GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוד אמסלם: יספר לך אלי שכשהקימו פה את "גרין-נט", כשבא מנהל אגף תברואה שאלתי אותו כמה הם ממחזרים שם, הוא אמר לי 20%.
דוד אמסלם: ובלעדיהם, הוא אמר, 15%.
<ישראל דנצינגר: חברים, בסופו של דבר אנחנו מכוונים להגיע ב-2025 ל-55% מחזור והשבה.
<ישראל דנצינגר: כל הדברים האלה דורשים הרבה עבודה.
<ישראל דנצינגר: אני חייב להגיד לכם בנימה אישית שאני רואה בשנה האחרונה שינוי משמעותי באיך שהקרן עובדת.
<ישראל דנצינגר: אם אני מסתכל על הפרמטרים, אנחנו מקצים יותר כסף מאי-פעם, אנחנו מתחייבים יותר מאי-פעם ואנחנו מבצעים/משלמים לאנשים יותר מאי-פעם, בין פי שלושה לפי חמישה בכל אחת מהקטגוריות האלה.
<ישראל דנצינגר: הדבר הזה גורם לי להרגיש בטוח שמה שהיה בעבר, תנועה איטית של יישום הכסף והבאת תועלת ממנו, תפס תפנית ב-2016 עם התכנית האסטרטגית הזאת, ואני מקווה מאוד שנעבור ממצגות לתכלס בשטח.
<ישראל דנצינגר: זו בסופו של דבר התכנית שאליה אנחנו מכוונים, שאיתה אנחנו עובדים, ומקדמים אותה במלוא המרץ.
דוד אמסלם: תודה רבה על המצגת.
דוד אמסלם: מצגת מקצועית, מדהימה לדעתי.
דוד אמסלם: אני רגיל לעבוד ככה, ובאמת שאפו, ישראל.
דוד אמסלם: בפגישה שאנחנו נקבע עם מינהל התכנון לגבי האתרים הקודמים אנחנו נבקש לקבל מהם לוחות זמנים.
דוד אמסלם: אני רוצה ללחוץ את כל המערכות שם.
דוד אמסלם: זה לא יכול להיות ששלב האיתור והתכנון.
דוד אמסלם: .. דרך אגב, כשהם רוצים אז הכול מתהפך פה במדינה.
דוד אמסלם: כשהם מקדמים היום את כל הנושא של הבינוי, ובצדק...
דוד אמסלם: אם הייתם יושבים איתי כאן הייתם מבינים מה קורה כשהם רוצים, הייתם רואים איזה חוקים משתנים פה כל רבע שעה.
דוד אמסלם: לכן לא נראה לי סביר הליך של שלוש שנים.
דוד אמסלם: דרך אגב, אני רוצה לומר לך שאם זה יהיה חסם לבנייה, אתה תראה שהם ירוצו לעשות את זה, ומהר.
דוד אמסלם: אבל אנחנו נשב איתם על זה, כי שלוש שנים זה נראה לי פרק זמן בלתי סביר בשביל לאתר איזה חמישה אתרים בארץ.
<קריאה: עם כל האישורים שצריכים עד להקמת המתקן.
<קריאה: הוא לא סתם לקח את המרחק הזה, הוא יודע מה הוא אומר, תאמין לי.
דוד אמסלם: מינהל התכנון נמצא פה?
דוד אמסלם: בוא תשב קרוב, אני מרגיש כל הזמן שאתם ביציע, כאילו זה לא שייך אליכם.
<ישראל דנצינגר: הוא דווקא בן בית אצלנו.
<ליאור גליק: ליאור גליק.
דוד אמסלם: ליאור, שלוש שנים זה המון זמן, בואו תצמצמו את זה.
דוד אמסלם: אתם לא יכולים לארגן את זה בפחות משנה?
<ליאור גליק: הגנת הסביבה הם אלה שעושים את העבודה הראשונית של האיתור של עשרה איתורים.
<ליאור גליק: אחרי שיהיו איתורים אנחנו נצא לתכנית מפורטת.
<ליאור גליק: אבל כרגע זה חלק מהעבודה שהם עושים היום, ואנחנו נשב איתם אחרי שהם יאתרו את האיתורים - - -
דוד אמסלם: אבל על הסטטוטוריקה אתה לא צריך תכנית מפורטת.
דוד אמסלם: למה אתה צריך תכנית מפורטת על הסטטוטוריקה?
<ליאור גליק: כרגע ההליך שנקבע זה שיעשו איתורים במסגרת שהיא כמו תכנית אב, ואחרי זה יעשו תכנון מפורט לכל האתרים הנבחרים.
דוד אמסלם: ברור, הרי בסוף היתר בנייה צריך תכנון מפורט, אבל למה אתה - - -
<ליאור גליק: אתה לא יכול להתחיל בתכנון מפורט לפני שעשו איזושהי תפיסה כוללת של הצרכים בדיוק של - - -
דוד אמסלם: אבל הוא כבר עשה את זה, ראינו את המצגת.
דוד אמסלם: אם הוא הגיע למסקנה שצריכים חמישה אתרים, זה אחרי שהוא כבר ניתח את כל האירוע ובדק כמה תושבים יש במדינת ישראל וכמה זבל כל תושב מייצר.
דוד אמסלם: אני גם מניח שהוא בנה מתקן שנותן שירות ל-20 השנים הקרובות ולא שיגידו בעוד שנתיים שצריך להגדיל אותו.
דוד אמסלם: כלומר, ברור שהם כבר עשו פה עבודה.
