GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<שמעון בן נר: אני גייסתי את כל המערך.
<שמעון בן נר: לא היה אף אחד במנוחה בבית.
<שמעון בן נר: הם עבדו באופן רציף מעל 36 שעות.
<שמעון בן נר: חלק מהם עברו 72 שעות.
<שמעון בן נר: הקורסים כולם.
<שמעון בן נר: הם נפלו מהרגליים והתמוטטו.
דוד אמסלם: שאלה שמעניינת אותי בהיבט הזה.
דוד אמסלם: לעובדים, לכבאים, שולם כל השכר שמגיע להם בשל המאמץ הזה?
<שמעון בן נר: בזה אנחנו מאוד מסודרים היום, בניגוד לעבר.
<שמעון בן נר: אין עם זה שום בעיה.
דוד אמסלם: בעבר עבדו, אבל בוא נתווכח עכשיו אם יש להם שעות נוספות, כן או לא.
<שמעון בן נר: אתן לך דוגמה והעליתי את זה בישיבת ממשלה בלי בושה.
<שמעון בן נר: הצלחתי לצבור סד"כ של 1,900 לוחמי אש וזאת היסטוריה.
<שמעון בן נר: ביום יום יש 500.
<שמעון בן נר: כאן היו לי 1,900 אנשים שיכולתי להילחם יחד אתם.
<שמעון בן נר: יכולת ההובלה של האנשים על גבי רכבי כיבוי עמדה על 1,600.
<שמעון בן נר: 300 אנשים הוסעו באוטובוסים.
<שמעון בן נר: אמרתי שאוטובוסים לא מכבים שריפות וזה נכון להיום.
<שמעון בן נר: אין לנו מספיק רכבים.
<שמעון בן נר: אתם רואים עם מה התמודדנו.
<שמעון בן נר: אם אני אסכם, אני אומר שבאמת עשינו רפורמה בלתי רגילה.
<שמעון בן נר: הקמנו שבעה מחוזות, לא על הנייר אלא בפועל חלק מהם אין להם בית כי אף אחד לא מימן את הבניין של שבעת המחוזות האלו.
<שמעון בן נר: גם את קריית הכבאות לא מימנו בצורה מסודרת למרות הדוחות, למרות מבקר המדינה.
דוד אמסלם: אתה רץ מהר כאילו אנחנו מכירים את הכול.
דוד אמסלם: הקמת שבעה מחוזות, אתה אומר שאין בניין למחוזות?
דוד אמסלם: אין תקצוב?
<שמעון בן נר: אין תקצוב.
דוד אמסלם: עמיחי, למה אין תקצוב?
<עמיחי דוד: בהתאם לדרישות שהועלו במסגרת התר"ש, קבעה הרשות הארצית לכבאות את סדרי העדיפויות שלה ובהתאם לזה נבנו תחנות.
דוד אמסלם: לפי התשובה שלך אני מבין שזרקו קוביות, יצא 1.2 מיליארד שקלים ומכאן אמרו להם שיכינו תכנית בהיקף הזה.
דוד אמסלם: בדרך כלל יש תכנית, מהתכנית גוזרים תקציב ומהתקציב הזה גוזרים תכנית רב שנתית.
דוד אמסלם: לא מהכסף מתחילים להכין תכנית.
נאוה בוקר: הם עשו כאן מחטף.
נאוה בוקר: במקום חמש שנים, הם עשו שש שנים.
דוד אמסלם: עכשיו את מבלבלת אותי בקו החשיבה.
דוד אמסלם: כך בונים תכנית.
דוד אמסלם: יש מה צריך.
דוד אמסלם: יכול להיות שלא נגיע למה צריך.
דוד אמסלם: יכול להיות שמדינת ישראל תחליט – אני שמעתי את שמעון – שיש תקנים עולמיים והיא לוקחת אחריות.
דוד אמסלם: ראש הממשלה, השר לביטחון פנים.
דוד אמסלם: זאת החלטה של מדיניות.
דוד אמסלם: אנחנו לא יכולים לעמוד ביעדים העולמיים, למה?
דוד אמסלם: אבל בסוף יש תכנית ואני שואל האם אתם תקצבתם משהו על בסיס התכנית או באתם מזווית הכסף ואמרתם, חבר'ה, אנחנו הולכים עכשיו להקים מערך כבאות ארצי, אנחנו צריכים להביא גם כסף מהבית כי אחרת איך נקים, מצאנו כך במזוודה, היו לנו 1,2 מיליארד שקלים מיותרים, נא להקים מערך כבאות בסכום הזה.
דוד אמסלם: כך התחלתם אתם?
<עמיחי דוד: לא.
<עמיחי דוד: עד כמה שאני יודע, זה תוקצב בהתאם לתכנית הרב שנתית ובהתאם לסדרי העדיפויות.
<שמעון בן נר: אדוני היושב ראש, אני אגיד לך את האמת.
<שמעון בן נר: אותו מיליארד ורבע בתר"ש.
<שמעון בן נר: אמרו לנו, חלקו בסעיפים איך שאתם רוצים.
דוד אמסלם: זאת אומרת, אני לא טועה בהנחת העבודה שלי שאתם באתם מזווית הכסף וכך לא בונים חומה לטעמי.
דוד אמסלם: בסוף אני אומר לך מה אני אבקש ממך כדי לשבת אתם.
<שמעון בן נר: בנינו מחוז אחד בדרום, אנחנו בונים עכשיו מחוז במרכז.
