GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוד אמסלם: אם השרים גם הם יריבו כל הזמן, כן, מישהו בסוף צריך להכריע.
<ערן ניצן: צריך לעשות את זה חמישה, היושב-ראש.
<ערן ניצן: תחשוב על מישהו להביא את החמישי.
דוד אמסלם: אתה חוזר עוד פעם?
<ערן ניצן: לא, לא למשפטים.
דוד אמסלם: החלטתי שלא.
דוד אמסלם: אתה רוצה, אני מוכן – אם זה מצד הרשויות אין לי בעיה.
דוד אמסלם: אם אתה רוצה שאני אצרף גם את היועץ המשפטי של משרד הפנים מעבר לזה, אין בעיה.
דוד אמסלם: נציג השר והיועץ המשפטי של משרד הפנים.
<מירי כהן: שים גורם מקצועי – שמאי, איזשהו גורם מקצועי.
<קריאה: השמאי הממשלתי - - -
<יהודה זמרת: השאלה היא לא גובה הפגיעה כי זה כבר יהיה פסק דין.
<ערן ניצן: נציג לשכת השמאים.
<דור בלוך: איש מקצוע.
דוד אמסלם: דור, אתה כל הזמן צועק לי משם ואני מכבד אותך.
דוד אמסלם: אתה מפריע לי כבר פעם שלישית.
<מירי כהן: היושב-ראש, בואו נוסיף איזשהו גורם מקצועי שהוא יהיה החמישי שיכריע.
<מירי כהן: לא ממשלה, לא - - -
דוד אמסלם: עד סוף הדיון אני אחליט על זה, ובואו נתקדם.
דוד אמסלם: אבל אני לא מוכן להתנהלות הזאת יותר.
דוד אמסלם: תקשיב, לפעמים אתה מרוויח את הפרוטות, אתה מפסיד את השטרות.
דוד אמסלם: תקשיב טוב.
<ערן ניצן: כל הלילה לא ישנתי בגלל ההצעה הזאת.
אוסאמה סעדי: בגלל זה או בגלל התאגיד?
דוד אמסלם: זה לימד אותי לקח מה שקרה פה.
דוד אמסלם: אני מודיע לך, יותר לא יהיה דיון כזה.
דוד אמסלם: לא יהיו התייעצויות, לא תעצור את הישיבה, לא כלום.
דוד אמסלם: אתם תבואו בנוסח שלכם, תטענו מה שתטענו, אנחנו נמשיך בשלנו ובזה נגמר העניין.
דוד אמסלם: לא יכול להיות שהוא עוצר אותי כל שתי דקות לאיזה התייעצות סיעתית פה.
<תומר רוזנר: יש הערות נוספות ל-197א?
<תומר רוזנר: אנחנו יכולים להמשיך?
<תומר רוזנר: אני אחזור.
<תומר רוזנר: יש שתי הערות לגבי סעיף 197א, שתי הערות מרכזיות.
<תומר רוזנר: אחת, לגבי סעיף קטן (ד), ההתחשבנות לגבי היטל השבחה מול כתב השיפוי, והשלטון המקומי ביקש להשמיט את הסעיף.
דוד אמסלם: הם דיברו איתי על הנושא הזה כרגע בחוץ.
דוד אמסלם: זה הסיכום שלי איתם.
דוד אמסלם: הסעיף הזה דורש ליבון מבחינתנו.
עבדאללה אבו מערוף: גם מבחינתי.
דוד אמסלם: לכן, אני מקבל את העמדה שלהם בעניין הזה.
<תומר רוזנר: אתה מבקש להשמיט?
דוד אמסלם: אני מבקש להשמיט אותו.
דוד אמסלם: אנחנו נקיים על זה דיון.
דוד אמסלם: אני מבטיח, אני אעשה על זה דיון.
אוסאמה סעדי: על ההשבחה?
<תומר רוזנר: ההתחשבנות.
דוד אמסלם: אתה מתנגד על דבר שאתה עוד לא יודע מה זה, אבל לא חשוב.
דוד אמסלם: חיים, אני אקיים דיון על זה ואני אעלה את זה – כבר אני מודיע להם – באחד מתיקוני החוק בתכנון ובנייה כזה ואחר.
דוד אמסלם: כל חודש יש לי אחד אחר כזה, שם אנחנו נכניס את זה.
<ערן ניצן: כאילו, אתה מציע לנו לא ליזום יותר תיקונים בחוק.
דוד אמסלם: אני מציע להם לבוא בדיון קונסטרוקטיבי.
דוד אמסלם: זה לא שהרכבת יצאה וזה לא חוזר.
דוד אמסלם: בגלל שאמרתי, ההערה שלך עושה שכל, והתפקיד שלנו כרגע הוא לסדר את השכל הזה.
<תומר רוזנר: אז אנחנו מוחקים את סעיף קטן (ד).
<תומר רוזנר: לגבי סעיף קטן (א), הייתה להם הערה לגבי התבחינים שנקבעו בהצעת החוק – כמו שאמרת קודם, התחשבות בחוסן הכלכלי וכו' – אז פה נקבעו התבחינים מתי אפשר לקבוע כתבי שיפוי.
דוד אמסלם: שלום, מה ההערה שלך בעניין?
<שלום זינגר: ההערה שלנו היא שמה שיקרה, שבכל דיון על כל תוכנית ייווצר מאבק על הדבר הזה שהוא בין כה וכה מובנה היום בשיקול הדעת.
<שלום זינגר: כל תוכנית תיקח עוד חצי שנה לפחות.
<גלעד קרן: הוא סותר את עצמו.
<תומר רוזנר: הוא סותר את עצמו.