דוד אמסלם: ומכאן צריך לאתר את השטחים לפי אשכולות שהם יקבעו, זאת אומרת, הם יגידו לך פחות או יותר מה - - -
<ליאור גליק: עוד פעם, חלק מהעבודה שלהם, האיתור, נעשה יחד איתם.
<ליאור גליק: כלומר, הם מובילים גם את האיתור, לא אני עושה את האיתור.
דוד אמסלם: אין בעיה, הם מובילים את האיתור, אבל בסופו של דבר - - -
<ליאור גליק: ולגבי תכנית מפורטת יש לנו פרויקטים לאומיים לדוגמה.
<ליאור גליק: אני למשל ריכזתי את הנושא של נמלי העתיד של מדינת ישראל ואני יכול לומר שכשהמדינה רוצה הסטטוטוריקה יכולה להיות מאוד מהירה.
<ליאור גליק: זה יכול להיות בכמה חודשים.
<ליאור גליק: מרגע שכל המידע מונח בפניך, כל השיקולים והפרוגרמה ארוכת הטווח, אפשר לקדם את זה, זה לא חייב להיות ארוך - - -
<ישראל דנצינגר: אם זה יהיה ככה הוועדה תתכנס במיוחד להרים שמפניה ולברך אתכם.
דוד אמסלם: לא, אני אגיד לכם עוד מעט מה נעשה.
דוד אמסלם: הרי ברור לכם שאנחנו נעשה דיון מעקב.
דוד אמסלם: גיל, אתה רוצה להגיד משהו?
<ישראל דנצינגר: איזה שאלה.
<גיל ליבנה: אני פה בתחושה של דז'ה-וו, אדוני היושב-ראש.
דוד אמסלם: עזוב, תסתכל קדימה.
<גיל ליבנה: אנחנו לא אוהבים להשבית שמחות ולא להעכיר את האווירה, אבל בדיוק לפני תשעה חודשים היינו בדיון אצלך עם השר אבי גבאי, עם המנכ"ל, עם הסמנכ"ל - - -
דוד אמסלם: זה לא היה.
<גיל ליבנה: המצגת הזאת הוצגה.
<גיל ליבנה: שנייה, אני לא הפרעתי.
<גיל ליבנה: הוצגה בהתאמות כאלה ואחרות - - -
דוד אמסלם: אני רוצה להגיד לך משהו, גיל.
דוד אמסלם: בדיונים אצלי לא מפריעים לי אבל אני מפריע לאחרים, אלה הכללים.
דוד אמסלם: המצגת לא הוצגה, הלאה.
דוד אמסלם: אני ניהלתי את הדיון, לא הוצגה המצגת הזאת.
<גיל ליבנה: אז אני בכל זאת רוצה להגיד כמה דברים.
<גיל ליבנה: אתה קבעת את הדיון הזה כדיון המשך.
<גיל ליבנה: הוא היה צריך להתקיים חצי שנה אחרי הדיון בספטמבר אבל הוא מתקיים כמעט תשעה חודשים אחרי.
<גיל ליבנה: ובדיון ההמשך הוצהר כאן בפניך, ואתה אמרת "חלם", והפרוטוקול כאן, וכל מה שמתרחש פה עם תכנית ההפרדה במקור, שהשר אבי גבאי אמר כאן שהתכנית הזאת נכשלה.
דוד אמסלם: חד-משמעית.
<גיל ליבנה: ושהמשרד להגנת הסביבה וקרן הניקיון לא מסוגלים לתקצב את הרשויות ולהוציא את הכסף על מנת שהמדיניות של הפחתת ההטמנה.
<גיל ליבנה: .. היא לא ירדה בגרם.
<גיל ליבנה: בגרם.
<גיל ליבנה: מדינת ישראל, מאז תכנית ההפרדה במקור, מאז היטל ההטמנה, לא הורידה גרם אחד של הטמנה.
<גיא סמט: זה לא נכון.
<גיל ליבנה: אפשר לעשות פה גרפים וקווים וכן הלאה, אבל - - -
דוד אמסלם: גיל, לאן אתה מושך?
דוד אמסלם: אנחנו עושים עכשיו דיון על קרן הניקיון?
<גיל ליבנה: אני אומר, בואו נתעורר כולנו.
<גיל ליבנה: יש פה הרבה אנשים, כל כך הרבה שכל, כל כך הרבה ידע - - -
<ישראל דנצינגר: גיל, בהשבה יש עשרים ו - - -
<גיל ליבנה: אנחנו - - -
<ישראל דנצינגר: גיל, אני מאוד אוהב אותך ומכבד אותך אבל בבקשה לא לזרות חול בעיני אנשים.
<ישראל דנצינגר: 23% מחזור והשבה לא היו לפני שפעלנו.
דוד אמסלם: ישראל, עזוב את זה עכשיו.
<גיל ליבנה: אני מודיע לך שעל פי המצגת שלך טון אחד של פסולת להטמנה לא ירד.
דוד אמסלם: גיל, תדבר איתי, תן את השורה התחתונה.
דוד אמסלם: לאן אתה רוצה למשוך?
<גיל ליבנה: תראה, גם כשבאים ואומרים פה שיש עכשיו פלא חדש, המתקנים לטיפול תרמי, לאנרגיה – מדובר בטיפול השאריתי.
<גיל ליבנה: זאת אומרת שנמשיך בהפרדה, נמשיך במחזור, ורק בסוף, רק מה שיישאר - - -
<גיל ליבנה: רגע, שנייה, זה מה שכתוב פה, זו המדיניות.
