GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<הילה בייניש: אם אנחנו רוצים לראות מגמות נוספות שלא מתייחסות רק לאנרגיות מתחדשות אלא מסתכלות על הנושא של עיר ירוקה בראייה הוליסטית יותר, אז אפשר לראות את תכנית המדיניות של סן פרנסיסקו לפיתוח בר קיימא, שם מדברים גם על פיתוח כלכלי מקומי, תכנון של קהילות, דיור בר השגה, הפחתת - - - האקולוגית.
<הילה בייניש: תחבורה ציבורית היא מנוף מאד מרכזי להפוך את העיר לירוקה יותר וכמובן, יש את קופנהגן 2025.
<הילה בייניש: גם כאן ניתן לראות את הנושא של התייעלות אנרגטית במבנים.
<הילה בייניש: גם את הנושא של בניינים שחייבים לעמוד בתקנים של התייעלות אנרגטית, אנרגיות מתחדשות אבל גם נושאים נוספים חשובים לא פחות, שמדברים על הליכה, על תחבורה ציבורית, על אזורים ירוקים, על כלכלה מקומית ועוד.
<הילה בייניש: כרגע אנחנו נמצאים בנקודה שבה אתם, חברי הכנסת והממשלה, נמצאים במקום שבו המטרה המרכזית היא לשים את החזון, לשים את המטרות וליצור את המדיניות שתאפשר.
<הילה בייניש: שלא תחסום.
<הילה בייניש: שתאפשר.
<הילה בייניש: מדיניות מאפשרת זה מה שראינו שעוזר בעולם.
<הילה בייניש: בסיור שהיינו עם מספר ארגונים לפני כשנתיים בגרמניה, ראינו שגרמניה הצליחה לעמוד ביעדים יוצאי דופן של אנרגיות מתחדשות רק בזכות דבר אחד: היה חזון, היו מטרות, היו יעדים קבועים והממשלה הבינה שהיא צריכה ליצור מדיניות מאפשרת.
<הילה בייניש: אם אנחנו נשכיל ואם נצליח לעשות את זה, כן לדמיין מה החזון של המרחב הבנוי בישראל בעוד עשרים שלושים שנה, איך אנחנו רוצים שהוא ייראה ומשם ליצור לאחור את הצעדים שלנו – כולנו נרוויח.
<הילה בייניש: תודה רבה.
דוד אמסלם: תודה רבה הילה, אני מתכבד להזמין את שירי ספקטור בן ארי, ראש תחום במרכז המחקר והמידע של הכנסת.
<שירי ספקטור-בן ארי: שלום לכולם, תודה רבה.
<שירי ספקטור-בן ארי: שמי שירי ספקטור בן ארי, אני ממרכז המחקר והמידע של הכנסת ואנחנו נתבקשנו על ידי ועדת הפנים והגנת הסביבה להכין מצגת קצרה בנושא כלי מדיניות בעולם ייצור אנרגיה ממקורות מתחדשים ולמעשה, הילה פה הרימה לי להנחתה בסוף דבריה.
<שירי ספקטור-בן ארי: אם אנחנו נסתכל על מה שעברנו עליו היום ביום העיון הזה, אז התחלנו בבעיות הסביבתיות והשיקולים הכלכליים שמובילים לשאלה למה אנחנו צריכים אנרגיות מתחדשות, המשכנו עם הטכנולוגיות, המשכנו עם הצורך במדיניות ובזה אני רוצה להתמקד.
<שירי ספקטור-בן ארי: קודם כל נשאלת השאלה מהם המאפיינים של תחום האנרגיות המתחדשות שבכלל מצריך התערבות של מדינה, כשאי אפשר להשאיר את זה לידי השוק.
<שירי ספקטור-בן ארי: יש פה כמה אלמנטים.
<שירי ספקטור-בן ארי: דבר ראשון חסמי שוק ושיקולים כלכליים.
<שירי ספקטור-בן ארי: נכון להיום, עדיין, ברוב המקרים, יצור חשמל באנרגיות מתחדשות הוא יקר יותר מייצור חשמל מאנרגיה שמיוצרת מדלקים פוסיליים.
<שירי ספקטור-בן ארי: כל השוק עדיין מכוון לדלקים פוסיליים.
<שירי ספקטור-בן ארי: התשתיות, שוק העבודה, יש לנו את כל הנושא שאני לא אכנס אליו של הפנמת העלויות החיצוניות של השימוש בדלקים הפוסיליים.
<שירי ספקטור-בן ארי: כל הדברים האלה גורמים לזה שיש איזשהו צורך בהתערבות מדינה.
<שירי ספקטור-בן ארי: יש חסמים נוספים שהם חסמי תשתית.
<שירי ספקטור-בן ארי: כמו שאמרנו והוזכר פה היום הרבה, מערכות היצור והולכת החשמל הן יחסית מערכות ישנות, עדיין מותאמות לייצור חשמל מדלקים פוסיליים ובנוסף, יש אי ודאות שכרוכה בפיתוח וביישום של טכנולוגיה חדשנית.
<שירי ספקטור-בן ארי: אפשר בהחלט להגיד שאנרגיות מתחדשות מבוססות על טכנולוגיה שהיא חדשנית ואפשר להתייחס לזה בעיקר בשני מובנים.