<שמעון בן נר: מחוז צפון, יש קרקעות.
<שמעון בן נר: יש לנו שמונה דונם בנצרת אבל אין לי כסף לבנות.
דוד אמסלם: איפה יושבים המחוזות?
<שמעון בן נר: בשכירות באזור התעשייה בכרמיאל.
<שמעון בן נר: בושה.
<שמעון בן נר: זה לא ממוגן למלחמה, זה לא מתאים למלחמה.
<שמעון בן נר: אנחנו משקיעים שם את הנשמה.
<שמעון בן נר: וכן הלאה, לא נפרט.
דוד אמסלם: מישהו עשה חשבון כמה עלויות השכירות מול עלות הבינוי?
<שמעון בן נר: אנחנו יודעים אותן במדויק.
<שמעון בן נר: גם בירושלים אנחנו בשכירות בהר חוצבים.
דוד אמסלם: זאת תחנה.
<שמעון בן נר: מחוז.
<שמעון בן נר: הפער מ-103 ל-164.
<שמעון בן נר: היינו 103.
<שמעון בן נר: הפער הוא 61 תחנות.
<שמעון בן נר: אם לפני כן היו איגודים וכל איגוד היה עצמאי לגמרי, היום אנחנו רוצים רציפות תפקודית לחירום.
<שמעון בן נר: צריכים מחסני חירום וצריכים ציוד.
<שמעון בן נר: לא שמביאים מעכב בעירה ומשלמים כפול בזמן אמיתי.
<שמעון בן נר: אבל את הדברים האלה אין לנו.
<שמעון בן נר: אף אחד לא מימן את הבינוי וגם לא את ההצטיידות.
<שמעון בן נר: יש כאן שיפוץ של תחנות ושיקום תחנות.
<שמעון בן נר: אני הייתי עדין.
<שמעון בן נר: במצגת הראשונה כתבתי מלים יותר בוטות אבל ביקשו ממני לעדן, אבל הבאתי כמה תמונות כדי שתראו.
<שמעון בן נר: אני נותן דגש בעיקר לצד המבצעי.
<שמעון בן נר: אנחנו משקיעים את הכסף במקום שאני יכול לשפר זמן תגובה אבל אני לא יכול להתעלם ממקומות שהם לא ראויים להיקרא תחנות ובעיני אלה תחנות מבצעיות.
<שמעון בן נר: אני אראה קצת תמונות.
דוד אמסלם: כבוד השר הגיע ואני מקבל אותו בברכה.
<שמעון בן נר: זאת התחנה במודיעין.
<שמעון בן נר: עיר חדשה ומודרנית.
<שמעון בן נר: כך היא נראית.
<שמעון בן נר: זאת התחנה בשוהם, גם כן מקום עם בתים מאוד יפים, וילות, אבל אני נמצא עם רכב בחוץ במגרש החניה.
<שמעון בן נר: זאת התחנה בירוחם.
<שמעון בן נר: לכל התחנות האלה יש לנו קרקעות ואפשר לבנות, אם יהיה תקציב.
<שמעון בן נר: זאת התחנה בתמר, חלק אומרים שהיא יושבת על בולען.
<שמעון בן נר: בחצי תחנה הם לא משתמשים כי הוא על סף איזשהו בולען.
<שמעון בן נר: זאת התחנה ביבנה, גם כן, עיר קטנה, תחנת כיבוי שיושבת על קרוואן.
<שמעון בן נר: זה בקצרין, בכלל בתוך אזור תעשייה משם רוצים לגרש אותי כי זה לא בהתאם לתמ"א.
<שמעון בן נר: בקיצור, אני יכול להראות עוד הרבה.
<שמעון בן נר: זאת מעלות, אותו הדבר.
<שמעון בן נר: אפשר להראות הרבה אבל אני לא אלאה את הפורום.
<שמעון בן נר: אני רוצה לחזור ברשותכם לסיכום.
<שמעון בן נר: יש כאן איזשהו דבר שאני אנסה להתייחס אליו בעדינות.
<שמעון בן נר: אני אומר שאנחנו צריכים להיערך למלחמה שתהיה ולא למלחמה שהייתה.
<שמעון בן נר: אני אומר שבמלחמה שתהיה, גורעים לי נתח מאוד רציני מסד"כ לוחמי האש שנקראים למילואים.
<שמעון בן נר: בין 250 ל-500 לוחמי אש.
<שמעון בן נר: גם כך אני מצומצם, גם כך אין לי אנשים, ובחירום יגרעו לי אנשים שיקראו להם למילואים כי יש להם רישיונות לנהיגת רכב כבד או אני לא יודע מה, והם מאוד חשובים לצבא.
דוד אמסלם: אני עוצר אותך בעניין הזה.
דוד אמסלם: אני מתכנן לקיים דיון בוועדת הפנים בנושא של היערכות מדינת ישראל למצבי חירום באופן כללי.
דוד אמסלם: במסגרת הדיון הזה נדבר גם על הסנכרון ביניכם לבין הצבא בנקודה הזאת.
דוד אמסלם: אני אזמין אתכם לדיון.
דוד אמסלם: זאת נקודה חשובה.
דוד אמסלם: נצטרך לדון בנושא הזה.
דוד אמסלם: במשטרה לדעתי זה פחות בעייתי ויש דיבור ביניכם לבין צה"ל, אבל אצלם זה הרבה יותר דרמטי ואני חושב שכאן נצטרך להסדיר את זה.