<גיל ליבנה: רק בסוף זה יגיע למפעלי המיון, בעוד שאנחנו נשלם עבור ההפרדה, נשלם עבור דמי תחנת המעבר, נשלם עבור המיון ואחר כך גם נשלם עבור המפעל, כי המפעלים לא עובדים בחינם - - -
דוד אמסלם: תעשה פאוזה, קח אוויר.
<גיל ליבנה: תראה - - -
דוד אמסלם: רק שנייה, קח אוויר.
דוד אמסלם: יש היום טכנולוגיות בעולם – אני לא יודע לאן הוא מכוון, אבל אני מניח שגיא חקר - - -
<גיל ליבנה: זה מה שהיה כתוב פה - - -
דוד אמסלם: חבר'ה, אנחנו לא בשני צדי המתרס פה - - -
<גיל ליבנה: אנחנו בשני צדי המתרס.
דוד אמסלם: אז אני אעשה סדר.
דוד אמסלם: בגדול אני לא נכנס לטכנולוגיה.
דוד אמסלם: דרך אגב, יש טכנולוגיה שמביאה את המשאית, הוא מרים את האייבר, שופך, וכבר לא צריך מיון, המפעל ממיין את הכול אוטומטית, וכמעט אין הטמנה.
דוד אמסלם: ויש גם שיטה שיכול להיות שהיא גם עוזרת לנושא של מה שנקרא הפרדה במקור, אני לא יודע.
דוד אמסלם: הפרדה במקור היא לא נכונה לטעמי, כי אין טיפול קצה, אז מה עשינו בזה.
דוד אמסלם: המשאית באה, לוקחת את זה לבד ואת זה לבד, הולכת לאותה מזבלה ושופכת אותם.
דוד אמסלם: לכן אני לא נכנס לנושא הזה, אבל אני סומך עליו.
דוד אמסלם: בקטע היותר מתקדם אנחנו נשב גם על זה.
דוד אמסלם: אני מתעניין גם בטכנולוגיה, איך זה עובד - - -
<גיל ליבנה: דודי, אבל אנחנו משלמים את המחיר הזה, אנחנו הלקוח.
<גיל ליבנה: לא יכול להיות שמכינים לנו תכניות שלא מביאות לנו שום תועלת, רק תוספת הוצאות שנה אחרי שנה.
<גיל ליבנה: ועכשיו אומרים לנו לחכות עד 2025, כשהשר אמר פה בדיון אצלך "אנחנו שגינו, אנחנו הולכים להחזיר את הכסף לרשויות המקומיות".
<גיל ליבנה: אז איזה מין דיון המשך זה?
<גיל ליבנה: אלה השאלות שצריכות להישאל, למה הכסף לא חוזר לרשויות כפי שהשר התחייב.
<גיל ליבנה: הוא אמר שיגישו הצעת חוק שיחזירו את הכסף.
דוד אמסלם: תראה, אתה עכשיו מדבר איתי לגבי הנושא של ההיטלים - - -
<גיל ליבנה: לא, אני מדבר על כל מדיניות הטיפול בפסולת.
דוד אמסלם: לא, הרי אם דיברת איתי על כסף – זה כסף.
דוד אמסלם: אתה רוצה להחזיר לרשויות את הזבל או את הכסף?
דוד אמסלם: אתה מדבר איתי על הכסף, על ההיטלים.
דוד אמסלם: עכשיו, מה שקרה בהיטלים זה שבגלל שתכנית ההפרדה במקור הייתה תכנית מיותרת – גם להבנתנו, וגם ישראל מסכים לזה וגם השר...
דוד אמסלם: דרך אגב, אנחנו רצינו לעצור את הכסף.
דוד אמסלם: לא לא לגבות, אלא כן לגבות, כי המפעלים האלה עולים כסף ואלה מפעלים בסוף של הרשויות, ואני יודע שלרשויות אין כסף להרים את המפעלים האלה, כי ההערכה שלהם היא שמפעל אחד עולה אולי מיליארד שקל.
דוד אמסלם: אז אספנו כמה שנים ועכשיו יש לנו מאגר אחד.
דוד אמסלם: יש לנו מצד אחד את המדינה ומצד שני את הרשויות, ואני רואה שיתוף פעולה כדי להקים את העניין הזה.
דוד אמסלם: וכרגע יש קופה לא כדי לבזבז אותה לריק - - -
<גיל ליבנה: דודי, עד היום למעלה משלושים - - -
דוד אמסלם: גיל, אתה מפריע לי עכשיו.
<גיל ליבנה: עד 2025 יהיו לך כבר 15 מיליארד שקל.
דוד אמסלם: ראשי הרשויות באו ולחצנו אותנו, אותי - - -
<גיל ליבנה: מה לחצו אותך?
דוד אמסלם: כדי שאנחנו נשחרר להם מקרן הניקיון.
דוד אמסלם: אני בהתחלה חשבתי לעצור את הכול, הכסף שם לא יספיק לשני מפעלים - - -
<גיל ליבנה: על מה אתה מדבר?
<גיל ליבנה: אתה לא יודע מה שאתה מדבר.
דוד אמסלם: אז אני לא יודע.
<גיל ליבנה: אתה לא יודע.
דוד אמסלם: אולי אם אתה יודע הכול אז בוא תחליף אותי.
<גיל ליבנה: אני חבר הנהלת הקרן, אני - - - כספי של הקרן, ואני אומר לך שכל שנה - - -
דוד אמסלם: גיל, אני לא יודע על אני מדבר, אולי אתה יודע.