<שירי ספקטור-בן ארי: דבר ראשון הצורך בהשקעה של המדינה במחקר ובפיתוח, על מנת בסופו של דבר לטווח ארוך להוזיל את העלויות של האנרגיות המתחדשות אבל אי הוודאות הזו יש לה גם משמעות כלכלית מבחינת היזמים.
<שירי ספקטור-בן ארי: עדיין יש איזושהי אי ודאות לגבי השאלה איך הטכנולוגיות החדשניות מתנהגות לטווח ארוך, האם יש אמינות למערכת והדברים האלה בהחלט משפיעים ומצריכים התערבות של המדינה.
<שירי ספקטור-בן ארי: בהמשך אתן סקירה של אמצעי מדיניות מאפשרים כמו שהילה קראה להם, שמיושמים בכל מיני מדינות וביניהן גם בישראל אבל לפני זה אני רוצה להדגיש שיש מגבלות מהותיות על ההשוואה בין מדינות.
<שירי ספקטור-בן ארי: לא דין ארצות הברית כדין ישראל ולא כל מדיניות שמצליחה במדינה איקס תצליח גם במדינה וואי.
<שירי ספקטור-בן ארי: יש שוני בין המדינות השונות ולכן יש לפעמים קושי להשוות ביניהן.
<שירי ספקטור-בן ארי: יש שוני, למשל, בזמינות מקורות טבעיים לייצור אנרגיה מתחדשת.
<שירי ספקטור-בן ארי: יש מדינות שעשירות בשמש ויש מדינות שעשירות ברוח וברור שזה שוני בסיסי.
<שירי ספקטור-בן ארי: יש פערים ביכולות טכנולוגיות של מדינות ובנוסף, יש מדינות שיש בהן אקלים יותר תומך מו"פ ויש מדינות שפחות תומכות במו"פ.
<שירי ספקטור-בן ארי: כמובן שהבדלים במבנה משק החשמל משפיעים על סוג המדיניות שמדינות יכולות ליישם.
<שירי ספקטור-בן ארי: יש מדינות עם משק חשמל יותר ריכוזי כמו בישראל ויש מדינות עם משק חשמל יותר מבוזר.
<שירי ספקטור-בן ארי: אני אוסיף פה גם שיש מאפיינים חברתיים, כלכליים, פוליטיים שמשפיעים על סוג המדיניות שמדינות בוחרות ליישם כמו למשל, מדינות שמעדיפות ליישם מדיניות שיותר מותאמת כוחות שוק לעומת מדינות שמעדיפות להשקיע באופן ישיר ולהפעיל מדיניות מתערבת.
<שירי ספקטור-בן ארי: אם אני אעבור מנושא ההשוואה לגורמים שמשפיעים על סוגי המדיניות המיושמת בתוך כל מדינה אז דבר ראשון, כל מדינה מציבה לעצמה מטרות אחרות למדיניות הממשלתית בתחום האנרגיות המתחדשות.
<שירי ספקטור-בן ארי: יש מדינות ששמות את הדגש על בטחון אנרגטי ויש מדינות ששמות את הדגש על יצירת מקומות תעסוקה בתחום אנרגיות מתחדשות.
<שירי ספקטור-בן ארי: כל אחת מהמטרות האלו אמנם עוסקת באנרגיות מתחדשות אבל כל אחת מהמטרות האלו מצריכה סוג אחר של מדיניות וסוג אחר של כלים.
<שירי ספקטור-בן ארי: מצב שוק האנרגיות המתחדשות במדינה אחת באותה נקודת זמן מאד משפיע על סוג המדיניות שהיא תבחר ליישם.
<שירי ספקטור-בן ארי: אם מדינה נמצאת במצב של טרום שוק ורק בכניסה של טכנולוגיות ופיתוח של טכנולוגיות, היא תבחר במדיניות מסוג אחד ואם היא נמצאת במצב של שוק רווי או שצריך להרחיב את השוק, היא תבחר במדיניות מסוג אחר.
<שירי ספקטור-בן ארי: כמובן שגם סוג הטכנולוגיות הזמינות ורמת פיתוחן הוא משהו שמשפיע על סוג המדיניות המיושמת וגם הצורך של מדינה לאזן את הרצון לפתח את תחום האנרגיות המתחדשות, אל מול אילוצים שבתוך המדינה כדוגמת אילוצים כלכליים.
<שירי ספקטור-בן ארי: אציג כמה כלים ואמצעי מדיניות של אנרגיות מתחדשות.
<שירי ספקטור-בן ארי: כיוון שאנחנו מאד קצרים בזמן אני אגע בסוגים השונים של אמצעי מדיניות על קצה המזלג.
<שירי ספקטור-בן ארי: לחלק מהן אתן דוגמאות לדברים שקורים בעולם.
<שירי ספקטור-בן ארי: כמובן שאם הוועדה תרצה אז אנחנו נשמח לפרט כל אחד מהנושאים בכתיבת מסמך יותר מעמיק על כל אחד מהנושאים שעלו פה היום.
<שירי ספקטור-בן ארי: אפתח בסוג המדיניות הנפוץ ביותר בעולם שנמצא בשימוש של עשרות מדינות והוא תעריפים מועדפים ליצרני חשמל באנרגיות מתחדשות.
<שירי ספקטור-בן ארי: התעריפים הם כמובן תעריפים שגבוהים יותר מתעריף החשמל בשוק כאשר הדוגמה הקלאסית היא תעריפי הזנה.
