה, העולם מתחיל - - -
<יהודה זמרת: כלומר, אם אני אגיע למישהו ואני אגיד לו – אתה צריך לבנות פה בית מגורים, אבל תבנה אותו כאילו יהיה פה מועדון, אני אבק ממנו הסדרי חנייה שהוא לא צריך אותם, אני אעמיס עליו עלויות.
דוד אמסלם: אני אסביר לך – בגדול, כשאדם בונה בניין הוא בונה אותו למטרה מאוד ייעודית.
דוד אמסלם: אם הוא בונה אותו למגורים, אז הבניין יהיה רק למגורים.
דוד אמסלם: אם הוא רוצה להפוך אותו למפעל, שיעשה לו את ההתאמות בהתאם – שיהרוס אותו ויבנה אותו.
דוד אמסלם: אם הוא בונה אותו לתעשייה זה רק לתעשייה.
דוד אמסלם: אם זה שימושים מעורבים, אז הקטע ההנדסי לוקח את זה בחשבון, וזה מה שצריך להיות, לא לערבב את הכל ולעשות שקשוקות.
דוד אמסלם: זה מה שאני הייתי עושה, בקטע התכנוני.
דוד אמסלם: דרך אגב, זו הבעיה המרכזית.
דוד אמסלם: הרי למה הייעודים משתנים?
דוד אמסלם: בגלל שמישהו לוחץ ופתאום אתה מוצא את עצמך שבתוך בניין מגורים, למטה פתחו מספרה, אטליז – זה לא הייעוד שלו שם, אנחנו מדינה מסודרת.
<ערן ניצן: אם פתחו מספרה או אטליז, כנראה הייעוד מאפשר את זה.
דוד אמסלם: אמרתי – זו בעיה קטנה, אבל יחסית לעבירות הבנייה, אני אומר לך שעבירות הבנייה הן החסם מספר אחד בכל הרישוי.
<ערן ניצן: אני מניח שהוועדה תדון בזה כי אני חייב להודות שזה אירוע מורכב.
דוד אמסלם: אנחנו מדברים כרגע על חוק רישוי עסקים.
דוד אמסלם: אם תרצה, אז תדון אתם, יכול להיות שצריך לעשות שינוי בהיבט הזה.
<ערן ניצן: כדי למצות את העניין של מכוני הבקרה, שזה מהלך מאוד חשוב מבחינתנו באיתות לתעשייה בישראל, לעסקים ול-doing business בישראל – פשוט, זה חוק שכמובן שמי שאמון עליו הוא שר הפנים, עם כל הסמכויות הכלולות.
<ערן ניצן: כל הנושאים השוטפים ימשיכו להתנהל על ידי הרגולטורים שיפקדו את בתי העסק – משרד הבריאות, המשרד להגנת הסביבה.
<ערן ניצן: הסמכות של הרגולטורים בעניין הזה לא נפגעת.
<ערן ניצן: גם לא נפגעת בנושא רישוי העסק בגלל שמי שייתן את הרישיון יוסמך על ידי אותם רגולטורים ואותם רגולטורים בלבד.
<ערן ניצן: אני אסביר: ייקבע איזה סוג של עסק, מכון כושר למשל.
<ערן ניצן: יצליחו לשבת כל הרגולטורים במדינה בשאלה מה מכון כושר צריך בכדי לקבל רישיון עסק: צריך להיות אדם שלמד משהו, וצריך שיהיה לו כיבוי אש כזה וכזה.
<ערן ניצן: הם יצליחו לייצר מפרט אחיד שחדר כושר בישראל צריך את הרשימה הזו.
<ערן ניצן: אם נצליח לייצר את המפרט האחיד, יוכלו לבוא אותם עסקים על פי חוק לשר הפנים ולרגולטור ולהגיד – הנה, הרשימה הזו, לי יש את היכולת לבדוק את האסמכתאות, את הנושאים הרלבנטיים.