דוד אמסלם: בסדר, יכול להיות שאתה מבין - - -
<גיל ליבנה: חצי מיליארד שקל נכנס לקרן כל שנה, לפחות.
דוד אמסלם: וכמה עולה מפעל?
<גיל ליבנה: אבל מדובר על עד 2025.
דוד אמסלם: כמה עולה מפעל כזה?
<גיל ליבנה: תכפיל עד 2025.
דוד אמסלם: אבל שאלתי כמה עולה מפעל כזה.
<גיל ליבנה: הוא אמר מיליארד.
<גיל ליבנה: אני לא קונה את זה, לא קונה, אבל - - -
דוד אמסלם: למה אתה לא קונה?
דוד אמסלם: אתה מבין בזה?
<גיל ליבנה: אנחנו שמונה שנים לפני תאריך היעד.
<גיל ליבנה: עד לתאריך הזה אתה תקבל ארבעה מיליארד שקל.
דוד אמסלם: רק שנייה, בוא אני אספר לך משהו.
דוד אמסלם: אתה עכשיו מנהל דיון אחר לגמרי, ואני לא אוהב את מה שאתה עושה פה, בגלל שזה לא הדיון.
דוד אמסלם: אבל כרגע - - -
<גיל ליבנה: אז על מה הדיון?
<גיל ליבנה: להמשיך במה שנעשה?
דוד אמסלם: אם אתה רוצה לדון איתי על נושא ההיטלים, תבוא לדבר איתי על נושא ההיטלים.
<גיל ליבנה: זה לא נושא ההיטלים.
דוד אמסלם: אז אם זה לא נושא ההיטלים אז אל תגיד לי להחזיר להם את הכסף.
דוד אמסלם: אתה מדבר על ההיטלים ואומר לי שזה לא ההיטלים.
דוד אמסלם: אז אם זה לא על כסף אז על מה הוויכוח?
<קריאה: הבעיה פה היא לא כסף.
דוד אמסלם: אם זה לא כסף והכול בסדר ולא גובים מכם שקל, מה הטענה שלך?
דוד אמסלם: אבל כן גובים, גובים בהיטלים.
דוד אמסלם: אז למה אתה אומר לי שזה לא ההיטלים?
<גיל ליבנה: משום שישנה מדיניות של המשרד שמחייבת את הרשויות המקומיות והיא כשלעצמה עולה כסף, מעבר להיטלים.
דוד אמסלם: איזה מדיניות?
דוד אמסלם: תן לי דוגמה?
<גיל ליבנה: אני אתן לך דוגמה – חוק האריזות.
<גיל ליבנה: המשרד הלך ותמך בפח הכתום.
<גיל ליבנה: הפח הכתום הזה, אחרי מעשה של למעלה משלוש/ארבע שנים, בקושי 20,000 טון נאספו בו בשנה.
<גיל ליבנה: בקושי.
<גיל ליבנה: אתה יודע מה זה 20,000 טון?
<גיל ליבנה: זה כמו הפסולת שנכנסת לחירייה בשבוע.
<גיל ליבנה: אתה יודע איזה בזבוז כסף זה?
<גיל ליבנה: והם ממשיכים באסטרטגיה הזאת.
דוד אמסלם: גיל, אני רוצה להתקדם - - -
<גיל ליבנה: אבל אתה המחוקק, אתה צריך לבחון פה האם חוק המחזור יש לו תוקף, רלוונטיות - - -
דוד אמסלם: על הדיון הזה אני לא מתכוון להעמיס עכשיו את כל הבעיות של כל המחזור במדינת ישראל וכל הבעיות האחרות וכל מיני חוקים וסעיפים אחרים.
דוד אמסלם: תראה, אני לא אוהב שקשוקה; אם יש או הייתה לך טענה לגבי חוק המחזור, תבוא אליי לחדר ותגיד לי "שמע, דודי, בוא נדון על חוק המחזור".
דוד אמסלם: אבל בלי קשר לזה.
דוד אמסלם: יכול להיות שאנחנו עושים פעולה - - -
<קריאה: אבל - - - תעשייה מממנת - - -
<גיל ליבנה: אבל זה המחזור - - -
דוד אמסלם: הפחים שעכשיו דיברת עליהם.
דוד אמסלם: אתה יודע מה, כנראה יש לי בעיה בהבנה, יש לי בעיה בדיאלוג איתך.
דוד אמסלם: אני אומר משהו, אתה אומר לי משהו אחר, זה לא הכוונה, אני חוזר איתך אחרי זה.
דוד אמסלם: אתה דיברת איתי על פחים - - -
<גיל ליבנה: עניתי לך על העניין האם זה - - -
דוד אמסלם: דיברת איתי על אריזות, נכון?
<גיל ליבנה: כי שאלת האם זה עניין רק של ההיטל או גם עניין של המדיניות, ולכן נתתי לך דוגמה מתחום המדיניות.
דוד אמסלם: לכן אמרתי שאת ההיטל הכספי שים בצד.
<גיל ליבנה: נכון, ולכן נתתי לך דוגמה מתחום המדיניות.
דוד אמסלם: אז אמרת לי מדיניות, שאלתי מה למשל, אמרת לי האריזות, הפח הכתום.
<גיל ליבנה: נכון.
דוד אמסלם: יש לך בעיה עם הפח הכתום, בלי קשר להיטל?
דוד אמסלם: אז תבוא תדבר איתי.
דוד אמסלם: אז עכשיו - - -
<קריאה: אבל זה מה שהוא אמר - - -
דוד אמסלם: לא, את מפריעה לי כל הזמן.