<שירי ספקטור-בן ארי: תעריף הזנה הוא תעריף קבוע, מובטח מראש לייצרן האנרגיה המתחדשת לתקופה מוגדרת וללא תלות במחיר החשמל בשוק.
<שירי ספקטור-בן ארי: המחיר מובטח ליצרן למשך תקופה שבדרך כלל מקבילה לאורך חיי הטכנולוגיה שזה משהו כמו בין עשר לעשרים שנה, שזו תקופה די ארוכה שמדינה מתחייבת בה על תעריף מסוים.
<שירי ספקטור-בן ארי: יש סוג נוסף של תעריפים שהם תעריפי פרמיום שהם שיכלול של תעריפי ההזנה ששם יש התחייבות לתוספת קבועה מעבר למחיר החשמל המשתנה בשוק.
<שירי ספקטור-בן ארי: תעריפי הזנה הם סוג של כלי מדיניות שבעיקר מתאים לכניסה של שחקנים חדשים לשוק, של טכנולוגיות חדשות לשוק, כי הוא מאפשר בטחון ליצרן מבחינת מחיר החשמל שהוא מקבל לטווח הארוך.
<שירי ספקטור-בן ארי: ליצרן יש מצד אחד יציבות, הוא מקבל איזשהו מחיר יציב אבל מצד שני זה סוג של חסרון למדינה כי המדינה מתחייבת לאיזשהו מחיר גבוה לטווח ארוך ומאבדת מהגמישות מבחינת תעריפי החשמל שהיא מעניקה.
<שירי ספקטור-בן ארי: אין לה גמישות לבצע שינויים במדיניות במקרה ויש משבר כלכלי או במקרה ויש ירידה משמעותית בעלות ייצור מאנרגיות מתחדשות, כמו שקרה בשוק הסולארי, כאשר, ותקנו אותי אם אני טועה בנתונים, מאז 2009 יש ירידה של משהו כמו 25% מעלות ייצור הסולארי ויש לכך לא מעט משמעות.
<שירי ספקטור-בן ארי: המחיר המועדף מושת או על המדינה באופן ישיר או על הציבור ויש פה העלאה של מחיר החשמל.
<שירי ספקטור-בן ארי: מבחינת דוגמאות, כמובן שהדוגמה הקלאסית והחלוצה בתחום תעריפי ההזנה היא גרמניה שהוזכרה פה אבל אני דווקא רוצה לגעת בדוגמה אחרת של איטליה ולאחרונה גם של בריטניה, על מנת ללמוד קצת ממה שקרה שם.
<שירי ספקטור-בן ארי: באיטליה, לדוגמה, הוצאו תעריפי הזנה בשנת 2005.
<שירי ספקטור-בן ארי: איטליה מאד רצתה לקדם אנרגיות מתחדשות אז המאפיינים של תעריפי הזנה היו: אל"ף, שהתעריפים היו יחסית גבוהים ובי"ת, שלא הוצבו עליהם מכסות.
<שירי ספקטור-בן ארי: זה אומר שניתן היה לייצר חשמל בתעריפים האלה בכמות מאד גדולה שלא הייתה ממש מוגבלת.
<שירי ספקטור-בן ארי: בשנת 2009 הם אפילו הציגו יעד לשנת 2020 ותוך שלש שנים הם כבר הצליחו לעבור את היעד הזה ב-50%.
<שירי ספקטור-בן ארי: זה אמנם יכול להיות דבר שהוא חיובי ברמה - - - אבל מבחינה כלכלית הייתה פה בעיה, כי העלות על המשק הייתה מאד גבוהה וכן נאלצו לעשות שינויים.
<שירי ספקטור-בן ארי: עשו איזשהו סוג של רביזיה של תעריפי ההזנה.
<שירי ספקטור-בן ארי: אני רוצה רק להדגיש שמדינות יכולות לעשות ואכן עושות הליכי רביזיה של תעריפי הזנה אבל בדרך כלל השינויים הולכים קדימה, זאת אומרת, על יזמים שייכנסו למערכת אחרי הרביזיה ולא חלים על יזמים אחורה.
<שירי ספקטור-בן ארי: הם עשו איזשהם שינויים.
<שירי ספקטור-בן ארי: הורדה של תעריפי הזנה לעתיד, הצבת מכסות שלא הייתה ושינוי המוקד, כאשר התמקדו יותר ביצרנים הסולאריים הגדולים והעבירו אותם לתעריפי פרמיום.
<שירי ספקטור-בן ארי: דבר דומה קרה גם באנגליה שבשנה האחרונה ממש עשתה איזשהו תהליך של רביזיה, גם בגלל צורך כלכלי וגם בגלל שאלה הן ההנחיות של האיחוד האירופאי, שדורש מהמדינות לבדוק את עצמן מבחינת היעילות הכלכלית של תעריפי הזנה - - - ולכן יש צורך בשינוי תקופתי של התעריפים.
<שירי ספקטור-בן ארי: כלים נוספים: מכסות מינימום.
<שירי ספקטור-בן ארי: המדינה מחייבת יצרני חשמל לשלב שיעור מינימלי של אנרגיות מתחדשות בתוך מערכת יצור החשמל שלהן.
<שירי ספקטור-בן ארי: בחלק מהמקרים נוצר שם איזשהו סחר או קיזוז בין יצרני החשמל לבין יצרני אנרגיות מתחדשות קטנים יותר.