דוד אמסלם: אני אגיד לך מה הבעיה.
דוד אמסלם: כל חוק שאני מנסח כאן – אני מספר לכם – הם רוצים שלא נכתוב כלום.
דוד אמסלם: זה החוק, אל תכתוב כלום.
דוד אמסלם: אם נכתוב את ה-ו', אז ההוא יטען ככה.
דוד אמסלם: אני כבר לא יודע מה לעשות.
<ערן ניצן: לא בוועדת תכנון.
<ערן ניצן: מתנגדים ייתפסו על כל מילה.
<חיים ביבס: זה יהרוג את הפרויקט.
דוד אמסלם: מה שכן, אני מוכן שיירשם שם – הרי אנחנו סיכמנו שכתבי השיפוי בעצם, משרד המשפטים, הוא יקבע - -
<תומר רוזנר: את הנוסח האחיד.
דוד אמסלם: - - את הנוסח האחיד הארצי.
דוד אמסלם: אז אולי נרשום את זה.
<כרמית יוליס: כאן כתוב שר האוצר.
<כרמית יוליס: בנוסח כתוב שר האוצר.
<כרמית יוליס: אפשר שר האוצר ביחד עם שר המשפטים.
דוד אמסלם: בסדר, אוקיי.
<ערן ניצן: אפשר רק שר המשפטים, יותר הגיוני.
דוד אמסלם: אתם רוצים רק שר המשפטים?
<עמית שטאובר: שר המשפטים בהסכמת שר האוצר.
<תומר רוזנר: שר המשפטים.
<תומר רוזנר: אין בעיה, אנחנו נכתוב שר המשפטים.
<עמית שטאובר: זה שר המשפטים בהסכמת שר האוצר.
דוד אמסלם: ובהתייעצות עם שר האוצר.
דוד אמסלם: בלי הסכמה.
<עמית שטאובר: לא, לא התייעצות.
<תומר רוזנר: לאחר התייעצות עם שר האוצר.
דוד אמסלם: לאחר התייעצות.
דוד אמסלם: עזוב, לא צריך חסמים פה.
דוד אמסלם: אתם רוצים בהסכמה?
דוד אמסלם: בהתייעצות?
<עמית שטאובר: גם משרד המשפטים רוצה בהסכמה כי כך נהוג במקרים אחרים.
<תומר רוזנר: שר המשפטים, בהסכמת שר האוצר.
<כרמית יוליס: אפשר הערה נוספת על הסעיף הזה?
<כרמית יוליס: הרישה מדברת על השר שיקבע נוסח אחיד, ואנחנו חושבים שצריך להיות שהוא רשאי לקבוע נוסח אחיד.
<כרמית יוליס: אבל רק כדי להבין.
<כרמית יוליס: החוק הזה צריך להיכנס לתוקף מבחינת הממשלה - - -
<גלעד קרן: כתבנו הוראת מעבר.
<כרמית יוליס: זאת אומרת, זה לא מתנה את הכניסה.
<תומר רוזנר: כתבנו הוראת מעבר.
דוד אמסלם: כתבנו הוראת מעבר וזה לא יהיה רשאי.
דוד אמסלם: יהיה חובה.
<תומר רוזנר: תסתכלי בסעיף הוראת המעבר.
<ערן ניצן: מבקשים אוצר, בהסכמת משפטים.
<תומר רוזנר: תחליטו.
<מירי כהן: אוצר, בהתייעצות עם משפטים.
דוד אמסלם: חבר'ה, כבר נגמר לנו העט רק מהמחיקות שלכם.
<תומר רוזנר: מה לכתוב?
<כרמית יוליס: שיהיה שני השרים.
<מירי כהן: שר האוצר, בהסכמת שר המשפטים.
<כרמית יוליס: לא אכפת לי.
<תומר רוזנר: שר האוצר, בהסכמת שר המשפטים.
<תומר רוזנר: סיכמנו.
<כרמית יוליס: הוראת המעבר היא שבעצם התקנות האלה צריכות להיות בתוקף תוך שישה חודשים, אבל החוק נכנס לתוקף גם בלעדיהן.
<תומר רוזנר: לגבי התבחינים, מה ההחלטה?
<תומר רוזנר: אני אגיד לך את עמדתנו.
<תומר רוזנר: עמדתנו, שמכיוון שמדובר בהסדר ראשוני, וגם נקבע לגביו שהוא דמוי מס, ככל שלא יתקבלו הקריטריונים יהיה קשה מאוד להגן על ההסדר כהסדר ראשוני שהוא פתוח לחלוטין, ולכן חשוב מאוד לקבוע את הקריטריונים, וממילא, כפי שנאמר גם על-ידי נציגי השלטון המקומי, יש פה שיקול דעת.
<תומר רוזנר: אז השיקול דעת את זה יתקף בכל מקרה גם היום.
דוד אמסלם: אתה מציע להשאיר את זה ככה?
<תומר רוזנר: כן, אני מציע להשאיר את זה ככה.
דוד אמסלם: זינגר.
<שלום זינגר: אני חושב שאין שום בעיה עם חוקתיות בעניין הזה.
<שלום זינגר: כל חוק התכנון והבנייה בנוי על שיקול דעת - - -
<מירה סלומון: זה גם לא דמוי מס.
<שלום זינגר: אדוני, רק עוד מילה אחת.
<שלום זינגר: זה יוסיף חצי שנה לפחות.
דוד אמסלם: שלום, הבנתי.
דוד אמסלם: אני לא רואה את זה במהות, אבל הבנתי.
דוד אמסלם: אני מקבל את העמדה של תומר.
<ערן ניצן: היושב-ראש, הנה אני, גם פרקטיקה.