<ערן ניצן: ישתכנעו הרגולטורים שאכן הוא אוחז ביכולות הללו – יגידו לו: אתה מוסמך לתת בישראל רישיונות למכוני כושר, ומעכשיו, כשאדם יפתח מכון כושר הוא יוכל לפנות אל העסק, לבקש שיציג לו מה הוא צריך לעשות, שיבחן אותו ואם הוא יעמוד בזה הם יוכלו לתת לו רישיון עסק למכון כושר.
<ערן ניצן: הרגולטורים, מאחור - - - אם חלילה ניתן רישיון עסק מהסוג הזה על ידי מכון שלא כדין, כמובן – יבוטל ויותלה, והמכון עצמו ייסגר.
<ערן ניצן: זה המקום שאליו היינו רוצים להגיע.
דוד אמסלם: אתה רואה את החסם בקטע הזה של האדמיניסטרציה, של העומס עליהם?
דוד אמסלם: אני לא רואה את זה שם, אבל בסדר.
<ערן ניצן: אני אגיד לך משהו – אני לא פתחתי עסק בישראל אבל ישבנו עם תעשיינים, עם אנשים שפותחים עסקים בישראל, וגם עם אנשים בתוך יחידות שעוסקים בדברים האלה ובדקנו האם יש מקום בישראל שלפחות בחלק מסוגיית העסקים ולפחות במקום שיש קונצנזוס, זה לאו דווקא טופס טיולים בעיריה, ומי כמוך יודע – אז התשובה היא כן – אם מכונים פרטיים, והמילה "פרטי" היא לא בהכרח רעה, אם עסק יכול לתת לך שירות טוב ולתת לך אותו באופן איכותי ואופן מקצועי, אז אני חושב שאנחנו נוכל לקדם את האופן שבו פותחים עסקים בישראל.
<תומר רוזנר: יש כאן שלושה נושאים – הצהרה עצמית, מכוני בקרה ותכנון ובנייה.
זוהיר בהלול: אל"ף, אני מודה לתומר רוזנר, היועץ המשפטי לוועדה, על הסקירה בתחילת דבריו.
זוהיר בהלול: נדמה לי שאחד חסמים העיקריים בישראל הוא עכביש הביורוקרטיה, ובאמת צריך לפשט את העניין הזה.
זוהיר בהלול: אחד מהפתרונות היותר אופרטיביים זה לא מכוני רישוי או רגולציה, מכיוון שאנחנו בעצם גורמים למדינה בישראל להרבות בעוד מכונים, לתת למכונים האלה יותר כסף.
זוהיר בהלול: אנחנו מנסים לפשט תהליכים.
זוהיר בהלול: אני חושב שאחד התהליכים הפשטניים ביותר שיכולים להתבצע זה למנות מישהו מטעם משרד הפנים שיהיה לו אשנב שבעלי העסקים יפנו אליו כאשר הם יודעים בדיוק מה המפרט, מ-1 עד 10.
זוהיר בהלול: הם יביאו את ההרשאות, והוא באשנב יקבל אותם.
זוהיר בהלול: סליחה שאני נשמע פרימיטיבי ולא מתוחכם, אבל זו השיטה הכי טובה.
זוהיר בהלול: יפנו לעירייה, יהיה נציג של משרד הפנים שיקבל את כל ההרשאות ויעביר הלאה.
זוהיר בהלול: בתוך כמה ימים הוא יכול להגיד אם כן או לא.
דוד אמסלם: משרד הפנים לא מוציא את הרישיונות.
דוד אמסלם: מוציאה את זה העירייה.
זוהיר בהלול: אז העירייה.
דוד אמסלם: היום המצב הוא כזה - - -
זוהיר בהלול: שיהיה פקיד אחד.
דוד אמסלם: אין פקיד אחד.
דוד אמסלם: עירייה זה דבר גדול, אתה יודע איך זה עובד.
דוד אמסלם: אז יש לך אחד שבודק בעירייה את המצב של המטבח.