דוד אמסלם: דרך אגב, אני לא בטוח שכבאי בשעת חירום פחות חשוב מחייל ולפעמים הוא אפילו יותר חשוב.
דוד אמסלם: צריך להסדיר את היחסים בשעת חירום.
גלעד ארדן: תרחיש האיום המרכזי על ישראל שהוא טילים ורקטות, אני לא חושב שמישהו חושב שלכבאים יש חשיבות פחותה לעומת חייל או לוחם אחר.
דוד אמסלם: אני בהחלט מסכים אתך.
<שמעון בן נר: אם לא יהיה קשב, לא יהיה לנו סיוע בין-לאומי, לא אווירי ולא קרקעי ויהיו לנו ריבוי משימות.
<שמעון בן נר: ריבוי משימות, כשיהיו שריפות מפגעי טבע וגם כתוצאה מטילים וראינו את זה במבצעים האחרונים, גם בשלום הגליל וגם בצוק איתן, כמה שריפות נגרמות מהטילים והרקטות.
<שמעון בן נר: יהיו הצתות כאלה ואחרות ויהיה חילוץ מהרס.
<שמעון בן נר: רק לאחרונה ראינו כמה זמן וכמה מאמצים צריך להשקיע בגין חניון אחד שמתמוטט.
<שמעון בן נר: תארו לעצמכם מה קורה כשכמה מבנים רבי קומות או לא רבי קומות מתמוטטים, כמה קשב וכמה כוח אדם נצטרך להשקיע בדבר הזה.
<שמעון בן נר: כמו שאמרו כאן, מזג האוויר הוא לא לטובתנו והוא משתנה.
<שמעון בן נר: הפערים, וזה הקטע החשוב.
<שמעון בן נר: אנחנו נגיע בסוף התר"ש ל-2,100 לוחמי אש.
<שמעון בן נר: אנחנו חושבים – לא צריכים להיות 9,000 – שנסת
<שמעון בן נר: פק ב-4,000 שמבחינתנו זה המענה המינימלי.
<שמעון בן נר: אנחנו רוצים להגיע ל-164 תחנות, כמו שהגדירו בתר"ש.
<שמעון בן נר: 420 רכבים, כמו שאמרתי קודם.
דוד אמסלם: במסגרת התר"ש, הוכר הצורך ב-164 תחנות.
דוד אמסלם: הדלתה שתוקצבה היא בערך 130.
<שמעון בן נר: אנחנו מדברים על תר"ש שצריך להיעשות מיד בתחילת 2018.
<שמעון בן נר: 2017 כבר אבוד למרות שאולי אפשר אבל אני לא מתעסק בפוליטיקה.
<שמעון בן נר: אנחנו רוצים תר"ש בהקדם חופף בשנה לתר"ש הקיים לאור הפערים והבעיות שקיימות.
<שמעון בן נר: אנחנו רוצים להגדיל את כוח האדם, להגדיל את מספר התחנות, להגדיל את מספר הרכבים.
<שמעון בן נר: אלה שלושת הרגליים המרכזיות בכיבוי אש.
<שמעון בן נר: אמרנו שנשלים את מפקדות מחוז.
דוד אמסלם: דרך אגב, אתם יודעים להציג תכנית רב שנתית לחמש השנים הקרובות?
<שמעון בן נר: רק שייתנו לנו את ההזדמנות.
<שמעון בן נר: מבינים שהאמצעים מוגבלים והשמיכה היא קצרה.
<שמעון בן נר: את כל זה אנחנו מבינים ולכן גם מלכתחילה אמרנו שאי אפשר לבנות הכול ביום אחד.
<שמעון בן נר: אנחנו ערים לזה.
<שמעון בן נר: אבל אנחנו אומרים שהיה תר"ש אחד, אסור לנו לנוח על זרי הדפנה.
<שמעון בן נר: התר"ש הזה באמת הוביל אותנו למקום טוב אבל אם נעצור כאן, תהיה הידרדרות.
גלעד ארדן: אני חייב להעיר הערה כללית אחת, אדוני היושב ראש.
גלעד ארדן: קודם כל, אני מודה לנאוה על היום החשוב הזה ולך על כינוס הדיון.
גלעד ארדן: אני לא רוצה עכשיו לחזור על הדברים.
גלעד ארדן: הבעיה המרכזית מול משרד האוצר מתחילה בכך ונגמרת בכך שבשונה ממשרד החינוך למשל שלגבי הגידול באוכלוסייה, יש נוסחה.
גלעד ארדן: נולדים ילדים, נפתחות כיתות, נפתחים גני ילדים, זה מתוקצב אוטומטית.
גלעד ארדן: בתחום של חירום והצלה של חיי אדם, זה לא קיים.
גלעד ארדן: אין שום נוסחה.
גלעד ארדן: האוצר בעצם לא מכיר בכך שהגידול באוכלוסייה – דרך אגב, הוא הכי גבוה בעולם המערבי – מחייב איזושהי התאמה של יכולות חילוץ, חירום והצלה.
גלעד ארדן: לכן המשרד גם עוד לפני נתקל תמיד בצורך לנהל משא ומתן על דברים שבעיני הם צריכים להיות מובנים מאליהם.
גלעד ארדן: כשכל שנה אתה צריך לנהל משא ומתן על עמידה ביכולת מענה לאוכלוסייה שגדלה, תמיד אתה נשאר גם בפער היכן ההתעצמות הטכנולוגית, היכן סייבר, היכן אתגרים חדשים.