<ערן ניצן: מתנגדים?
<ערן ניצן: כשמישהו מתנגד לתוכנית הוא מסתכל עליך באיזה שעה התחלת את הדיון, מה הקוורום והוא גם ייתפס על כל מילה.
דוד אמסלם: זה הנוסח שקובע את הכללים.
<ערן ניצן: בין היתר, לא קובע את הכללים, היושב-ראש.
דוד אמסלם: אנחנו נכנסנו לאירוע הזה בכלל בגלל עיר, כנראה ראשון לציון ביקשה משהו מוגזם.
דוד אמסלם: הבן אדם הלך לבית-המשפט, ומזה נכנסנו לאירוע.
דוד אמסלם: מה אני אומר?
דוד אמסלם: גם אם יהיה ויכוח זה יהיה ויכוח פעם אחת.
דוד אמסלם: כי יהיו כתבי שיפוי שמשרד המשפטים יחליט עליהם בכל הארץ.
דוד אמסלם: אז פעם אחת יבואו ויתווכחו, פעם אחת.
דוד אמסלם: מישהו יבוא, כן יעתור, לא יעתור, ייגמר העניין, יהיה הנוסח ובזה ייגמר הסיפור.
דוד אמסלם: זה הנוסח הארצי.
<ערן ניצן: זה לא מה שכתוב.
<חיים ביבס: מה שיקרה, הכול יתעכב בגלל הסיפור הזה.
דוד אמסלם: הסעיף הזה מיועד למשרד המשפטים שאמור לנסח.
<ערן ניצן: אז תחשוב על זה ככה.
<חיים ביבס: מה שאתה אומר, אני אתך - - -
דוד אמסלם: דקה, חיים.
דוד אמסלם: הרי אם בסוף יש נוסח אחד ארצי – נוסחים; דרך אגב, אפשר מספר נוסחים.
<תומר רוזנר: כן, אמרנו.
דוד אמסלם: לפי כל מיני קטגוריות.
דוד אמסלם: בלי זה העסק לא יוצא לביצוע.
דוד אמסלם: משרד המשפטים אמרו, ננסח.
דוד אמסלם: עכשיו בא בית-המשפט ואומר: מה, שרירותית?
דוד אמסלם: אומרים: לא, החוק קובע גם פחות או יותר על מה מדובר.
<בנימין ארביב: יש פה טעות.
דוד אמסלם: יש פה מסגרות.
<ערן ניצן: אבל כתבת "מוסד תכנון".
<חיים ביבס: "מוסד תכנון" רשמת.
<חיים ביבס: תראה מה רשום פה.
<ערן ניצן: 197א(א).
<בנימין ארביב: אין שום קשר בין נוסח כתבי השיפוי לבין - - -
<כרמית יוליס: אני רק רוצה להסביר.
<כרמית יוליס: הנוסח - - -
<חיים ביבס: אתם מדברים ביחד.
<בנימין ארביב: הנוסח של כתבי השיפוי זה נוסח על מה ניתן לתבוע שיפוי.
<בנימין ארביב: על 197 ולא תביעות נזיקין, הליכים וכו'.
<בנימין ארביב: זאת הכוונה במה שנכתב.
<בנימין ארביב: אמות המידה מתי לדרוש כתב שיפוי ומתי לא לדרוש, הן לא קשורות בכלל לנוסחים שייקבעו בתקנות.
<כרמית יוליס: הנוסח זה פשוט טופס, על מה בסוף מחתימים את מי שנותן כתב שיפוי.
<כרמית יוליס: יהיו כמה טפסים.
<כרמית יוליס: זה לא נוגע לשיקול הדעת.
דוד אמסלם: הנוסח יהיה כתוב כך ששיקול הדעת יצומצם לנוסח, מה כתוב.
דוד אמסלם: הרי מה קרה עד היום?
דוד אמסלם: בסופו של דבר אנחנו הגענו לאן שהגענו בגלל שאין מסגרת.
דוד אמסלם: זה הסיפור שלנו פה.
דוד אמסלם: תבוא ועדה אחרת, תכתוב - אתם תכתבו את הנימוקים - אנחנו רוצים קיוסק בכניסה לעיר.
דוד אמסלם: כי בא לנו שם, בן אדם שרוצה להגיע הביתה, שלא יהיה צמא עד הבית, שיבנה לו את הקיוסק.
דוד אמסלם: אין קשר בין זה לתוכנית אבל היות ואין לו מסגרת, בעצם קחו את הנוסח הזה ותפרשו להם מה המסגרות של שיקול הדעת שלהם.
<כרמית יוליס: הנוסח בוודאי יגיד שכל השיפוי הוא רק מכוח תביעה – זה לפי 197, שתקום מהתוכנית, אבל השאלה האם סביר בתוכנית כזאת לדרוש או לא לדרוש, זה לא יבוא לידי ביטוי.
עבדאללה אבו מערוף: זה גם תלוי בתוכנית עצמה, היקף התוכנית.
<בנימין ארביב: זה לא קשור לנוסח.
דוד אמסלם: הוא יגיד לך מה הכוונה ואז תיכנסי איתו יותר לפירוט.
<יהודה זמרת: שלב ראשון, אתה מקבל החלטה אם צריך כתב שיפוי.
<יהודה זמרת: אם עברת את שיקול הדעת אז מחתימים אותך על כתב שיפוי בנוסח קבוע.
<יהודה זמרת: זה שני שלבים.
<כרמית יוליס: זה בעצם בא להבטיח מה שאדוני אומר, שבסוף כשמחתימים את היזם על כתב שיפוי, שלא ייכנסו שם כל מיני דברים בדלתיים האחוריות.