<שירי ספקטור-בן ארי: זו שיטה שמאד נפוצה בארצות הברית.
<שירי ספקטור-בן ארי: נחשבת למאוד יעילה כלכלית.
<שירי ספקטור-בן ארי: מה שכן, היא יחסית מתעדפת את הטכנולוגיה הזולה ביותר והמבוססת ביותר וזה, בעקבות חלק מהמקרים, מדיר שחקנים חדשים וטכנולוגיות חדשות.
<שירי ספקטור-בן ארי: על הקמת תשתיות הולכה ואגירה דיברו פה הרבה, הרבה מאד היום.
<שירי ספקטור-בן ארי: כמובן שמדובר בסוג של השקעה שלא יכולה להיעשות על ידי יזם פרטי וקטן.
<שירי ספקטור-בן ארי: השקעה בתשתיות הולכה ואגירה היא משהו שדורש השקעת מדינה.
<שירי ספקטור-בן ארי: היא כלי או נושא הכרחי שחייב להתפתח במקביל לעידוד יצרנים של אנרגיות מתחדשות.
<שירי ספקטור-בן ארי: על הדוגמה של ישראל והמחסור בתשתיות הולכה ואגירה כבר נאמר פה.
<שירי ספקטור-בן ארי: הטבות במיסוי גם הן כלי מאד מרכזי בעידוד אנרגיות מתחדשות.
<שירי ספקטור-בן ארי: יש הטבות במיסוי על צד ההשקעה ויש הטבות במיסוי על הכנסות מייצור חשמל.
<שירי ספקטור-בן ארי: גם זה כלי שמאד נפוץ בארצות הברית ויש מחקרים לא מעטים שמראים שזה כלי באופן יחסי יעיל.
<שירי ספקטור-בן ארי: מנגנוני מימון.
<שירי ספקטור-בן ארי: נאמר פה שאנרגיות מתחדשות מבוססות הרבה על טכנולוגיות חדשניות והשלבים הראשונים של פיתוח הטכנולוגיות כמו גם הייצור הראשוני דורשים השקעת כספים מאד גדולה.
<שירי ספקטור-בן ארי: לשם כך יש צורך במנגנוני מימון ייחודיים לכך.
<שירי ספקטור-בן ארי: אחד מהמנגנונים המרכזיים הוא הלוואות בערבות מדינה שמאפשרות לבנקים לתת ליצרנים או ליזמים הלוואות בריבית נמוכה.
<שירי ספקטור-בן ארי: תמיכה במחקר ופיתוח גם היא כלי מאד נפוץ ברחבי העולם, שגם הוא דובר פה קצת, עם הצורך בהשקעה לטווח ארוך במחקר ופיתוח על השלבים השונים של המחקר והפיתוח: הן שלב הפיתוח, הן שלב ההדגמה והן שלב המסחור.
<שירי ספקטור-בן ארי: דברים כאלה אנחנו יכולים לראות ברחבי העולם.
<שירי ספקטור-בן ארי: באוסטרליה למשל יש תמיכה בכל השלבים בדרכים שונות, החל ממענקים שניתנים על ידי המדינה, דרך קרנות מדינה שעושות השקעה ישירה בטכנולוגיות מסוימות וגם מנגנונים של הטבות במיסוי לחברות הזנק אשר עוסקות בתחום האנרגיות המתחדשות.
<שירי ספקטור-בן ארי: נשאלת השאלה מה עובד.
<שירי ספקטור-בן ארי: איזו מדיניות אנחנו יכולים לאמץ שהיא עובדת.
<שירי ספקטור-בן ארי: כמובן שאין תשובה ברורה לנושא הזה.
<שירי ספקטור-בן ארי: יש המון מחקרים שעוסקים בנושא והמון ניירות מדיניות שעוסקים בנושא וכל אחד הגיע לאיזושהי מסקנה אחרת.
<שירי ספקטור-בן ארי: מה שברור מתוך כל המחקרים האלה הוא אל"ף, שאין מדיניות קסם אבל יש איזשהו צורך בתמהיל אמצעי מדיניות משלימים וכמובן שלא מדובר על אמצעי מדיניות אחד שיכול להריץ את השוק לבדו.
<שירי ספקטור-בן ארי: הרבה מדינות עובדות בצורה של תכנית לאומית לאנרגיות מתחדשות שמגדירה יעדים.
<שירי ספקטור-בן ארי: היעדים הרבה פעמים מוגדרים בחקיקה ולא רק ברמת התכנית הלאומית.
<שירי ספקטור-בן ארי: התכנית מגדירה יעדים, מגדירה את תמהיל אמצעי המדיניות שראוי לעשות דרך המעקב אחרי - - - התקציבים וכבר דובר פה על הבעיה של המחסור בתכנית לאומית בישראל.
<שירי ספקטור-בן ארי: בכל מקרה, אין קונצנזוס לגבי התמהיל האידיאלי.
<שירי ספקטור-בן ארי: ברור שיש צורך בהתאמה של אמצעי המדיניות למאפייני המדינה שדיברנו עליהם וגם לסוגי הטכנולוגיות שמעוניינים לקדם.
<שירי ספקטור-בן ארי: סוגי המדיניות חייבים גם להתאים לסוגי הטכנולוגיה ולא בהכרח מה שמתאים לאנרגית רוח יתאים גם לאנרגית שמש או לסוג אחר של אנרגיה.