גלעד ארדן: פתאום יש מנהרות לירושלים, יש גורדי שחקים שנבנים במדינת ישראל ולכל אלה גורמי החילוץ וההצלה צריכים לתת מענה, אבל קשה מאוד להגיע למענה הזה כאשר על הלחם והחמאה שלך קודם כל מתווכחים אתך כי לא לוקחים בחשבון את זה שעכשיו בנגב – ואנחנו שומעים, דרך אגב, על אסונות כל הזמן דווקא באוכלוסיית המיעוטים ובאוכלוסיות חלשות יותר, אלה האוכלוסיות שלצערנו יש להן פחות כסף לאמצעי מיגון, לקנות ציוד, תנורים או כל דבר שהוא בטיחותי יותר – ודווקא במקומות האלה, בישובים החלשים, יש פער היסטורי שאם מה ששמעון אומר לא יקרה ולא יהיה תר"ש שלוקח את זה בחשבון, אי אפשר יהיה לסגור את הפער הזה.
דוד אמסלם: עמיחי, מה אתה אומר?
דוד אמסלם: אתה מכיר את הבדיחה על אותו אחד שהרגיל את החמור שלו לא לאכול.
דוד אמסלם: בסוף הוא מת.
דוד אמסלם: הוא אמר שעד שהוא התרגל, הוא מת.
דוד אמסלם: זה מה שקורה כאן?
<עמיחי דוד: מצד אחד יש גידול קבוע באוכלוסייה ומצד שני המשרד לביטחון פנים גדל בשלוש או בארבע השנים האחרונות.
דוד אמסלם: כפי שאמר השר, יש דברים שיש בהם טייס אוטומטי על בסיס פרמטרים שגדלים והוא נתן את הדוגמה הכי טובה, את מערכת החינוך.
דוד אמסלם: נולד ילד, בסוף אתה לא יכול להגיד – אני מניח שאף אחד לא יכול להגיד – שהילד ישב בבית ולא ילך לגן הילדים כי אין לנו כסף לבנות גן ילדים.
דוד אמסלם: אז מצופפים, מצופפים ומצופפים אבל בסוף בונים עוד גן כי אין ברירה.
דוד אמסלם: כאן גם אם הכפלת את העיר ושילשת אותה, יכול להיות שזאת אותה כבאית רעועה.
דוד אמסלם: השאלה היא האם אתה מתייחס כך לעניין או שאתה יושב אתם באמת ויש מה שנקרא קידומים אוטומטיים שאם אוכלוסייה גדלה או פרמטרים, יש פרמטרים קבועים שאם הם ישתנו, בהתאם התקצוב משתנה.
<עמיחי דוד: מי שקובע את סדרי העדיפויות בתחום ביטחון פנים - - -
דוד אמסלם: לא שאלתי על סדרי עדיפויות.
<עמיחי דוד: אנחנו נותנים איזשהו סכום מסוים.
דוד אמסלם: לא, לא ענית לי.
דוד אמסלם: יש מה שנקרא שיפורים טכנולוגיים.
דוד אמסלם: עוד לא נכנסתי למה שהשר אמר.
דוד אמסלם: יש שיפורים שאנחנו צריכים לקדם אותם, את המערך.
דוד אמסלם: יכול להיות שיש לו היום ציון ארבע ואנחנו צריכים להביא אותו לחמש, אבל יש פרמטרים שגם אם אנחנו רוצים להשאיר אותו בארבע, עדיין צריך לתקצב אותו באופן אוטומטי ולהגדיל את התקצוב, גם אם נשאיר אותו באותה נקודה כאשר עוד לא התקדמנו.
דוד אמסלם: יש לי תחושה שמתנהל שוק מחנה יהודה.
דוד אמסלם: אתה מתווכחים, הם רוצים עוד חצי מיליארד, אתה נותן להם עוד מאתיים אלף שקלים ובזה נגמר העניין.
<עמיחי דוד: במסגרת דיוני התקציב, כל משרד מציג את הדרישות שלו ואת הצרכים שלו ובמסגרת הזאת ניתנות לו תוספות.
<שמעון בן נר: אני רוצה לחדד את הנושא שהעלית עכשיו.
<שמעון בן נר: לפני כשנתיים נדמה לי היה כאן יום הצדעה והעלינו את הנקודה הזאת.
<שמעון בן נר: אמרנו שלא יתכן שבונים עיר חדשה או בונים אזור עם עשרות אלפי יחידות דיור, חושבים על בתי ספר, על גני ילדים, על מקווה, על מה שאתה רק רוצה, אבל על תחנת משטרה וכיבוי אש לא בונים.
גלעד ארדן: שים לב לצביעות של האוצר, סליחה.
גלעד ארדן: רוצים להוזיל את מחירי הדיור בצדק.
גלעד ארדן: הולכים לרשויות מקומיות לפתות את ראש העיר על ידי זה שהאוצר יסבסד לו את כל התשתיות.
דוד אמסלם: הסכמי גג.
גלעד ארדן: הסכמי גג.
גלעד ארדן: ביוב.
גלעד ארדן: בצדק.
גלעד ארדן: זה מתוך אינטרס אוצרי להגדיל את ההיצע.
גלעד ארדן: כשאני בא ואומר, סליחה, אתם עכשיו מוסיפים באשקלון עוד 10,000 יחידות דיור, למה אתם לא לוקחים בחשבון שזה יחייב גם הגדלה של תחנת הכיבוי וכוח האדם?