<כרמית יוליס: ברור שכתב השיפוי יתייחס רק לתביעת הפיצויים מכוח התוכנית, אבל הוא לא יתייחס ללב שיקול הדעת ולסבירות האם בתוכנית כזאת מתאים או לא מתאים - - -
דוד אמסלם: לכן אני אומר, כרמית, אני חושב שבניסוח של הטופס צריך להיות כתוב מה בעצם הוועדה יכולה לקחת בחשבון מבחינתה.
<בנימין ארביב: זה משהו אחר לגמרי.
דוד אמסלם: זה הניסוח שאנחנו מתכוונים.
<כרמית יוליס: זה תקנות על קריטריונים.
עבדאללה אבו מערוף: מה שקשור לתוכנית עצמה.
<קריאה: זה יעכב קבלת החלטות - - -
<חיים ביבס: אז בוא תסביר.
דוד אמסלם: <תומר, בבקשה.
<חיים ביבס: המטרה שלנו היא לקדם, לא לתקוע.
<תומר רוזנר: כפי שנאמר, הנוסח בעצם לא מתייחס לשיקול הדעת כמה שיפוי לתבוע, האם לתבוע 100% שיפוי, האם לתבוע 50%.
<תומר רוזנר: האם לתבוע מהיזם על כל שטח התוכנית, האם לתבוע - - -
<כרמית יוליס: האם זה סביר בתוכנית הזאת, האם זה לא סביר.
<תומר רוזנר: זה לא בנוסח שהם יקבעו.
<תומר רוזנר: לכן זה משהו שמוסד התכנון צריך לשקול אותו, ולכן כתבנו שהוא צריך להתחשב בדברים האלה כי זה המסגרת, אחרת אם לא תהיה מסגרת, הוא יכול לעשות מה שהוא רוצה.
דוד אמסלם: כרמית, יהיה כתוב, בוודאי שיש שיקול דעת.
דוד אמסלם: הרי כל תוכנית היא שונה.
דוד אמסלם: אם היה משהו חד חד ערכי במדינה, אז היינו מכניסים את זה כאן.
דוד אמסלם: כל תוכנית היא שונה אבל אנחנו אומרים לוועדה – כשאתה שוקל, תיקח בין היתר את התוכנית והיקפה, מידת התרומה של צורכי הציבור.
דוד אמסלם: הרי אל תבקש סתם צורכי ציבור.
<כרמית יוליס: בסדר גמור.
<כרמית יוליס: עלינו הנוסח הזה מקובל.
<מירי כהן: אנחנו מקבלים את הנוסח.
דוד אמסלם: זה מה שאמר היועץ המשפטי לממשלה, שממנו צריך לשקול.
דוד אמסלם: הרי הם העתיקו את זה משם.
<כרמית יוליס: זה מנחה את שיקול הדעת באופן כללי ועדיין בכל תוכנית יפעילו - - -
דוד אמסלם: אנחנו נותנים קונטור.
דוד אמסלם: בנוסף לזה, יש לה עוד שיקול דעת שלא כתוב כאן, שהיא יכולה לנמק אותו.
דוד אמסלם: הרי מדובר בסוף באנשים שאתה צריך לכוון אותם לאיזשהו כיוון, אחרת הם מתפרעים לכל הכיוונים.
<עמית שטאובר: זה או שכבוד היושב-ראש יקבע או שבית-המשפט העליון יקבע.
דוד אמסלם: הלאה, אני ממשיך.
<תומר רוזנר: יש לנו עוד שלושה סעיפים לקרוא.
דוד אמסלם: תקריא את שאר הסעיפים, בבקשה.
אוסאמה סעדי: אבל ביקשתי, אתה לא נותן לי רשות דיבור?
<תומר רוזנר: אני מבקש מנציגי הממשלה להגיד מה הנוסח שהם רוצים לגבי תמ"א 38, אנחנו תכף נדלג על זה כרגע.
דוד אמסלם: לגבי תמ"א 38, מה שסיכמתי גם עם התאחדות בוני הארץ וגם עם הממשלה, אנחנו נלך כפי שציינו לקומה האחרונה.
<ערן ניצן: תמ"א 38/2.
דוד אמסלם: ואנחנו מדברים על כך ששם ההשבחה תהיה עד 30%.
<ערן ניצן: תעשה את זה 25%, היושב-ראש.
<ערן ניצן: יש לי את זה בעוד חוק.
<ערן ניצן: רשות להתחדשות עירונית.
דוד אמסלם: מה יש שם?
<ערן ניצן: 25%.
<גלעד קרן: רבע השבחה, זה חצי מההשבחה.
<אליאב בן שמעון: עד 25% מהיטל ההשבחה.
<תומר רוזנר: 25% מההשבחה.
<אליאב בן שמעון: מהיטל ההשבחה.
<תומר רוזנר: מההשבחה או מההיטל?
<אליאב בן שמעון: זה לא מה שכתוב שם.
<תומר רוזנר: רבע השבחה.
<קריאה: 30% מההיטל.
דוד אמסלם: תיקח את זה מההשבחה.
דוד אמסלם: רבע השבחה.
<תומר רוזנר: אתה אומר על הזכויות שהיו קודם נשאר הפטור.
<תומר רוזנר: על הזכויות - - -
דוד אמסלם: התוספות האחרונות בתיקון התיקון האחרון של הקומה האחרונה – תנסח את זה כבר אתה - - -
<אליאב בן שמעון: רק להעביר לנו נוסח.
דוד אמסלם: נצביע עכשיו, אין נוסח.
דוד אמסלם: זה הנוסח, מה שראית אצלך, אנחנו עושים את זה 25%.