<שירי ספקטור-בן ארי: נושא אחרון שחשוב להתמקד בו הוא שהמדיניות חייבת להביא להפחתת חוסר ודאות בעבור משקיעים, שזה דבר שחייבים לשים לב אליו.
<שירי ספקטור-בן ארי: גם הנושא של הבירוקרטיה שדובר פה, גם השקעות במחקר ופיתוח, גם עניין של תעריפים קבועים שהם לטווח ארוך.
<שירי ספקטור-בן ארי: כל אלה הם סוגי מדיניות שמטרתם לגרום למשקיעים להבין שאמנם מדובר בתחום שהוא יחסית חדשני ויש בו הרבה חוסר ודאות מובנה אבל, המדינה עושה ככל שביכולתה על מנת לבסס את השוק הזה ולהפחית את רמת חוסר הודאות.
<שירי ספקטור-בן ארי: תודה רבה.
דוד אמסלם: תודה רבה לשירי.
דוד אמסלם: אני רוצה לעבור לנושא של יזמות.
דוד אמסלם: יוזמות אזרחיות ככלי מדיניות.
דוד אמסלם: נציגי ארגוני הגג של חיים, סביבה, תנועה ואקלים.
דוד אמסלם: אני אזמין את ניר פפאי לחמש דקות.
דוד אמסלם: אתה יכול לדבר משם וזאת ההזדמנות שלי להודות לכם על כל ההשתתפות שלכם, כל השנה כמעט, בכל הנושאים בוועדה.
<ניר פפאי: צהרים טובים לכולם.
<ניר פפאי: דבר ראשון, כמו שדיברו פה על היגמלות מנפט אז אנחנו מנסים להיגמל ממצגות ולכן נציג את הדברים בקצרה מכאן.
<ניר פפאי: שוב, כמובן, אנחנו מצטרפים לברכות על יום העיון החשוב הזה וזה נאמר.
<ניר פפאי: מצטרפים לזה.
<ניר פפאי: תיכף יציגו את הדברים משתי זוויות ומכמה היבטים.
<ניר פפאי: אחד על ידי דרור בוימל מהחברה להגנת הטבע ואחריו אלעד הוכמן מ"מגמה ירוקה".
<ניר פפאי: צריך להגיד ש"חיים וסביבה" הוא ארגון גג של ארגוני הסביבה, של כמאה ארגונים, גדולים, קטנים וארציים ומקומיים ולכן ההצגה תיעשה על ידי הארגונים עצמם.
<ניר פפאי: חשוב לי להגיד שני משפטים לפני שאני מעביר להם את הבמה.
<ניר פפאי: האחד, ברור שאנרגיה מתחדשת ובוודאי שלא צריך להגיד את זה בפורום הזה, גם לא צריך להגיד את זה לארגונים, שהנושא של אנרגיה מתחדשת בוודאי חשוב ומהותי וצריך לדחוף אותו אבל אני רוצה להתחבר לסיום הדברים שנאמרו במצגת הקודמת של שירי, שצריך להתאים את זה למציאות של המדינה.
<ניר פפאי: למציאות הקיימת ולא רק למציאות הרגולטורית אלא גם למציאות הטבעית.
<ניר פפאי: אפשר להראות גרפים מהעולם ומאירופה ומארצות הברית אבל צריך להתאים את זה למציאות הישראלית.
<ניר פפאי: כמו שלא נעשה פה הידרו כי אין פה נהרות, אז צריך להתייחס לזה.
<ניר פפאי: כשמדברים על טורבינות רוח צריך לדבר על הציפורים וידברו על זה אחרים וכשמדברים על אנרגיה סולרית ודיברו על זה קודם אז צריך לדבר על השטח הגדול והרב שזה תופס.
<ניר פפאי: לכן אני חושב שהאתגר בעצם הוא למצוא את האיזונים הנכונים בין האינטרסים השונים ולכן גם צריך להגיד שבין הארגונים אין תמימות דעים.
<ניר פפאי: יש ארגונים שמושכים לכיוון אחד ויש ארגונים לכיוון אחר.
<ניר פפאי: אני רוצה משפט אחרון.
<ניר פפאי: יש דבר אחד וזה היה פה לאורך כל הדרך, שיש עליו תמימות דעים ואני חושב שלך ולוועדה יש תפקיד.
<ניר פפאי: אנרגיה סולרית על גגות, אני חושב ששמעת את זה מהבוקר ועד עכשיו, אני מניח שגם הדוברים האחרים יסכימו ונראה את זה אחר כך על הגג בסיום, יש תמימות דעים וכולם עדים לזה שהנושא תקוע.
<ניר פפאי: אם הוועדה יכולה לקחת על עצמה להתמודד עם החסמים או לעזור בהסרת החסמים ודיבר על זה גם מנכ"ל משרד האנרגיה, זו תהיה תרומה גדולה וחשובה, תודה.
דוד אמסלם: תודה ניר.
דוד אמסלם: דרור, בבקשה.
<דרור בוימל: כמו שניר אמר אני אציג את הדברים מנקודת המבט של החברה להגנת הטבע שהרבה פעמים ובדרך כלל עוסקת בסביבה הטבעית של ישראל ובמערכות האקולוגיות וזו נקודת המוצא שלנו.