דוד אמסלם: הוא לא צריך את העזרה שלך.
דוד אמסלם: אני מדבר עם בן אדם, לא עם שניים, ורק אם הוא קיבל זכות דיבור.
דוד אמסלם: ואת לא קיבלת.
דוד אמסלם: גיל, ולכן אני אומר שאם יש לך בעיות, השגות או רעיונות בנושאים אחרים – אחלה, תבוא אליי, הדלת שלי פתוחה.
דוד אמסלם: אבל אני מדבר כרגע על הנושא של מתקני הקצה.
דוד אמסלם: להם יש עלויות.
דוד אמסלם: יכול להיות שההיטלים שאתה אומר כרגע יצטברו ליותר ממה שיעלו המתקנים, ואני מבטיח לך שאז יחזירו לכם את הכסף.
דוד אמסלם: יכול להיות שאתה צודק, אבל זה לא הדיון כאן - - -
<גיל ליבנה: אז אני רוצה להתייחס לאותם מתקני טיפול תרמי.
<גיל ליבנה: המדיניות כפי שהוצגה כאן היא שלטיפול התרמי יגיעו רק שאריות המיון אחרי שעברו מסועים שלמים של מיון והפרדה מהמקור ותחנות המעבר.
<גיל ליבנה: אנחנו מדברים על מודל אחר, מודל שמחייב רביזיה בחשיבה, המודל של שריפה של הפסולת כמו שהיא, במודל היפני.
<גיל ליבנה: ראינו פה את יפן, שמובילה - - -
<גיא סמט: זה יעלה הרבה יותר.
דוד אמסלם: גיל, תעצור, אין לי הרבה זמן, יש לי חמש דקות לסכם את הדיון.
דוד אמסלם: תקשיבו, כנראה שיש לנו פה מומחה מאוד רציני לעניין ואנחנו מפספסים אותו.
דוד אמסלם: גיא, אני מבקש שתזמן אותו לדיון - - -
<ישראל דנצינגר: אנחנו לא צריכים דיון, אנחנו מדברים כל יום.
דוד אמסלם: התחום שלכם הוא בסופו של דבר להכריע בטכנולוגיות.
דוד אמסלם: זאת המשימה שלכם והסמכות שלכם.
דוד אמסלם: אבל יש פה כנראה מומחה שיש לו כנראה ידע...
דוד אמסלם: תקראו לו לשיחה, תבחנו את האינפורמציה שהוא נותן לכם ותהיו חשופים לה בקבלת ההחלטות.
דוד אמסלם: אני לא יודע להכריע אם מודל יפני או לא, אני לא יודע מה היפנים עושים.
<גיא סמט: הכי יקר, הכי יקר.
<גיא סמט: אנחנו בעד היפני, הוא הכי יקר.
דוד אמסלם: אני אומר, תשבו ביניכם.
דוד אמסלם: בסופו של דבר אני לא רואה שני אגפים פה, אני רואה מדינה שבאה לעזור לשלטון המקומי.
<גיל ליבנה: והיא לא עוזרת, היא רק - - -
דוד אמסלם: אני רואה שאתה טעון - - -
<גיל ליבנה: היא רק חולבת וחולבת אותנו.
דוד אמסלם: גיל, אני רואה שאתה טעון - - -
<גיל ליבנה: לא טעון, אבל כבר שילמנו מיליארדים - - -
דוד אמסלם: גיל, אתה מפריע לי בהערות האלה, אתה לא מקדם כלום.
דוד אמסלם: אז שילמת מיליארדים, אז מה אתה רוצה שנעשה?
דוד אמסלם: אתה יודע מה, תביא לי רעיון אתה.
דוד אמסלם: אתה יודע להקים מפעלים?
דוד אמסלם: שיבוא השלטון המקומי, ייקח אחריות ויגיד לי שהוא רוצה להקים את המפעלים.
<גיל ליבנה: השלטון המקומי הקים.
<גיל ליבנה: את המתקן הכי מתקדם בארץ - - -
<גיל ליבנה: אני מודיע לך, המתקן הכי מתקדם, מתקן RDF, הוקם במאה אחוז השקעה של השלטון המקומי.
<גיל ליבנה: מאה אחוז השקעה, אפילו שקל אחד לא מקרן הניקיון.
<גיל ליבנה: מי הקים פה מתקנים אם לא השלטון המקומי?
<גיא סמט: "ויולה" הקימו את המתקן הזה, גיל.
דוד אמסלם: תקשיב טוב, גיל ליבנה, היום כמעט אין מתקנים במדינת ישראל.
דוד אמסלם: או אולי בעצם תגיד לי שאני טועה גם בזה.
דוד אמסלם: אני עסקתי בתחום הזה כמעט 20 שנה, אני יזמתי את הדיון הזה, לא אתה וגם לא יושב-ראש השלטון המקומי.
דוד אמסלם: בגלל שאני מזהה את הבעיה כבר הרבה מאוד שנים.
דוד אמסלם: אז אם אתם כל כך חכמים ויודעים לעשות, אז תעשו הכול.
דוד אמסלם: אם השלטון המקומי יודע לעשות, תעשו כינוס של כל השלטון המקומי - - -
<גיל ליבנה: תן לנו את הכסף.
דוד אמסלם: אדוני, קודם כול תכין תכנית.
דוד אמסלם: הכסף עומד לרשותך, אבל תכין תכנית.
<גיל ליבנה: אנחנו נגיש לך תכנית.