גלעד ארדן: מה, זה לא חלק מזה?
גלעד ארדן: עם כל הכבוד, האוצר לא אומר לי כשהוא דן אתי על התקציב שאקח בחשבון שהוא הולך להגדיל פה ופה ופה את הישובים, הוא ייתן לי את התקציב.
גלעד ארדן: לא פיצוי.
גלעד ארדן: אף אחד לא עושה טובה לאף אחד.
גלעד ארדן: זה כדי לתת מענה לאירועי הצלת חיים במקומות האלה.
גלעד ארדן: תכף זה רלוונטי גם למשטרה.
גלעד ארדן: ברור שיש שם יותר קריאות למוקד 100.
גלעד ארדן: מבחינתם זה לא.
גלעד ארדן: תביא את זה אחר כך לתקציב.
גלעד ארדן: כל הזמן הם יוצרים פערים בהקשר הזה וכשאתה מגיע לניהול המשא ומתן התקציבי, ברור שאתה מאוד מתקשה להעצים את היכולות של ארגוני החירום וההצלה.
גלעד ארדן: זה הדבר הבסיסי שהיה צריך להיות לפני הכול.
דוד אמסלם: עמיחי, אנחנו מצטערים שאנחנו נופלים עליך.
גלעד ארדן: היו יכולים לשלוח דרג יותר בכיר.
דוד אמסלם: עמיחי הוא אחלה.
<עמיחי דוד: בסופו של דבר התקציב של המשרד לביטחון פנים, אם אני מסתכל עליו במשך חמש השנים האחרונות, הוא גדל ביותר מהיקף ריבוי האוכלוסייה.
<עמיחי דוד: הוא גדל משמעותית יותר.
דוד אמסלם: בכבאות או בכל השאר?
<עמיחי דוד: בכל תקציב המשרד לביטחון פנים.
דוד אמסלם: אנחנו כאן מדברים על כבאות והצלה.
<עמיחי דוד: אבל אני מסתכל על סדרי העדיפויות בתוך המשרד לביטחון פנים.
דוד אמסלם: בסוף אני אמליץ לך כי לא עובדים כך.
דוד אמסלם: אני אמרתי אני עובד הפוך.
דוד אמסלם: אני בונה תכנית, יושב אתם על תכנית ואז קובעים סטנדרט מה אנחנו רוצים.
דוד אמסלם: יש את המקסימום ויש את המינימום לתכנית כפי שהציג שמעון.
דוד אמסלם: בסופו של דבר יושב השר עם ראש הממשלה, עם שר האוצר, וקובעים לאן יכולה להביא מדינת ישראל את הנושא ומה הרמה שהיא יכולה להביא למדינה.
דוד אמסלם: מזה נגזר הכסף ואז נכנסים לתכנית רב שנתית.
דוד אמסלם: זה לא הולך כמו שאני יודע זה קרה.
דוד אמסלם: אני שאלתי אותך שאלה טריביאלית.
דוד אמסלם: אתם באתם, החליטה הממשלה להקים מערך כיבוי, באו ומצאו מזוודה קטנה ואמרו להם, חבר'ה, תקימו עם מה שיש וזה מה שיש, תתחילו להכין תכניות.
דוד אמסלם: דרך אגב, מדובר על שירות שהוא שירות חירום.
דוד אמסלם: זה אירוע חירום.
דוד אמסלם: אני רואה אותם בעיקר אפקטיביים ושם יבואו לידי ביטוי, בעיקר דווקא כשהמדינה נמצאת במשבר הכי עצום, וכפי שאמר השר, זאת מלחמת טילים וכולי שזאת בעצם המלחמה הבאה שתהיה כאן.
גלעד ארדן: אדוני היושב ראש, אחרי אסון בו נהרגו 44 בני אדם, המשרד לקח את הטכניון - לא לקח יועץ מטעם – וביקש עבודה על מרחקי הגעה ותקנים.
גלעד ארדן: נתנו שלוש אופציות.
גלעד ארדן: אם אחרי אסון כזה שראש הממשלה אישית מנחה את הרפורמה, האוצר החליט לא להגיע גם לא למינימום שהטכניון קבע, אז אתה מבין במה מדובר.
דוד אמסלם: זה יהיה בסיכום שעוד מעט נעשה.
<שמעון בן נר: השר הביא כדוגמה את אשקלון.
<שמעון בן נר: הטכניון מדבר על תוספת שתי תחנות משנה, אחת בצפון והשנייה בדרום, כדי לשפר את זמן התגובה וזה בלי שבנו את 15 אלף היחידות החדשות.
<שמעון בן נר: הפער היום הוא עצום.
<שמעון בן נר: גם שם היה לנו מקרה שאם היו לנו אדמות, היה לנו הכול אבל אין כסף.
דוד אמסלם: קח עוד דקה וחצי לסיכום ואחר כך נרצה לשמוע את השר.
<שמעון בן נר: יש לנו פערים גדולים וביקשנו עזרה ראשונה בעניין הזה.
<שמעון בן נר: אתה רואה למשל במעלה אדומים, שם אנחנו מתחילים לבנות.
<שמעון בן נר: יש כאן הרבה תחנות שאנחנו רוצים לבנות.
<שמעון בן נר: יש לנו את המגרשים ואת האדמות.
<שמעון בן נר: אם ייתנו לנו כסף, נצא מיד לבנייה.