דוד אמסלם: תברואן.
דוד אמסלם: אחד אחר, במחלקת התכנון והבנייה, בודק את הפרגולה.
דוד אמסלם: זה עסק מורכב, זה לא בן אדם אחד.
זוהיר בהלול: אבל הבן אדם הזה מקבל את המפרט ויודע בדיוק מראש על מה.
דוד אמסלם: היום, כשבעל עסק מגיע לעירייה המסודרת הוא אמור לקבל תיק מה הדרישות של העירייה ממנו.
דוד אמסלם: אז הוא מקבל.
דוד אמסלם: הוא בעצם רץ עכשיו ומתחיל לבצע, ואחרי שהוא מבצע הוא מתחיל להזמין את הגורמים – מזמין את הכיבוי, מזמין את הרישוי.
דוד אמסלם: לכל אחד יש את הזמן שלו.
דוד אמסלם: לפעמים הוא מוצא את עצמו בכזה סרט שהוא צריך להמתין חצי שנה.
דוד אמסלם: אחרי זה גם משרד הבריאות בא, גם לו יש מה לומר.
דוד אמסלם: לכן אני אומר שאני מזהה איפה הבעיה.
דוד אמסלם: מה שהם אומרים – במקום שאותו בחור יילך לעירייה, נקים איזה מקום וניתן לו רישיון - - -
זוהיר בהלול: אבל מכון יביא לייקור התהליך.
דוד אמסלם: עוד מעט נדבר על הייקור.
דוד אמסלם: גם היום הוא משלם לעירייה.
זוהיר בהלול: כל העיכוב הזה גם גורם לבעל העסק להרוויח פחות, גם גורם לעירייה לדחות את הרווח מתהליכי האישור - - - למה אנחנו בוועדה לא כורים אוזן אמפטית כלפי אותו בעל עסקים שרוצה, רחמנא ליצלן, לעשות עסק ולהרוויח כסף.
זוהיר בהלול: במקום להתחיל להרוויח כסף צריך - - -
דוד אמסלם: כל הדיון הזה הוא בפריזמה של בעל העסק, צריך להבין.
דוד אמסלם: רק הוא מעניין פה.
דוד אמסלם: הרי אנחנו לא דנים על האגרות כרגע.
דוד אמסלם: אנחנו רוצים לקצר לו את הטווח, אז זו כל המשימה כרגע.
דוד אמסלם: אחרי שנבדוק את זה נראה מה המשמעות הכספית ונראה איך פותרים אותה.
זוהיר בהלול: אבל הסכמת אתי שצריך איזה אדם שירכז את כל הבקשות במקום שעכביש הביורוקרטיה ינגוס - - -
דוד אמסלם: איך תמיד אני אומר?
דוד אמסלם: במושב עזריקם מהנדס העיר הוא גם מנהל רישוי עסקים, גם מנהל אגף תברואה וגם - - - הוא הולך במושב ורואה הכל.
דוד אמסלם: בעיר, מה לעשות?
דוד אמסלם: בלתי אפשרי לשים אדם אחד.
דוד אמסלם: בעיקרון הכוונה היא לצמצם טווחים ולהביא את זה בהזמנה הכי אפשרית.
זוהיר בהלול: תודה שנתת לי לדבר ראשון.
יעל כהן-פארן: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לפתוח ולומר שאני חושבת שהחוק הזה הוא מאוד מאוד מורכב.
יעל כהן-פארן: זה דיון ראשון?
יעל כהן-פארן: עדיין לא שמעתי את נציגי הרשויות המקומיות, שהחוק הזה רלבנטי לענייניהן יותר מכל, מה הם חושבים על הנושא?
יעל כהן-פארן: אני קיבלתי ברקע את תגובתם אבל אני חושבת שמאוד חשוב לשמוע אותם בדיון הזה.