דוד אמסלם: קחו גם את האחריות על כל הנושא.
<גיל ליבנה: למה מי אחראי על הנושא?
<גיל ליבנה: מי אחראי על הפסולת?
דוד אמסלם: לא, הם יהיו הרגולציה, כי אתם אולי תשרפו את כל הפסולת, תזהמו את כל האוויר, העיקר שיהיה לכם את ההיתר שאתה רוצה.
<גיל ליבנה: למה שמתקן שהעירייה תקים יזהם את - - -
דוד אמסלם: אני אראה לך איזה מתקנים העיריות הקימו.
דוד אמסלם: כמה כסף זרקו לטמיון.
דוד אמסלם: ודרך אגב, הם ממשיכים להטמין.
דוד אמסלם: עם המתקן.
דוד אמסלם: אז אל תבוא ותספר לי, אני מכיר את הנושא יותר טוב ממך.
<גיל ליבנה: בשביל זה יש אותם כרגולטורים.
דוד אמסלם: לא, לא, אני מכיר את הנושא יותר טוב ממך, האמן לי.
דוד אמסלם: ויספר לך אלי מלכה כמה שנים אני עסקתי בנושא הזה ולאיפה לא הגעתי וכמה חומרים קראתי במהלך השנים.
דוד אמסלם: אז אל תאשים אותו... סוף-סוף יש פה בנאדם שנכנס כדי לקדם את מה שאתה צריך לעשות, אז אתה אומר לי שהוא לא בסדר?
דוד אמסלם: עוד מישהו רוצה לומר משהו לפני שאני מסכם?
דוד אמסלם: אבל דקה, בגלל שהדיון שלי הסתיים.
דוד אמסלם: אדוני, מה השם?
<נועם יחיאל: אני נועם יחיאל, מנהל אגף איכות הסביבה בעיריית באר שבע.
<נועם יחיאל: אני מברך על היוזמה ועל התפנית של המשרד.
<נועם יחיאל: עם 20% מהדברים של גיל ו-80% מהתכנית שלהם אנחנו יוצאים לדרך חדשה, ואני רוצה רגע לחבר את הדברים.
<נועם יחיאל: הפתרון כנראה מורכב ממגוון פתרונות קטנים.
<נועם יחיאל: הוזכר כאן נאות חובב כמקום אסטרטגי, כי הוא גם נגיש לרכבת ואפשר לשנע פסולת מהמרכז; ואני לא מדבר כרגע על באר שבע, שתסבול מזה, כי הרכבות עוברות דרך באר שבע - - -
דוד אמסלם: חבר'ה, אני לא רוצה.
דוד אמסלם: זרקת רכבת אז בוא אני אספר לך: כבר לפני שבע שנים ישבתי עם רכבת ישראל; זה לא כלכלי לשנע.
דוד אמסלם: אבל תתקדם, זה לא הדיון עכשיו.
<נועם יחיאל: אוקיי.
<נועם יחיאל: לדעתי צריכים להיות מגוון פתרונות כפתרון קצה, במקום אחד.
<נועם יחיאל: הפתרון הוא לא רק תרמי, יש גם עיכול אנארובי לפסולת רטובה.
<נועם יחיאל: וכמו שאמר גיל, הציבור נואש מלהפריד במקור, בין אם זה לנייר, בין אם זה לאריזות, בין אם זה לפלסטיק.
<נועם יחיאל: הכול צריך להגיע למתקן אחד, לשרוף רק את מה שנשאר מהמחזור.
<נועם יחיאל: לכן באותו פארק צריכים לקום כל מגוון הפתרונות האפשריים למיון פסולת.
<נועם יחיאל: לא שורפים את הכול ולכן גם המשרד מתנגד לשריפה של הכול.
דוד אמסלם: נועם, אני לא רוצה לקחת את הדיון לשם, זו לא המטרה שלו.
דוד אמסלם: אני רוצה לסכם את הדיון - - -
<קריאה: אפשר משפט קצר?
<קריאה: באנו מרחוק, אולי אפשר להשחיל מילה, איפכא מסתברא?
דוד אמסלם: לא, לא, לא, כל אלה באו מרחוק.
דוד אמסלם: מה, רק אתה באת מרחוק?
<קריאה: לא, אבל יש גם את הצד של החברה האזרחית.
דוד אמסלם: אל תטיף לי מוסר, אמרתי לא, אז לא.
דוד אמסלם: כבר בזבזת לי עוד דקה.
<ישראל דנצינגר: עלו פה כמה דברים חשובים וצריך להתייחס אליהם.
<ישראל דנצינגר: קודם כול, אישית אני מעריך מאוד את גיל, וגם, הרשויות המקומיות הן השותף העיקרי שלנו ואותן אנחנו משרתים.
<ישראל דנצינגר: אני מקווה מאוד שגם בעבר וגם בשנה האחרונה עשינו עבודה טובה כדי להשתפר.
<ישראל דנצינגר: יש עוד דרך לעשות, אבל זה עיקר הכיוון.
<ישראל דנצינגר: יש הישגים.
<ישראל דנצינגר: הגרפים שהראיתי הם לא גרפים שהמצאנו אותם; אחוז המחזור עלה מסך הפסולת, שעלתה.
<ישראל דנצינגר: נכון שסכום הפסולת נשאר אותו דבר, אבל מכמות פסולת כמעט כפולה.
<ישראל דנצינגר: זאת אומרת שאנחנו משתפרים בצורה משמעותית, כך שלהציג שאין השתפרות זה דבר לא ראוי בעיניי.