<דרור בוימל: שוב, גם לנו ברור שאנרגיות מתחדשות הן דבר חשוב ודבר שאנחנו הולכים אליו ובעצם השאלה שנשארת להישאל, היא לא 'האם' אלא השאלה היא 'איך' ו'מה מתאים לישראל'.
<דרור בוימל: צריך להבין - - - הישראלית היא ייחודית.
<דרור בוימל: כמו שכל מדינה ייחודית ויש תנאים שונים.
<דרור בוימל: בהקשר הזה אני אגיד שאנחנו זכינו במשאב אדיר, יש לנו מגוון ביולוגי יוצא דופן.
<דרור בוימל: מערכות אקולוגיות מגוונות.
<דרור בוימל: זכינו בציר נדידה השני בחשיבותו בעולם ואת הדברים האלה, כשאנחנו באים לעסוק באנרגיות מתחדשות, צריך לקחת בחשבון.
<דרור בוימל: אני אתחיל במה כן ובסוף אגע בקצרה במה שלא.
<דרור בוימל: אני מניח שאולי שאול ירחיב על זה קצת יותר מנקודת המבט של שמירה על הטבע.
<דרור בוימל: אז מה כן?
<דרור בוימל: גגות, יש - - - על גגות ולא סתם.
<דרור בוימל: חשוב לשים פה על השולחן את היתרונות האדירים של גגות.
<דרור בוימל: חלק מהיתרונות שלא דיברו עליהם כאן ואולי היתרון הגדול ביותר הוא דווקא לא יתרון סביבתי, אלא יתרון חברתי.
<דרור בוימל: הגגות מחולקים לחלקים הרבה יותר רחבים באוכלוסייה מאשר השטחים הגדולים שבסופו של דבר מטופלים או מוקמים במתקנים גדולים על ידי יזמים גדולים.
<דרור בוימל: אם אנחנו נשתמש בחכמה בהקצאה של משאב השמש ובניצול משאב השמש, נוכל להגיע ליעדים חברתיים משמעותיים.
<דרור בוימל: לתת לעיירות פיתוח, שיכונים, שכונות מצוקה, דווקא לאוכלוסייה שהכי הכי זקוקה לזה, את האפשרות לחסוך בחשמל, לחסוך בעלויות החשמל ואולי אפילו להרוויח על ידי יצירת חשמל.
<דרור בוימל: זה מהלך מאד חשוב שאנחנו צריכים לעשות כחלק מהמדיניות של אנרגיה מתחדשת.
<דרור בוימל: דיברו פה על תשתיות הולכה שנדרשות כדי להוציא את האנרגיה מהפריפריה, מאותם שטחים פתוחים שעליהם לפעמים מקימים מתקנים.
<דרור בוימל: הקמת מתקנים בערים ובקרבת הצרכנים חוסכת את הדברים האלה ואנחנו מדברים פה על הרבה מאד כסף.
<דרור בוימל: רק עכשיו אושר קו מתח שכל המטרה שלו היא להוציא את האנרגיה מהגולן, קו מתח שעלותו קרובה ל-200 מיליון שקל.
<דרור בוימל: אלו תשתיות שאפשר לצמצם את העלויות שלהן ולפעמים גם לוותר עליהן במידה ואנחנו עושים את ההתאמה במרחבים הבנויים.
<דרור בוימל: חסכון של איבודי אנרגיה בהולכת אנרגיה למרחקים ארוכים.
<דרור בוימל: הקטנת התלות של ערים במערכות מרוכזות ולא רק של ערים אלא באופן כללי של האוכלוסייה במערכות מרוכזות.
<דרור בוימל: זאת אומרת, כשיש מערכות קרובות לבית או על הבית התלות קטנה וזה משמעותי בעתות משבר, בעתות חרום.
<דרור בוימל: תמיכה בחברות קטנות.
<דרור בוימל: צריך להגיד שאנחנו הולכים למתקנים גדולים על שטחים גדולים וכשאנחנו הולכים על חוות טורבינות גדולות אנחנו בעיקר מספקים פה אפשרות פרנסה ברווח לחברות גדולות שיכולות להתמודד עם קנה המידה הזה.
<דרור בוימל: החברות הקטנות של האנרגיה הסולרית בישראל קרסו וצריך לאפשר להן לקום.
<דרור בוימל: שוב, גם מנקודת מבט של פיתוח כלכלה נכונה שהיא כלכלה בסקאלה קטנה ובינונית ושל תושבים.
<דרור בוימל: עד כאן זה למה חשוב להגיע לגגות והפוטנציאל הוא אדיר.
<דרור בוימל: צריך להגיד, אנחנו מדברים על סדר גודל של לפחות 250,000 דונם של גגות שיש לנו בישראל שאפשר לנצל אותם וזה אדיר.
<דרור בוימל: זאת אומרת, אנחנו מדברים פה על כמויות מאד גדולות של אנרגיה שאפשר לייצר שם.
<דרור בוימל: אני בכל זאת אגע טיפה במה שאנחנו חושבים שלא נכון לפתח, לפחות לא בצורה משמעותית בישראל.
<דרור בוימל: עד היום הוקצו בתכניות כ-35,000 דונם למתקנים סולריים בעיקר בנגב.
<דרור בוימל: 35,000 דונם – פתח תקוה.
<דרור בוימל: זה השטח.
<דרור בוימל: וזה בשביל לייצר סדר גודל של 5% מסך החשמל בישראל היום.