דוד אמסלם: אם לא, זה יישאר 50%.
<מירי כהן: אני רוצה להסביר.
<מירי כהן: היושב-ראש, הנוסח שיש היום הוא נוסח גרוע מאוד, הוא פתח ל-20,000 עתירות כי לאף אחד לא ברור מה היה לפני, זה הוויכוח.
<מירי כהן: היושב-ראש, אני ממש מבקשת ממך כי עם הנוסח הזה אנחנו לא יכולים לחיות.
דוד אמסלם: עם מה אתם יכולים לחיות, תגידו לי.
<מירי כהן: אז אנחנו הבאנו הצעה.
<תומר רוזנר: תגידו לנו את ההצעה.
דוד אמסלם: תקריאי את ההצעה.
דוד אמסלם: תקריאי את הנוסח.
<מירי כהן: אנחנו רוצים, או שנפנה להגדרות של התמ"א.
דוד אמסלם: תקריאו מה שאתם רוצים.
דוד אמסלם: מירי, תקריאי מה את רוצה.
דוד אמסלם: לא להגיד לי מה לא.
דוד אמסלם: מה כן.
<בנימין ארביב: אני רוצה להסביר.
<בנימין ארביב: תמ"א 38 במסלול הריסה בתיקון 3א' צמצמה זכויות במבנים נמוכים והוסיפה זכויות במבנים גבוהים.
<בנימין ארביב: עד תיקון 3א' ניתן היה לקבל מבחינת מספר קומות – זה מורכב, אני לא יכול להסביר את זה, הייתה הרחבה ותוספת קומות – עד תיקון 3א', תוספת הקומות המקסימלית הייתה 2.5 קומות.
<בנימין ארביב: לא מדבר על קומת עמודים, לא מדבר על תת-הקרקע ולא מדבר על הרחבות, אני מדבר רק על הקומות העליונות.
<אליאב בן שמעון: גם את זה צריך להבהיר בהחלטה.
<בנימין ארביב: שנייה, אני רק מסביר מה תיקון 3א' עשה.
<בנימין ארביב: תיקון 3א', אפשרו במבנים גבוהים בני שלוש קומות או ארבע קומות, להוסיף חצי קומה או קומה.
<בנימין ארביב: זאת אומרת, במקום 2.5 קומות לגובה – שלוש או שלוש וחצי.
<בנימין ארביב: זה מה שנעשה מבחינת תוספת הקומות בגובה, הן מבחינת זכויות בנייה והן מבחינת תוספת קומות.
<בנימין ארביב: יש עוד מרכיבים בתיקון 3א' – בתת-הקרקע, בהרחבת הקומות, בקומת העמודים – אז צריך לדייק בדיוק על מה יחול הפטור ועל מה לא יחול הפטור.
<מירי כהן: ומה שאנחנו רוצים להציע זה שעל הקומה מעל ה-2.5 קומות, שבעצם הוספנו אותה בתמ"א 38, עליה תחול ההשבחה.
<ערן ניצן: תסבירי שוב.
דוד אמסלם: אתם הבנתם את הרעיון?
דוד אמסלם: תנסחו.
דוד אמסלם: בבקשה, נכתוב.
<תומר רוזנר: בואו נמשיך הלאה בינתיים.
דוד אמסלם: אתם אחרי כן תגמרו איתם.
<מירי כהן: ככל שהיועץ המשפטי של הוועדה מוכן שאנחנו נפנה להגדרות התמ"א, אז הבעיה היא פשוטה, הנוסח יהיה פשוט.
<תומר רוזנר: אז תציעו את הנוסח, נשמע.
דוד אמסלם: אתם הבנתם את העיקרון?
דוד אמסלם: יופי, עכשיו תתרגמו את זה איך שאתם מבינים, אני אדיש לעניין.
דוד אמסלם: רק תביאו את ההצעה עד סוף הדיון, אני הולך להצביע עליה.
<איתן אטיה: סליחה, אדוני היושב-ראש, אני רוצה בשם פורום ה-15 וגם מרכז השלטון המקומי.
<איתן אטיה: אנחנו מתנגדים לפשרה הזאת שהוצעה.
<איתן אטיה: מבחינתנו, על התוספת של תיקון 3א' בתמ"א 38 צריך לבטל לחלוטין את הפטור מהיטל השבחה, לחלוטין.
<איתן אטיה: לא 50%, לא 25%.
<איתן אטיה: יש לנו גם עתירה לבג"ץ בעניין הזה.
דוד אמסלם: זה נכתב בפרוטוקול, מצוין.
<אליאב בן שמעון: יש לך כבר עתירה אחת.
<אליאב בן שמעון: עוד אחת יש?
<איתן אטיה: יש לנו עתירה בעניין - - -
דוד אמסלם: חבר'ה, לא צריך.
<איתן אטיה: גם דובר על זה בדיון הקודם.
דוד אמסלם: איפה אנחנו פתוחים עוד?
<תומר רוזנר: בואו נמשיך לקרוא את הסעיפים הבאים.
עבדאללה אבו מערוף: קראנו כבר את סעיף 3?
<תומר רוזנר: לא, דילגנו עליו.
<גלעד קרן: "4.
<גלעד קרן: תקנות ראשונות תקנות ראשונות לפי סעיף 197(א)(ג) לחוק העיקרי, כנוסחו בסעיף 2 לחוק זה, יותקנו בתוך 6 חודשים ממועד פרסומו של חוק זה.
<גלעד קרן: " הכוונה היא לנוסחים האחידים שדיברנו עליהם קודם.
<כרמית יוליס: זה ברור שזה נכנס לתוקף באופן מיידי?
<עמית שטאובר: וניתן לדרוש מכוחו כתבי שיפוי.