דוד אמסלם: זה באלפי שקלים?
<שמעון בן נר: תוסיף שלושה אפסים לכל אחד.
דוד אמסלם: זאת אומרת, אלה שבעה מיליון.
<שמעון בן נר: חברי הכנסת הלכו אבל אתה רואה, ערערה מתוכננת וערד מתוכננת.
דוד אמסלם: אל תיעלבו שהם הלכו.
דוד אמסלם: אני רגיל לזה.
דוד אמסלם: הם מדברים והולכים ובסוף אני נשאר לבד.
<שמעון בן נר: אתה רואה שאשקלון מופיעה.
<שמעון בן נר: כולם מופיעים.
<שמעון בן נר: יהיה כס, נבנה.
<שמעון בן נר: למעלה אתם רואים את המלצות הטכניון.
<שמעון בן נר: אנחנו אומרים שהמדינה לא יכולה להעמיד את מה שהטכניון המליץ עליו.
<שמעון בן נר: זה באמת לוקסוס אבל שיעמידו לנו את זה.
<שמעון בן נר: זה פחות מחצי אבל בזה צריך לעמוד ולזה צריך תכנית וגיבוי.
<שמעון בן נר: אלה יהיו ארבע שנים, חמש שנים, שש שנים אבל אני רוצה בסוף הדרך לראות שאנחנו מגיעים לפחות לקו הזה שאני אומר שהוא פחות מחצי ממה שהטכניון המליץ עליו.
<שמעון בן נר: זה המצב הקיים.
<שמעון בן נר: אתם מבינים שאי אפשר לחיות עם 329 רכבים כשצריך מינימום 700 ומשהו.
<שמעון בן נר: אמרתי, מבצע האחרון הסענו באוטובוסים.
דוד אמסלם: תודה רבה לך על הסקירה.
דוד אמסלם: באמת סקירה מאוד יסודית.
דוד אמסלם: בסיכום הביניים, לפני שאני אתן לשר להתייחס לנקודה הזאת לפני שנעבור לנקודה הבאה, אני אומר שאני אעשה דיון בוועדת הפנים רק בנושא תכנית רב שנתית למערך הכבאות.
דוד אמסלם: אנחנו נביא את האוצר, אתם תציגו את התכנית ונשמע מה האוצר אומר.
דוד אמסלם: דרך אגב, אני בעמדה – וזה עולם הערכים שלי והמושגים שלי, ואני אומר את זה לך עמיחי אבל כשאני מדבר אליך, בסופו של דבר אני מדבר אל שר האוצר – שבסופו של עניין, כאשר מציגים את הצורך, ובמיוחד אני מדבר על גופי החירום, מישהו מקבל החלטה אבל ההחלטה באה עם סמכות ואחריות.
דוד אמסלם: זה אומר אם אני לוקח את ההחלטה, אני לוקח גם את האחריות.
דוד אמסלם: אין באמצע.
דוד אמסלם: אם החלטתי שאני שם חמישה שקלים על הנושא, אם קרה משהו והייתי צריך לשים שבעה שקלים, את אחריות שלי על כל המשתמע מכך.
דוד אמסלם: לכן צריך להבין את העניין.
דוד אמסלם: אני לא אומר את זה כמעט באף נושא, אבל במערך הכבאות שאני רואה אותו כמערך חירומי, לדעתי אולי הכי חשוב בעידן של היום.
דוד אמסלם: אני מסכים עם מה שהשר אמר.
דוד אמסלם: בצפי של המלחמה הבאה, סביר להניח שלא יהיו טנקים מול טנקים אבל יהיו כאן טילים, קטיושות וכולי שידליקו שריפות.
דוד אמסלם: זה מה שקרה במלחמה שליוויתי אותה במלחמת לבנון השנייה.
דוד אמסלם: אז רומח היה הנציב ואני זוכר שדילגנו אתם בארץ, הייתי אז בעירייה, ומה שקרה זה שמערך הכיבוי כמעט נקרע לגזרים בסיפור הזה ועבד יום ולילה, אפילו יותר גרוע מאשר היום.
דוד אמסלם: הוא בעצם ניהל כמעט את כל המערכה בתוך הארץ.
גלעד ארדן: אני שוב רוצה להודות לסגנית יושב ראש הכנסת חברת הכנסת נאוה בוקר שבאמת עושה המון, מעל ומעבר, כדי לחזק את גורמי החירום וההצלה.
גלעד ארדן: תודה על יום ההצדעה.
גלעד ארדן: תודה לך על כל העבודה שלך המאוד יסודית במהלך השנה שאתה פועל ומעמיק כדי לתת מענה ופתרונות.
גלעד ארדן: הבאת למשל רק לאחרונה לביטול האגרות המבצעיות.
גלעד ארדן: אם לא הלחץ שלך, זה לא היה קורה.
גלעד ארדן: אני חושב שבזכות זה באמת חיים של אנשים רבים יינצלו.
דוד אמסלם: אני לא ידעתי על זה.
דוד אמסלם: ברוך השם עוד לא נשרף לי הבית ולא ידעתי בכלל שזה קיים.
דוד אמסלם: קציני הכיבוי, זה הפריע להם והם באו אלי ואמרו לי שלא נעים להם.
דוד אמסלם: בזה זה התחיל.
גלעד ארדן: זה חלק מפתרונות עבר של האוצר לממן את ה"לוקסוס" הזה של הצלת חיים באמצעות הזמנת שירותי כבאות.