<דרור בוימל: תחשבו מהי המשמעות של 17% בשנת 2030, צריכת השטח תוכפל.
<דרור בוימל: תחשבו איזה שטח צריך למצוא.
<דרור בוימל: וגם אם לא מסתכלים על היבטים של פגיעה בשטחים פתוחים, הרי יש פגיעה במערכות אקולוגיות שאנחנו רוצים ומחויבים לשמור עליהן, אגב, גם במסגרת של אמנות בינלאומיות.
<דרור בוימל: קשה למצוא שטח.
<דרור בוימל: יושבים פה נציגים - - - קשה למצוא שטח.
<דרור בוימל: יש שימושים אחרים בשטח הזה וזה לא רק מסיבות אקולוגיות.
<דרור בוימל: זה ביחס לנושא של שטחים.
<דרור בוימל: אני בכל זאת חייב לגעת פה בנושא טורבינות רוח.
<דרור בוימל: נכון ללמוד ממקומות אחרים אבל צריך גם להבין את המגבלות כמו ששירי אמרה לגבי למידה ממקומות אחרים.
<דרור בוימל: ישראל בצורה משמעותית שונה ממקומות אחרים בכך שהיא ציר נדידה שני בחשיבותו בעולם.
<דרור בוימל: יש פה עומס של בעלי כנף בהיקפים יוצאי דופן וזה משאב, משאב שזכינו בו ועלינו לשמור עליו.
<דרור בוימל: הקמה של טורבינות רוח בישראל בהיקפים משמעותיים ובאתרים לא מתאימים לישראל, המשמעות של זה היא חמורה הרבה יותר מאשר במקומות אחרים בעולם.
<דרור בוימל: להערכתנו הגעה לכמויות גדולות של טורבינות רוח בישראל ואני אגיד את זה בצורה הכי ברורה, עשויה להביא לקטל של עשרות אלפי ציפורים, עשרות אלפי עטלפים וכאן אנחנו חוטאים לעניין האנרגיה הירוקה.
<דרור בוימל: אנחנו רוצים שתהיה אנרגיה ירוקה ותהיה ירוקה באמת.
דוד אמסלם: תודה דרור.
<אלעד הוכמן: תודה רבה אדוני היושב ראש.
<אלעד הוכמן: יש פה משהו שהוא ייחודי.
<אלעד הוכמן: בדרך כלל אנחנו נפגשים לצערי בהרבה מאד נקודות חיכוך שיש בין התנועה הסביבתית ובין ארגוני סביבה כאלה ואחרים וכמובן "מגמה ירוקה", לבין החלטות מדיניות שמבוצעות ודווקא כאן אני חושב שיש איזושהי תמימות דעים, שמגיעה מכל הכיוונים, מלמעלה למטה, מלמטה למעלה, מהצד, מהרוח, מהשמש ומכל הכיוונים.
<אלעד הוכמן: אני חושב שעשית בעצם הכינוס הזה דבר שהוא גדול.
<אלעד הוכמן: לקחת ולהבין את המשמעות של התסיסה שקורית בשטח ויש תסיסה מאד רחבה בכל רחבי הארץ, בין אם אלה אזרחים, יזמים, אנשי אקדמיה כמו שראינו פה היום, המקום הזה של bottom-up, איך אנחנו יכולים – אזרחים, יזמים וראשי רשויות, לקחת את צעדי המדיניות שאנחנו מדברים, את האתגרים וזה פרק האתגרים, את אתגרי המדיניות שעומדים בפני הממשלה, לקחת אותם צעד אחד קדימה ולמעשה, לאפשר בהרבה מאד מקומות דווקא לממשלה ודווקא לרשויות המדינה, להפחית את הלחץ שיש עליהן.
<אלעד הוכמן: גלית כמובן נכנסה לזה.
<אלעד הוכמן: אחד הדברים שכבר יצאו בחודש האחרון הוא המכרז עם הרשויות הפריפריאליות.
<אלעד הוכמן: הרבה מאד תכונה שקורית על מנת לאפשר, כמו שהילה הזכירה קודם, על מנת לאפשר את האנרגיה המתחדשת.
<אלעד הוכמן: אני אגיד שהצד השני של אנרגיה מתחדשת ועל זה לא דובר היום לצערי מספיק, הוא המקום של בריאות.
<אלעד הוכמן: כשאנחנו מדברים על אנרגיה מתחדשת וראינו את זה יפה מאד בשימוע הציבורי שערך המשרד להגנת הסביבה רק לפני יומיים, בחדרה.
<אלעד הוכמן: המשמעות של אנרגיה מתחדשת ותמהיל דלקים נכון במדינת ישראל היא הפחתה של מקרי מוות מדי שנה במדינת ישראל.
<אלעד הוכמן: עם הפחמיות בחדרה יש קשר ישיר של כ-200 אנשים שנהרגים מדי שנה וכ- 2,500 אנשים מדי שנה מתים כתוצאה מזיהום אויר, בין אם בתעשייה בחיפה ובין אם כתוצאה מתחבורה.
<אלעד הוכמן: אנחנו מבינים שאנרגיה מתחדשת היא לא מותרות, אלא היא חובה ואני חושב שדווקא מה שגיל, הצגתָּ בפנינו מבחינת התמונה של הרשויות המקומיות, אני חושב שיש הרבה יכולות והרבה תכונה מצד הרשויות המקומיות לבוא ולקדם את זה, מתוך הבנה שהקשר שלהן עם האזרחים, הקשר הזה שבו אנחנו מעניקים לאזרחים איכות חיים ולא רק את הרשות לחיים, אני חושב שזה דבר מאד חשוב.