<כרמית יוליס: זה לא כל כך ברור.
<גלעד קרן: החוק נכנס לתוקף באופן מיידי.
<יהודה זמרת: זה לא כל כך ברור.
<יהודה זמרת: אם אין תקנות, אי-אפשר להפעיל את זה.
<עמית שטאובר: זה חשוב.
<עמית שטאובר: זו נקודה חשובה.
דוד אמסלם: אז אנחנו נרשום בפירוש.
דוד אמסלם: אני מבקש לרשום בפירוש.
<עמית שטאובר: אין בהתקנת התקנות כדי - - -
דוד אמסלם: סעיף (א), אתה רושם את ההערה, נגיד יהיה 4(א).
<תומר רוזנר: לא משנה המספר.
דוד אמסלם: שעד להתקנת התקנות, שיותקנו בתוך שישה חודשים, עד להתקנתן יחול בעצם ההסדר שנקבע בחוק.
<עמית שטאובר: אין בהתקנת התקנות כדי למנוע דרישה לכתב שיפוי.
<גלעד קרן: "5.
<גלעד קרן: תחולה דרישה להפקדת כתב שיפוי מלא או חלקי מפני תביעות לפי סעיף 197 לחוק העיקרי, שניתנה לפני יום ט"ו בכסלו התשע"ז (15 בדצמבר 2016), יראו אותה כאילו ניתנה בסמכות; כמו כן יראו כתב שיפוי מפני תביעות לפי סעיף 197 לחוק העיקרי שהופקד לפני היום הקובע כאילו הופקד מכוח דרישה בסמכות.
דוד אמסלם: זאת אומרת, אנחנו בעצם פרמלנו את כל מה שהיה בעבר.
<תומר רוזנר: שני דברים אני רוצה לומר על הסעיף הזה.
<תומר רוזנר: הסעיף הזה הוא סעיף של רטרואקטיביות, הוא סעיף נדיר בחקיקה, אבל יחד עם זאת במקרה הספציפי הזה, כיוון שמדובר בעיגון של נוהג רווח רב-שנים, שבעצם הוכר למעשה גם בפסיקת בית-המשפט העליון וגם בחקיקה עצמה, אנחנו חושבים שאפשר לעמוד מאחורי הוראת התשריר הזאת, שבעצם מעגנת רטרואקטיבית את הסדר השיפוי שהיה נוהג עד כה.
<תומר רוזנר: יחד עם זאת, אנחנו מבקשים להוסיף בסיפה את הסעיף שאין בהוראה זו כשלעצמה כדי לגרוע מטענה כלשהי שיש לגבי אופן הפעלת הסמכות, שלא ישתמע מהסעיף הזה שאנחנו נותנים הגנה למצבים שבהם הסמכות הופעלה באופן שרירותי או שלא בצורה תקינה.
<קריאה: מקרים נקודתיים.
<תומר רוזנר: וכמובן, במקרה נקודתי, אם מישהו ירצה, שהוא יוכל להמשיך ללכת לבית-המשפט ולבקש סעד.
דוד אמסלם: תמיד אפשר ללכת לבית-המשפט, הכול בסדר.
אוסאמה סעדי: אדוני, העניין הזה של השימוש האסור.
אוסאמה סעדי: אנחנו לא שם?
דוד אמסלם: לא, מה פתאום.
אוסאמה סעדי: חשבתי.
אוסאמה סעדי: לא, זה בצחוק.
איתן ברושי: סימן שצריך להזדרז.
דוד אמסלם: אנחנו כבר גולשים תשע דקות.
אוסאמה סעדי: אני רציתי להעלות את הנקודה של התחולה.
אוסאמה סעדי: לעניין התחולה, תומר, אתה לקחת לי את המלים כי בדיוק מה שרציתי להגיד, שזה סעיף של רטרואקטיביות מובהקת.
אוסאמה סעדי: אז אני אומר.
אוסאמה סעדי: לאור הפסק דין שגם היה, אני מבין שאנחנו רוצים לפרמל הוראה.
דוד אמסלם: כל מה שהיה.
דוד אמסלם: ואף אחד לא התלונן גם.
אוסאמה סעדי: אבל אני בדיוק רציתי להוסיף את התוספת הזאת.
אוסאמה סעדי: נגיד שיש מקרה - - -
אוסאמה סעדי: לא, אבל ברגע שאתה כותב את זה בלי הסיפה הזה שהוא מציע אותו, ולכן אני מצטרף, זה בדיוק מה שרציתי להגיד.
אוסאמה סעדי: קלעתי לדעת גדולים.
דוד אמסלם: אני רק מבקש, פעם הבאה אתה תגיד ואנחנו נצטרף אליך.
אוסאמה סעדי: אבל אני כבר חצי שעה מבקש להציע את זה, תומר לקח לי את זה.
דוד אמסלם: אני אשם.
<עמית שטאובר: רק סעיף אחד שלא הוקרא, כבוד היושב-ראש, מתואם אתך וגם עם הלשכה המשפטית.
<עמית שטאובר: לגבי 119ד, אנחנו מבקשים שיהיה כתוב שהוראות סעיף 119ד(א)(1) יחולו על תביעות בגין תוכנית שאושרה לאחר מועד כניסתו לתוקף של חוק זה.
<עמית שטאובר: שהוועדה תפעל באמת לגבי תביעות חדשות - - -
<תומר רוזנר: תוכנית שהוגשה.
<דור בלוך: אושרה.
<עמית שטאובר: אושרה.
<עמית שטאובר: זה מה שסוכם עם היושב-ראש.
<קריאה: הוגשה.