<ישראל דנצינגר: המדיניות השתנתה מהקצה לקצה.
<ישראל דנצינגר: אחד, מלהטיל על הרשויות נטל של הפרדה לזרמים רבים אנחנו הורדנו את זה משמעותית ושיפרנו את הדרישות מהתעשיינים.
<ישראל דנצינגר: העלינו ב-30% את מה שהתעשיינים ויצרני הפסולת מייצרים, בשביל שיהיו יותר פחים, ולא הרשויות משלמות.
<ישראל דנצינגר: זה דבר שהוא פורץ דרך, הוא לא היה לפני כן, והוא גורם לזה שלא גיל צריך להוציא כסף על זה שתהיה יותר הפרדה מינימלית.
<ישראל דנצינגר: דבר שני, אנחנו משקיעים במיון טכנולוגי, שמביא תוצאות מאוד יפות, כמו שאמר דודו לגבי "גירן-נט".
<ישראל דנצינגר: דבר שלישי, אנחנו עכשיו בוחנים עד כמה עמוק אנחנו יכולים ללכת.
<ישראל דנצינגר: כל מה שאני אוכל לשרוף בלי לייצר זיהום אוויר שעובר את הסטנדרטים שלנו, אני אשרוף אותו.
<ישראל דנצינגר: כי המטרה שלי היא להוריד את עלויות הטיפול ברשויות ושהדבר יהיה כדאי.
<ישראל דנצינגר: אז גיל, יש פה שינוי מאוד משמעותי ואנחנו יורדים לעומק הנושא בשביל להביא את השינוי המיוחל.
דוד אמסלם: תודה, ישראל.
<ישראל דנצינגר: הדבר השני שהוא מאוד חשוב, זה שהובא הרבה ערך לרשויות.
<ישראל דנצינגר: כל הכסף שנאסף, ואף יותר, כבר הוקצה לפרויקטים, והרבה מאוד ממנו כבר יושם, קרוב ל-40%, ובשנים הקרובות זה יגיע קרוב ל-100%.
<ישראל דנצינגר: מדובר על שדרוג תשתיות פסולת ברשויות וכולי וכולי וכולי.
<ישראל דנצינגר: כך שלעמוד פה ולהגיד שלא נעשו פרויקטים זה דבר שהוא בעיניי חוטא לאמת.
<ישראל דנצינגר: כמו שאתה יודע, אנחנו עובדים ביחד איתכם לראות מה סכום הכסף שצריך לשמור ולהקצות לאותם מתקני קצה ולכל מערך הטיפול, ומה יכול לחזור לרשויות ישירות.
<ישראל דנצינגר: ניסינו לעשות את זה בחוק ההסדרים, אבל זה לא עבד.
<ישראל דנצינגר: זה לא ירד מהשולחן, זה עדיין בדיון, ואנחנו בוחנים איך אפשר לבנות את המנגנון של הקרן – או במודל של יחידת סמך, או בחברה, או ברשות – בשביל שנוכל להביא תוצאות יותר מהירות, ולא תוצאות ממשלתיות, שהן איטיות לפעמים.
<ישראל דנצינגר: בכל הדברים האלה אנחנו עוסקים.
<ישראל דנצינגר: אני שנה וכמה חודשים בעבודה, ועשינו הרבה דברים.
<ישראל דנצינגר: שנה שעברה, שנת 2016, הוצאנו מיליארד שקל, שזה פי חמישה - - -
דוד אמסלם: טוב, ישראל, אנחנו צריכים לסיים.
<ישראל דנצינגר: אז גיל, נעשתה עבודה מאוד טובה ואני מקווה שנמשיך ככה.
דוד אמסלם: אתה לא צריך להתנצל על העבודה.
דוד אמסלם: אני מזהה את הנושא, אני רואה את ההתקדמות, ואני לא בא מהזווית של ההיטלים.
דוד אמסלם: דרך אגב, המטרה היא להקים מתקנים ואז לא יהיו היטלים יותר.
דוד אמסלם: כל אחד ישלם את העלות שלו, ושלום על ישראל.
דוד אמסלם: זו בכלל המטרה פה.
דוד אמסלם: דרך אגב, הוא צודק, במסגרת חוק ההסדרים...
דוד אמסלם: אני בהתחלה חסמתי את כל הסיפור של הבזבוז כסף בכל הנושא של ההפרדה במקור.
דוד אמסלם: אתם באתם ואמרתם "תשחרר".
דוד אמסלם: אליי.
דוד אמסלם: יושב-ראש השלטון המקומי בא ואמר לי: שמע, דודי, ראשי הרשויות רוצים קצת, בשביל הפחים.
דוד אמסלם: אז אמרנו בסדר, ישבנו עם ישראל ועם השר והגדלנו את הנושא.
דוד אמסלם: לא בגלל שחשבתי שזה נכון, אלא בגלל שיש לכם את הצרכים שלכם.
דוד אמסלם: אבל לא משנה, אני רוצה להתקדם.
דוד אמסלם: ישראל, אני באמת מאוד מרוצה מהחשיבה עד עכשיו ומהעבודה.
דוד אמסלם: כפי שאמרתי, אני אקיים עם מינהל התכנון את הדיון הזה, ואני רוצה גם לזרז אתכם.
דוד אמסלם: לאה, תזמיני גם את ליאור.
דוד אמסלם: אני אקיים דיון מעקב בעוד חצי שנה.
דוד אמסלם: גיא וישראל, לדעתי המאמץ צריך להיות בצמצום לוחות הזמנים.