<אלעד הוכמן: אני רוצה לגעת בחמישה דברים, הדבר הראשון הוא אמנת האקלים.
<אלעד הוכמן: לקראת ועידת פריז וכמובן שחברי הוועדה ואתה בעצמך הגעתם אתנו וראינו איך הדברים האלה מיושמים ברמה העולמית, ברמה הגלובלית, אז אזרחי מדינת ישראל, הארגונים, ואנחנו מדברים על למעלה מ-30 ארגונים, חתמנו ביחד על אמנה משותפת שרואה למעשה דרך שתים עשרה נקודות, שתים עשרה נקודות יחסית קצרות, איך לקדם את הנושא של אנרגיה מתחדשת והפחתת פליטות.
<אלעד הוכמן: כמובן ששלחתי את זה גם לחברי הכנסת והשדולה הסביבתית-חברתית בכנסת קיבלה את זה כהמלצת מדיניות.
<אלעד הוכמן: אני חושב שהדבר הזה מראה כבר את התסיסה.
<אלעד הוכמן: לאורך השנתיים האחרונות אנחנו רואים הרבה מאד התארגנויות עצמאיות בשטח, של אלפי אנשים שיוצאים לרחובות.
<אלעד הוכמן: יש לי פה אפילו תמונה של הלב הפועם של האנרגיות הירוקות.
<אלעד הוכמן: אנשים שמתאספים, מאות ואלפי אנשים שיוצאים למצעדי אקלים, יוצאים כדי לקרוא: אנחנו רוצים לא רק אנרגיה מתחדשת, אנחנו רוצים איכות חיים בצידה.
<אלעד הוכמן: כמובן שהדבר הנוסף הוא הנושא של ביזור ובטחון אנרגטי.
<אלעד הוכמן: אמר מנכ"ל המשרד להגנת הסביבה לפני יומיים שאנחנו, כְאִי אנרגטי, אנחנו לא יכולים להיות תלויים רק בתמהיל דלקים אחד, על פחם או על פוסילי ולכן אנחנו חייבים את הביזור הזה.
<אלעד הוכמן: אני אסיים בשאלה איך אנחנו רואים את אמצעי המדיניות והדבר הראשון, שנגעה בו שירי מקודם, הוא מדיניות המיסוי.
<אלעד הוכמן: אני חושב שזה כבר בדרך למקום נכון.
<אלעד הוכמן: לגבי אלפי הדירות שהילה דיברה עליהן קודם, יש כבר עכשיו, במסגרת המכרזים של "מחיר למשתכן" למשל, יש המלצת מדיניות פשוטה, לאפשר כבר עכשיו הכנה לאנרגיות מתחדשות.
<אלעד הוכמן: שתהיה במסגרת המפרט הכנה לאנרגיות מתחדשות.
<אלעד הוכמן: אין לזה עלות כלכלית אבל זה בהחלט שם את הקבלן באיזשהו סוג של כיווניות.
<אלעד הוכמן: אני חושב שזה דבר חשוב.
<אלעד הוכמן: גם תמריצים עבור הקבלנים, לתכנן בצורה שהיא נכונה יותר במסגרת התכניות האלו, זה יהיה מאד משמעותי.
<אלעד הוכמן: דבר נוסף, חקיקה.
<אלעד הוכמן: יש בארץ חוק נפט ארכאי משנות החמישים, אין בארץ חוק שמדבר על אנרגיות מתחדשות.
<אלעד הוכמן: חקיקה בעניין הזה תהיה מאד משמעותית ותאפשר למעשה לתת כיווניות לממשלה על מנת לאפשר את כלי המדיניות הנכונים עבור הרשויות המקומיות ועבור האזרחים.
<אלעד הוכמן: הדבר האחרון שאני אגע בו הוא המקום של יזמויות בעולם העסקי.
<אלעד הוכמן: הדבר המרכזי בעיניי הוא לאפשר מודלים עסקיים חדשניים כמו למשל קואופרטיבים של אנרגיה.
<אלעד הוכמן: הדבר הזה מוביל באופן מידי – ודיברתי על זה גם עם יובל ממשרד האנרגיה – זה המקום של virtual metering, האפשרות לא רק לייצר ולהשתמש בפוטו וולטאי במרחב הפרטי שלך אלא גם לאפשר את זה במקומות אחרים.
<אלעד הוכמן: על ידי כך נשיג שלש מטרות.
<אלעד הוכמן: האחת היא הביטחון האנרגטי שלנו והמטרה השנייה היא הסביבה והבריאות שאנחנו קושרים אותן זה ביחד.
<אלעד הוכמן: הדבר האחרון הוא צמצום פערים חברתיים שמנכ"לית משרד הפנים דיברה עליו.
<אלעד הוכמן: תודה רבה על ההקשבה ותודה רבה על המקום שאני נמצא בו כרגע.
דוד אמסלם: תודה לך אלעד.
דוד אמסלם: איתן פרנס, מנכ"ל ומייסד ארגון חברות אנרגיה ירוקה בישראל.
<איתן פרנס: אחר צהרים טובים לכולם.