יעל כהן-פארן: אני אפילו מוכנה לתת מזמני כדי שהם יישמעו בשלב המוקדם של הדיון, אני חושבת שזה קריטי.
יעל כהן-פארן: אני חושבת שבכלל – הנושאים כאן, אתם גם ישבתם ברקע עם הממשלה ולא הגעתם לסיכומים בנושא מכוני הבקרה, למשל.
יעל כהן-פארן: אני חושבת שזה מורכב, אני חושבת שזה לא צריך להיות בחוק ההסדרים, בהליך של חקיקה כל כך מהירה שצריכה להסתיים תוך שבוע – אם אינני טועה.
יעל כהן-פארן: אני חושבת שזה פשוט יהיה נמהר ואנחנו עלולים לעשות כאן נזק מאוד גדול.
יעל כהן-פארן: בסופו של דבר כולנו רוצים לצמצם את הביורוקרטיה.
יעל כהן-פארן: גם אני שותפה לרצון לצמצם ביורוקרטיה.
יעל כהן-פארן: לעסקים הקטנים זה הכי קשה, זה מפיל אותם, אין ספק, אבל בסוף אני היא זו שמקבלת את פניות הציבור על כל הדברים הלא-בסדר שקורים כבר היום מרישוי עסקים כושל, מדירות שהופכות להיות מועדונים, מטמנות לא חוקיות – אלף ואחד דברים, לא אפתח כאן את הרשימה.
יעל כהן-פארן: בסופו של דבר צריך למצוא את האיזון, וזה התפקיד שלנו, כאן בכנסת.
יעל כהן-פארן: אני חוששת שהחוק הזה כרגע לא בדיוק מאוזן.
דוד אמסלם: עוד לא התחלנו, מה לא מאוזן?
יעל כהן-פארן: בסדר, אני חושבת שהוא הולך צעד אחד גדול מדי ואנחנו אולי צריכים לצעוד בצעדים קטנים.
יעל כהן-פארן: כרגע המטוטלת בצד אחד – אי אפשר להקים עסקים, כולם בוכים.
יעל כהן-פארן: אז צריך לבטל הכל, להפוך הכל ולשנות הכל מהיסוד?
יעל כהן-פארן: אני חושבת שצריך לעשות שינויים מדורגים ולהביא לשיפור.
יעל כהן-פארן: מה שהעלה כאן חבר הכנסת זוהיר בהלול, וזו גם הצעה שהוגשה כהסתייגות על ידי חברנו לסיעה, חבר הכנסת אראל מרגלית, לתת לעיריות את התפקיד למנות ממונה שיהיה רכז שיעקוב ויעזור לעסקים, יפתור את כל הסיפור - -
זוהיר בהלול: בעירית תל אביב זה מתקצר, בעירית תל אביב זה מתבצע.
יעל כהן-פארן: - - ולא להקים מכונים פרטיים שיהיו מחוץ למערכת, שבעצם ילכו מעל לעיריות.
יעל כהן-פארן: אני חושבת שזה לא נכון, שזה צעד אחד רחוק מדי.
דוד אמסלם: באופן כללי אני מסכים לדבר אחד שאמרת ובזה גם פתחתי:
דוד אמסלם: כשאני מקיים בוועדה דיון לגבי חוק מסוים, אז אנחנו יותר מדי רציניים בכדי להביא את זה חאפ-לאפ.
דוד אמסלם: אז או שנסיים את זה כמו שצריך, ואם אני ארגיש שלא, אנחנו נפצל חלקים ממנו להמשך.
דוד אמסלם: אבל גם יש לנו עניין להביא את זה כמה שיותר מהר לחקיקה, ואם יש לנו רפורמה מהירה זה מצוין, אבל לא על חשבון האיכות.
דוד אמסלם: הם יודעים את זה, ובגלל זה דיברנו.
דוד אמסלם: לכן אני עדיין לא יודע אם נפצל חלק מהחוק, אבל נתקדם, נראה לאן הגענו.