דוד אמסלם: 2025 זה נראה לי מרחיק לכת, אני לא חושב שמתקנים מהסוג הזה צריכים לקחת יותר משנתיים/שלוש, וגם זה הרבה זמן.
דוד אמסלם: לכן אנחנו נלחץ את מינהל התכנון לעסוק בסטטוטוריקה ובאישורים שלהם, ובעוד חצי שנה אני אעשה דיון.
דוד אמסלם: אעשה דיון כל חצי שנה פחות או יותר, כדי לראות איך דברים מתקדמים.
דוד אמסלם: בוקר טוב לכולם, אני מתכבד לפתוח את הדיון.
דוד אמסלם: הנושא הוא פרק ו' כולו – רישוי עסקים מתוך הצעת חוק התכנית הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום המדיניות הכלכלית לשנות התקציב 2017 ו-2018), התשע"ז-2016.
דוד אמסלם: מ/1083 – הכנה לקריאה שנייה ושלישית.
<תומר רוזנר: ההצעה שמונחת בפניכם היא הצעה נרחבת ביותר, שכוללת שורה של נושאים שונים שקשורים לרישוי עסקים.
<תומר רוזנר: אפשר לחלק את ההצעה לשלושה נושאים עיקריים: נושא ראשון הוא אפשרות של מגיש בקשה לרישיון עסק להגיש תצהיר על קיום התנאים שנדרשים לעסק שלו, במקום לחכות לכך שיבואו לבדוק ויתנו לו אישור, ואני אומר ממש במברקים, אני תכף אכנס לפרטים.
<תומר רוזנר: הנושא השני שהוא נושא נכבד ביותר הוא הקמת מכוני בקרה שיבואו במקום נותני אישורים ויבדקו את קיום התנאים למתן רישיון עסק.
<תומר רוזנר: הנושא השלישי הוא שינויים והקלות בנושא של תכנון ובנייה, כדי להקל על פתיחת עסקים במקומות שזה מתאפשר על-פי תכניות קיימות.
<תומר רוזנר: אנחנו, כצוות הוועדה, קיימנו מספר דיונים מקדימים עם נציגי משרדי הממשלה, והצלחנו להתקדם ב-2 מתוך שלושת הנושאים האלה, שזה נושא של הגשת תצהיר ונושא של תכנון ובנייה.
<תומר רוזנר: בשני הנושאים האלה מונח בפניכם נוסח שהוא בעצם הצעה של הייעוץ המשפטי של הוועדה לאחר הדיונים עם נציגי הממשלה.
<תומר רוזנר: אני מקווה שלפחות בינינו – בין נציגי הוועדה ונציגי הממשלה – יש הסכמה שאפשר לקדם אותה.
<תומר רוזנר: לגבי הנושא השלישי שהוא נושא מכוני הבקרה, זה נושא שלא הצלחנו להתקדם בו.
<תומר רוזנר: הצעת החוק בו היא מאוד מאוד כבדה, יש בה רק מבחינת נפח – 25 עמודים של סעיפים שנועדו ליצור מנגנון מאוד מאוד מורכב של הקמת המכונים האלה, לתפעול שלהם, לפיקוח עליהם, להכשרת אנשים מתוכם – הסדרים מאוד מפורטים.
<תומר רוזנר: בנושא הזה, ההצעה שמונחת לפניכם כרגע אין בה שינוי מההצעה הממשלתית, כי כפי שאמרתי – אנחנו לא הצלחנו להתקדם בנושא הזה בלוח הזמנים שכפה עלינו חוק ההסדרים.
<תומר רוזנר: לפיכך, בנושא הזה של מכוני בקרה אנחנו נמליץ לוועדה בתום הדיון הזה להחליט אם תרצה בכך – לפצל אותו ולהמשיך ולדון בו בהליכי חקיקה רגילים, אבל ההחלטה היא כמובן בידי הוועדה.
<תומר רוזנר: אני אחזור לשני הנושאים הראשונים.
<תומר רוזנר: הנושא הראשון שאני מציע שנדון בו הוא הנושא של הסתמכות על הצהרת המבקש.
<תומר רוזנר: סקירה קצרה: יש לנו כ-200 סוגים של אנשים טעוני רישוי שנקבעו משיקולים של הגנת הסביבה, הבריאות, חקלאות, בטיחות אש, ביטחון וכו'.
<תומר רוזנר: ה-200 עסקים האלה, חלק ניכר מהם כדי לקבל את רישיון העסק צריכים לעבור גם לרשות המקומית וגם לשורה של נותני אישור, קרי – משרד הבריאות, משרד הגנת הסביבה, משרד החקלאות, וכו'.
<תומר רוזנר: המצב שנוצר הוא שהבקשות לרישיון עסק מתעכבות תקופה ארוכה, בין אם אצל הרשות המקומית ובין אם אצל נותני האישור, ויש לנו היקף של כ-30% של עסקים במדינה שפועלים ללא רישיון.
<תומר רוזנר: לפני כ-5 שנים ביוזמת הממשלה עברה כאן רפורמה שהמטרה שלה היתה לנסות ולפתור את המצב הזה בכך שהיא יצרה שני מנגנונים:
<תומר רוזנר: מנגנון אחד הוא של יצירת מפרטים אחידים לסוגי עסקים באופן כזה שאדם שרוצה לפתוח עסק לא יצטרך לחכות לכך שנותן אישור יגיד לו מה הוא רוצה ממנו, אלא יהיה לו מפרט אחיד שבו יהיה ברור לו מראש מה רוצים והוא הולך לפי אותו המפרט.