גלעד ארדן: אני לא רוצה לחזור על הדברים ששמעון אמר.
גלעד ארדן: קודם כל, מגיע לשמעון כל השבחים.
גלעד ארדן: אני תמיד מכתיר אותו כאלוף העולם, בטח אלוף הארץ, בבינוי.
גלעד ארדן: יש לו זכויות רבות ברפורמה, ביישום הרפורמה אולי ההיסטורית ובאמת מגיע קרדיט גם לראש הממשלה על ההבנה והיישום שלה וגם לשר הקודם, איציק אהרונוביץ, יחד עם הנציב הקודם.
גלעד ארדן: באמת עשו כאן מהלך היסטורי לאומי שאת התוצאות שלו ראינו כולנו בגל השריפות האחרון בו היו אפס נפגעים.
גלעד ארדן: מגיעות הרבה תודות ומגיעים הרבה שבחים.
גלעד ארדן: עם זאת, כפי שאתה עושה כרגע, אנחנו חייבים להסתכל על האתגרים העתידיים.
גלעד ארדן: האתגרים העתידיים לא עומדים להיות פחותים אלא הם עומדים להיות מרובים יותר.
גלעד ארדן: כי האיום המרכזי היום על ביטחון מדינת ישראל הוא לא בחזית אלא הוא בעורף.
גלעד ארדן: כל האויבים שלנו הבינו שאת צה"ל הם לא יכריעו בחזית ברוך השם, וצה"ל חוזק הרבה מאוד שנים בתקציב הגדול והמרכזי ביותר, והגיעה השעה להבין גם באוצר ובכל מקום אחר שצו השעה היום הוא חיזוק יכולות החירום וההצלה בעורף.
גלעד ארדן: נכון, פיקוד העורף, גם הוא עשה כברת דרך מאוד משמעותית ויש לו יכולות שבאמת אין מה להשוות לעבר, אבל כשאתה מסתכל על כך שתר"ש הכבאות היה פחות מהמינימום שקבע הטכניון, כשאתה מבין שמאז 2010-2011, אחרי אסון הכרמל, האיום – דרך אגב, הוא לא האיום של מלחמת לבנון השנייה ב-2006 של נפילה של עשרות טילים ביום אלא התרחיש הצה"לי שאושר בקבינט מדבר על נפילה של מאות טילים לפחות בכל יום, אם לא מעבר לזה כאשר בימים הראשונים גם מעל אלף.
גלעד ארדן: זה מה שאויבינו, חיזבאללה וכולי, מתכננים למדינת ישראל.
גלעד ארדן: לכן לא רק שהמערך הזה לא עומד במינימום אלא כפי ששמעון ציין, בצדק, תוסיף לו אתגרים חדשים כמו מנהרות, תווך תת קרקעי, גורדי שחקים שנבנים היום במדינת ישראל והצורך לחלץ מהם אנשים אם חס וחלילה תהיה שם שריפה או טיל יפגע בהם, תוסיף לזה את האיומים הביטחוניים ותוסיף לזה את המרכיב אליו נחשפנו לצערי בגל האחרון, כאשר מדובר על טרור בהשראה, כאשר מדובר על כך שהיום אפשר להסית מיליוני אנשים באמצעות האינטרנט ולנצל הזדמנויות, בין אם אלה דקירות , או לנצל את תנאי מזג האוויר ולקרוא להם להבעיר את מדינת ישראל.
גלעד ארדן: אתם יכולים לתקוף אותי עוד אלף פעמים אבל הנתון שרוב השריפות נגרמו מהצתות, הוא נתון של החוקר והחוקרים של רשות הכבאות וההצלה על בסיס הניתוח שלהם את הזירות, על בסיס חומרים דליקים שנמצאו שם, על בסיס הכנות שנתפסו, על בסיס מזל"טים של צה"ל שביקשנו להעלות והראו דמויות שמגיעות מצד מזרח של הגדר וחוזרות לשם.
גלעד ארדן: זה נכון, בזה אני צריך לטפל ולשדרג, שיכולות החקירה וההבאה לדין והגשת כתבי אישום לצערי היא יכולת מאוד מאוד נמוכה.
גלעד ארדן: דרך אגב, הסתכלתי על זה אחורה וכל השנים זה היה כך.
גלעד ארדן: שלושה אחוזים בלבד ממקרי ההצתה המכוונת בישראל, בסוף מובילים לכתב אישום.
גלעד ארדן: אני מניח שכולנו מביניים, זירת שריפה, הראיות מושמדות, מאוד קשה לקשור אדם ספציפי ברף ראיות שמספיק לכתב אישום.
גלעד ארדן: אבל אני אומר את כל זה עכשיו לא בשביל לדבר על ההצתות אלא רק כדי למנות שהאיומים שעלולים להביא לאסונות גדולים במדינת ישראל, ואנחנו רואים מה זה אסון של שריפה.
גלעד ארדן: דמיינו רק את חלמיש כאשר אם המתנדבים שם לא היו ערוכים ומגיבים והכוחות לא מגיעים, ישוב שלם יכול להישרף על יושביו אם האש מקיפה אותו.
גלעד ארדן: אנחנו לא יכולים להרשות לעצמנו להישאר במצב הנוכחי ואני מתכוון להמשיך להיאבק על חיזוק המערך הזה ובזכות שיתוף הפעולה כאן והדיונים אני מקווה שגם נצליח בכך.