דב חנין: כמה הערות כלליות.
דב חנין: גם אני בעד לצמצם ביורוקרטיה מיותרת היכן שניתן ואני בעד להקל על המסלול של רישוי לעסקים ככל הניתן, אבל אני מצטרף לדעתך, אדוני היושב-ראש.
דב חנין: אתה מכיר את הדברים יותר ממני מהשטח, אבל גם לי יש את התחושה שמחפשים את המטבע לא במקום הנכון.
דב חנין: אני הייתי מציע להתחיל את החוק הזה במבט הפוך – לנסות לבדוק מעשית, בשטח, מה גורם לעיכוב ברישיונות עסק.
דב חנין: גם לפי התחושה שלי הסיפור הזה, שהוא כשלעצמו חשוב אך הוא לא רלבנטי לעניין של רישוי עסקים – כמו שגם אפשר להתנות, אמרת את זה, היושב-ראש, רישיונות נהיגה בעבירות בנייה.
דב חנין: אפשר לעשות כל מיני דברים, השאלה מה רלבנטי למה.
דב חנין: אם אנחנו נתייחס לחסמים האמיתיים שיש בפני רישוי עסקים אנחנו נייצר פתרונות אחרים.
דב חנין: מה שקורה כאן בפועל – אני אומר את זה בהרבה צער – זה שמשרד האוצר הולך לפי איזה גישה אידיאולוגית.
דב חנין: לפי הגישה האידיאולוגית הזו המערכת הציבורית היא מערכת לא טובה, לא יעילה, כל דבר שצריך להפריט, ואם יש בעיות במערכות של רישוי אז בואו נפריט גם אותם, ונייצר מכוני רישוי.
דב חנין: אני מאוד חושש מהכיוון הזה.
דב חנין: אני חושב שזה כיוון בעייתי.
דב חנין: הוא בעייתי גם בכך שבסופו של דבר הוא יוצר מערכת יותר מסובכת, כי מצד אחד יהיו מכוני הרישוי ומצד אחד הרגולטור ימשיך.
דב חנין: יהיה פה סבך הרבה יותר גדול של דברים שצריך לפשט אותם ולא לסבך אותם עוד יותר, וזה גם כר לשחיתות.
דב חנין: ברגע שאנחנו הופכים את תהליך הרישוי לתהליך מופרט אנחנו הופכים את זה לתהליך שמישהו צריך לעשות ממנו רווחים.
דב חנין: להפוך רגולציה לעניין של רווחים זה להכניס אותנו למיטה מאוד מאוד חולה.
דב חנין: אני חושב שצריך לפשט את המהלך.
דב חנין: אני חושב שההסתייגות או ההצעה שהחברים מהמחנה הציוני מציעים בהקשר הזה של ממונה ברשויות המקומיות, מעין איש קשר שיוכל לפקח, לעקוב, להיות הכתובת לעסקים שנתקעים בתהליך – זה נראה לי מנגנון הרבה יותר יעיל ברמה המעשית.
דב חנין: אני רוצה שאם הרעיון הזה לא יתקבל על ידי הוועדה הוא יירשם כהסתייגות גם מצדי.
דב חנין: אני אומר את זה בשמי.
דב חנין: אני רוצה להגיד משפט על נושא נקודתי.
דב חנין: אגב, יש בידינו מסמך של השלטון המקומי על פיו ההערכה שלהם היא שהשינוי הזה ייצר תסבוכת הרבה יותר גדולה ברמה המעשית.
דב חנין: כלומר, אותו תהליך שהיום מתנהל בפועל, שבו בעצם כדי לייצר רישוי עסק צריך לשבת עם כל גורמי המקצוע ולנהל איזה שיג ושיח מקצועי ובעקבותיו מוצא הרישיון – אם חושבים שבדרך אדמיניסטרטיבית נדלג על התהליך הזה, אנחנו ניתקל במכשלות בהמשך הדרך.