<עמית שטאובר: אתם יכולים להציע נוסח אחר אבל זה מה שסוכם עם היושב-ראש.
<עמית שטאובר: לא ביקשתי להוסיף נציג.
דוד אמסלם: אני קיבלתי את זה שאנחנו באים לתקן את המצב מכאן ולהבא.
<תומר רוזנר: אבל לגבי איזה תוכניות?
<תומר רוזנר: תוכניות שבצנרת או תוכניות שכבר אושרו?
<תומר רוזנר: שיאושרו?
דוד אמסלם: תוכניות שיאושרו.
דוד אמסלם: הרי מה זה תוכנית?
דוד אמסלם: תוכנית היא לא מאושרת, אז היא לא תוכנית.
<תומר רוזנר: תוכנית שאושרה.
<תומר רוזנר: לגבי טענת נושא חדש, מה הטענה?
<דור בלוך: היושב-ראש אמר ש - - -
<קריאה: נציג השמאים.
<גלעד קרן: הייתה לך עוד הערה.
<קריאה: מחכים לנציג החמישי.
<דור בלוך: אנחנו מחכים להחלטה של היושב-ראש.
דוד אמסלם: אני אמרתי.
דוד אמסלם: זו העמדה שלי בעניין.
דוד אמסלם: אני משאיר את זה כפי שניסחנו את זה.
<ערן ניצן: אמרת שתחשוב עד סוף הדיון.
<דור בלוך: אמרת שתחליט עד סוף הדיון.
דוד אמסלם: אז חשבתי.
דוד אמסלם: דור, תקשיבו, אתכם לימדו כנראה שאם אתם לא מקבלים תשובה שאתם רוצים אתם ממשיכים לשאול את אותה שאלה.
<דור בלוך: לא, אמרת שתיתן תשובה.
דוד אמסלם: כרגע אני שקלתי את העניין.
דוד אמסלם: אני חושב – לפחות לפי מה שאומר לי היועץ המשפטי שלי – זה עסק מאוזן.
דוד אמסלם: אתה מציע להכניס עוד מישהו להרכב?
<תומר רוזנר: אני לא חושב.
<ערן ניצן: שים נציג ניטרלי, תומר.
<דור בלוך: זה לא מאוזן.
<קובי בליטשטיין: תומר, אני מבקש ממך שתאזן אותו טיפה יותר.
<דור בלוך: אני יכול להסביר את עמדת הממשלה, אדוני היושב-ראש?
דוד אמסלם: אתה לא צריך להסביר.
<דור בלוך: אוקיי.
דוד אמסלם: מה יש לך פה להסביר?
דוד אמסלם: שניים נגד שניים, מי מכריע?
<דור בלוך: לא.
<דור בלוך: שזה לא מאוזן מאחר שברירת המחדל היא אפס למדינה.
<דור בלוך: לכן זה לא מאוזן.
<דור בלוך: זה מוטה לטובת השיקול של אפס.
<ערן ניצן: תוסיף חמישי.
<תומר רוזנר: אני מציע להשאיר ככה.
<ערן ניצן: תומר, אנחנו רוצים נציג לשכת השמאים.
<תומר רוזנר: מה פתאום.
<תומר רוזנר: לשכת השמאים, מה הוא קשור?
<ערן ניצן: נציג השמאי הממשלתי.
<דור בלוך: השמאי הממשלתי.
<דור בלוך: או משרד המשפטים או השמאי הממשלתי.
דוד אמסלם: אם אתם תסכימו, אני מוכן – אני חושב שזה יהיה יותר נכון – אם אנחנו נשים את היועץ המשפטי של משרד הפנים.
<יהודה זמרת: לא, אני לא - - -
<דור בלוך: זה כבר שלושה נציגים.
דוד אמסלם: אתה התחלת לפחד מעבודה או מה?
<יהודה זמרת: זה יוצר לי אחר כך סוגיות משפטיות.
דוד אמסלם: אל תגיד לי מה יוצר לך או לא יוצר לך.
<דור בלוך: לא ביקשנו יועץ משפטי של אוצר, גם לא יועץ משפטי של פנים.
דוד אמסלם: הוא לא ממשלה?
<דור בלוך: הוא, מתוקף תפקידו, רואה את שיקולי השלטון המקומי.
דוד אמסלם: ומה אתה רוצה שנעשה?
<דור בלוך: את משרד המשפטים שרואה את מכלול השיקולים.
<ערן ניצן: אולי נציג מינהל התכנון.
<קובי בליטשטיין: כבוד היושב-ראש, משרד המשפטים אחראי על הצדק, לא?
<קובי בליטשטיין: הוא יהיה הגון וצודק.
דוד אמסלם: חבר'ה, אני רוצה לקדם את הדיון.
<קובי בליטשטיין: או לחלופין, לצרף לאותם שני שרים את שר התחבורה.
<ערן ניצן: לא, זה לא השרים.
<ערן ניצן: אנחנו עדיין במקצועי.
דוד אמסלם: אתה עוד פעם חוזר לשר שלך?
דוד אמסלם: בגדול, רבותי, אני מציע כפי שאמרתי – אם אתם רוצים שאני אכניס עוד גורם - - -
<תומר רוזנר: אפשר להוסיף את יושב-ראש ועדת הערר לפיצויים והיטל השבחה.
<תומר רוזנר: השאלה אם משרד המשפטים רואה עם זה בעיה, אני לא יודע.
<עמית שטאובר: אתה מוזמן לשאול אותו כי הוא לא פה.
דוד אמסלם: איפה משרד המשפטים?
<קריאה: יצאה.
<ערן ניצן: תביאו אותה שנייה, לדעתי תומר העלה פה הברקה.