דוד אמסלם: כפי שאמרתי, אנחנו נעשה דיון שנקדיש לו לפחות שעתיים בנושא הזה של התכנית הרב שנתית של הכבאות בכפוף למה שאמרת.
דוד אמסלם: בדיוק כפי שאתה רואה את הדברים, אני רואה אותם אחד לאחד.
דוד אמסלם: בדיוק אותו הדבר.
דוד אמסלם: לכן אני חושב שחשוב אנחנו נעשה את הדיון הזה ונדרבן את האנשים שגם כך מדורבנים אבל מזרזים את המזורזים, כדי שהאוצר גם יגבה את זה ברמה התקציבית.
<דודי אריאלי: אני לא אומר משהו על מרכזי החיץ אבל יש משהו שלא מספיק נגענו בו בדיון.
<דודי אריאלי: אחד התפקידים החשובים ביותר של רשות הכיבוי הוא נושא של רישוי עסקים.
דוד אמסלם: אני לא רוצה לדבר על זה עכשיו ואני אסביר למה.
דוד אמסלם: ברישוי עסקים אני עושה דיון ברישוי עסקים והוא יהיה דיון ארוך.
דוד אמסלם: כחומר למחשבה אני אומר לשמעון שעשינו בשבוע שעבר דיון לגבי הנושא של מכונים בתכנון ובנייה ואתם אתנו בסיפור הזה.
דוד אמסלם: אם אתם לא תגיעו להבנות אתם, אני אחתוך את זה בדיון הבא.
<דודי אריאלי: אני אבוא לדיון.
דוד אמסלם: אתה תבוא לדיון.
דוד אמסלם: דרך אגב, זה לא יהיה דיון אחד אלא אלה יהיו מספר דיונים.
דוד אמסלם: הם חלק קטן מאוד בסיפור הזה.
<שמעון בן נר: דווקא ברישוי עסקים עשינו רפורמה.
<שמעון בן נר: ביטלנו את רמת סיכון 1 ו-2 על בסיס תצהיר, דבר שלא היה קודם לכן.
גלעד ארדן: על כך מגיעים שבחים לאוצר.
דוד אמסלם: אני מספר לך שאנחנו נכנסים לרפורמה ברישוי עסקים בכל המקומות.
דוד אמסלם: באמת שאפו לכם.
דוד אמסלם: אתם הקטע הכי מתקדם שם ואתם מהווים מודל לשאר השותפים במסלול הטיולים של זה.
דוד אמסלם: רבותיי, אני רוצה לעבור לנושא הבא שמבחינתי הוא חשוב מאוד וזה הנושא של קווי החיץ.
דוד אמסלם: קודם כל, קרן קיימת נמצאת כאן?
<לאה קריכלי: הוא היה והלך.
דוד אמסלם: זה מרגיז אותי שמזמינים את קרן קיימת והם לא כאן.
<לאה קריכלי: דני עטר יהיה כאן היום.
דוד אמסלם: אנחנו הזמנו את יושב ראש קרן קיימת לעניין כי אני חושב שהנושא הבא צריך להיות נושא בהובלתו האישית.
דוד אמסלם: דרך אגב, בדיון הקודם, זה מה שקרה ואני רוצה להקריא לכם מכתב ואני עכשיו מאוד מאוד כועס כי חלק גדול מהדיון היה על הנושא הזה בגלל שזאת סוגיה אופרטיבית.
דוד אמסלם: לכן אני שואל אם מישהו מקרן קיימת נמצא כאן.
דוד אמסלם: לא נמצא.
דוד אמסלם: לא מצאו לנכון להגיע.
<לאה קריכלי: נרשמו אבל לא הגיעו.
דוד אמסלם: אני רוצה להקריא לכם מכתב.
דוד אמסלם: ב-2 בפברואר 2016 אני קיימתי דיון בנושא של קווי חיץ.
דוד אמסלם: שלחתי מכתב לראש הממשלה ולשר האוצר ואני רוצה להקריא לכם אותו.
דוד אמסלם: את המכתב שלחתי ב-11 ביולי 2016 ובו נאמר: "הנדון: הקצאת כספים להקמת קווי חיץ בין יערות לישובים.
דוד אמסלם: בדיון שנערך בוועדת הפנים והגנת הסביבה ביום 2 בפברואר 2016, קרי, שנה מהיום, הוצגו הסכמות בין משרדי הממשלה לבין קק"ל באשר למימון יצירת קווי חיץ בין היערות לשטחים בנויים בישובים כאמצעי בטיחות מפני שריפות.
דוד אמסלם: לפי ההסכמות שהוצגו, התקציב אמור היה להגיע מקק"ל במסגרת הכספים שהקצתה לטובת מימון מיזמים לאומיים כאמור בהחלטת הממשלה מספר 672 מיום 8 בנובמבר 2015.
דוד אמסלם: אולם עד כה לא אושרה העברת כספים מתוך תקציב זה".
דוד אמסלם: דרך אגב, מדובר בסדרי גודל של 250 מיליון שקלים גרוסו-מודו חד פעמי מתוך תקציב של 2 מיליארד שקלים שהמדינה בעצם אז שתתה מקק"ל.
גלעד ארדן: כל שנה מיליארד.
דוד אמסלם: כל שנה מיליארד, אבל שני מיליארד שקלים במצטבר.
גלעד ארדן: אבל זה מעתה לעולמי עד, המיליארד שקלים.