דב חנין: זה לא שהבעיות האמיתיות של כיבוי אש נעלמות אם אנחנו משחררים את המערכת מתיאום עם כיבוי אש.
דב חנין: אנחנו נטפל בבעיות האלה בהמשך הדרך ואני חושב שזה רק יסבך ויקשה מאוד על התהליך.
דב חנין: ברמה הנקודתית, אני חושב שאחד הנושאים שצריך לטפל בהם זה הנושא של הגגות הסולאריים.
דב חנין: חברתי, חברת הכנסת שרן השכל הגישה הצעה בעניין הזה.
דב חנין: אני מצטרף להצעה אם היא לא - - -
דוד אמסלם: דבר על החוק.
דב חנין: אני אומר ברמה העקרונית שהחוק הזה הוא כן הזדמנות לשחרר חסמים במקום שצריך לשחרר אותם.
דב חנין: היו, למשל, לגבי גגות סולאריים חסמים – חסם מספר אחד, וצריך לשחרר את החסם הזה.
דב חנין: אז אם כבר יש לנו חוק שמנסה לשחרר חסמים בענייני רישוי עסקים זה דוגמה למשהו שאפשר וטוב לטפל בו.
דב חנין: אני מצטרף, בסיום, להערכה שבסופו של דבר לא תהיה ברירה אלא לפצל את החוק הזה לכמה דברים, כי אי אפשר יהיה את כל החבילה הזו לאשר במהירות.
דוד אמסלם: לפני שאנחנו נכנסים להקראה אני מקווה, באוצר, שכשאתם מדברים על מכונים אז בדקתם את הכדאיות הכלכלית של המכון.
דוד אמסלם: אני לא יודע מה נפח העבודה פה, שהשארתם לו ובכמה עסקים מדובר, בעיר.
<ערן ניצן: - - - במודל הזה שתיארתי שבפועל קיימת הפעילות הזו אל מול מכוני הרישוי, מכוני ההיתרים.
<ערן ניצן: זה אפשרי בחוק, כמובן.
דוד אמסלם: אני כרגע לא מצפה לתשובה.
דוד אמסלם: אני נותן את זה כרגע כקריאת כיוון כי בסופו של דבר, אם נפח העבודה של המכון אינו מספיק לו כדי לקיים את עצמו - - - הוא יקום אבל יהיה עקום.
דוד אמסלם: הוא יעקם את כל העסק כדי שתעלו את המחירים פה, והוא יעשה לך בקרות שם, אתה יודע איך זה עובד.
דוד אמסלם: הוא את הכסף יעשה, זה התפקיד שלו, אין לי תלונות.
דוד אמסלם: תפקיד של אדם עצמאי בעל עסק זה להרוויח כסף, לא לתת שירות.
דוד אמסלם: קודם כל להרוויח כסף.
דוד אמסלם: אנחנו רק צריכים לאזן את הדברים.
דוד אמסלם: אני נתתי לחברי הכנסת להתייחס.
דוד אמסלם: אני רוצה להתחיל בהקראה, נקרא מספר סעיפים, ואז נפתח סבב התייחסויות לגבי מה שקראנו.
דוד אמסלם: במקום לתת נאומים בואו נהיה יותר ספציפיים.
<תומר רוזנר: אנחנו נתחיל בנושאים של תכנון ובנייה- סעיף 13 להצעת החוק.
<תומר רוזנר: יש לכם נוסח שהונח בפני חברי הכנסת.
<תומר רוזנר: מונח בפניכם הנוסח של הייעוץ המשפטי.
<תומר רוזנר: הנוסח כולל שינויים מהצעת החוק הממשלתית, שמופיעים ב "עקוב אחר שינויים".
<תומר רוזנר: רובם המכריע של הדברים המופיעים כאן הם על דעת משרד האוצר האמון על הצעת החוק.
<תומר רוזנר: ייתכן שחלק מהדברים לא מקובלים על שאר משרדי הממשלה.