<ערן ניצן: נציג ועדת ערר לעניין פיצויים והיטל השבחה.
<תומר רוזנר: יושב-ראש ועדת הערר.
<מוטי דלג'ו: יש לך פה מתוך הארבעה, שניים שמראש נגד.
<מוטי דלג'ו: משרד הפנים הוא לא באופן אוטומטי רשויות מקומיות.
<תומר רוזנר: סוכם, יצורף נציג יושב-ראש ועדת הערר.
<מוטי דלג'ו: שיהיה יושב-ראש השלטון המקומי.
דוד אמסלם: בסדר, אתה תכניס את יושב-ראש ועדת הערר לפיצויים והיטל השבחה.
<תומר רוזנר: באזור התוכנית.
דוד אמסלם: באזור התוכנית.
<יהודה זמרת: אני אנסה להסביר.
<יהודה זמרת: אנחנו באנו ואמרנו שאחרי התביעה הראשונה שנפסקה, אז הוועדה תתכנס.
<יהודה זמרת: המשמעות היא שעדיין יש תביעות תלויות ועומדות שעדיין מונחות בפניו, באותו שלב.
<יהודה זמרת: עכשיו השאלה הגדולה האם זה עצם העובדה שהוא כבר יושב - - -
<תומר רוזנר: זה לא שיקול לגבי התביעה.
דוד אמסלם: יש את התביעה עצמה.
<תומר רוזנר: זה לא משפיע על שיקולים - - -
דוד אמסלם: יש את התביעה עצמה, שים אותה בצד.
דוד אמסלם: הוא קובע האם הבן אדם, בכלל מגיע לו 70, 30 או 50.
דוד אמסלם: שנית, הוא קובע את הנזק שם.
<תומר רוזנר: חלוקה פנימית.
דוד אמסלם: החלוקה הפנימית בין הממשלה – להיפך, אני חושב שהבן אדם יכול להאיר יותר, יש לו יותר אינפורמציה.
<יהודה זמרת: ברור.
<יהודה זמרת: אני רק בא ואומר, רק מבחינת הקביעות שלו שאומרות, התביעות העתידיות - --
<תומר רוזנר: הבנתי מה הוא אומר.
<תומר רוזנר: מה שהוא אומר, שכדי לקבוע את היקף השיפוי הצפוי, הוא צריך לדעת מה התביעות העתידיות שיהיו.
<יהודה זמרת: הוא קובע גם את העתיד.
<תומר רוזנר: הוא אומר – אני מעריך שהתביעות יהיו מיליון שקל, שני מיליון, 20 מיליון.
<דור בלוך: אבל זה לא מייצר ניגוד עניינים.
<דור בלוך: להיפך.
<דור בלוך: זה רלוונטי.
דוד אמסלם: השיפוי הוא בעצם הלכה למעשה.
דוד אמסלם: זה השיפוי.
דוד אמסלם: מה שתבענו, בסוף מה שאישרו, ככה משלמים.
דוד אמסלם: החלוקה היא לפי מה שהם יקבעו.
דוד אמסלם: הוא צריך להיות שותף.
<תומר רוזנר: יהודה, מי זה במועצה הארצית?
<תומר רוזנר: יש ועדת פיצויים במועצה הארצית, נכון?
<קריאה: אז שיהיה לא מהמחוז שלו.
<ערן ניצן: שלא יהיה מהמחוז.
<תומר רוזנר: ממחוז אחר.
דוד אמסלם: ממחוז אחר.
<תומר רוזנר: מאזור אחר.
דוד אמסלם: עכשיו איך אנחנו מתקדמים?
<תומר רוזנר: טענת נושא חדש.
דוד אמסלם: משרד התחבורה, באת על סיפוקך?
<קובי בליטשטיין: כן.
דוד אמסלם: אתה רגוע?
<תומר רוזנר: שיגיד שהוא חוזר בו מהטענה.
<קובי בליטשטיין: אני חוזר בי מטענת נושא חדש.
<תומר רוזנר: עכשיו יש לנו את הסעיף של תמ"א 38.
<תומר רוזנר: מה מציעה הממשלה?
<קריאה: אנחנו עדיין בשלבי ניסוח.
<תומר רוזנר: אז אנחנו גמרנו.
<איתן אטיה: סליחה, עוד דבר לגבי תמ"א 38.
דוד אמסלם: הערת כבר.
<איתן אטיה: עוד הערה נוספת, חשובה.
<איתן אטיה: חשוב לזכור שכל שינוי שייעשה עכשיו הוא הרי מה-1 בדצמבר 2016, כפי שכתוב בנוסח הצעת החוק, שזה יחול גם לכל התיקונים שיהיו בעתיד.
דוד אמסלם: אנחנו מדברים רק על העתיד.
<איתן אטיה: אני אומר את זה כיוון שלא מדובר כאן רק על תיקון 3א'.
<איתן אטיה: אנחנו יודעים היום שמתבשל תיקון 4, עם הרבה מאוד זכויות נוספות בהיקפים מאוד גדולים.
<איתן אטיה: אלה דברים שהשלטון המקומי לא יוכל לחיות איתם ברמת פטור מלא מהיטל השבחה.
<איתן אטיה: לכן אני מציעים, כפי שאמרנו, שהתוספות האלה, לא יהיה הפטור מהיטל השבחה.
דוד אמסלם: אני מדבר כרגע על התמ"א.
דוד אמסלם: אני משפר את המצב הקיים היום.
דוד אמסלם: אני שמעתי את ההערה שלך לגבי ה-50%, 25%.
דוד אמסלם: דרך אגב, אמרתי.
דוד אמסלם: הרי כל השינויים האלה הם לא סופיים.