GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוד אמסלם: מה שאסף אמר, הוא שישנה לי קצת את הראש.
דוד אמסלם: אני חושב שאם אתה תשב אתם ותבנו את המודל הזה, זה גם יכול להיות באשכולות, זה ייתן לנו גם מענה למה כן להקים את המכונים.
<קריאה: זה בדיוק מתאים.
דוד אמסלם: זה מתאים לו.
דוד אמסלם: אולי נבנה את זה שם.
דוד אמסלם: אז יש לו גם נפח.
דוד אמסלם: יש לו סמכויות.
יעל כהן-פארן: זה חייב להיות ציבורי.
דוד אמסלם: יש לו סמכויות ייחודיות שלא לקחנו אותן לרשויות אלא בנינו אותן עליהן.
דוד אמסלם: נביא לו גם כסף.
דוד אמסלם: תקציב.
דוד אמסלם: נגיד לו שאם הוא מביא את זה בקצב הזה, תקבל בונוס, ואם לא, נוריד לך.
דוד אמסלם: בבטן אני מרגיש יותר נכון אם זה ילך לשם.
דוד אמסלם: אני חושב שנישן יותר טוב בלילה.
דוד אמסלם: אני חושב שנוכל להביא את זה לשירות יותר טוב ואני חושב שזה יהיה יותר נכון ללכת לשם.
דוד אמסלם: כך זה נראה לי, יוצר.
דוד אמסלם: בלבלתי אותך?
<אריאל יוצר: לא, לא בלבלת אותי.
<אריאל יוצר: אתה מחזיר אותי לדיונים שלושה חודשים אחורה.
דוד אמסלם: היית שם?
<אריאל יוצר: הייתי.
דוד אמסלם: אתה חיברת בין האשכול לבין זה?
<אריאל יוצר: בין האשכול לבין זה, לא.
דוד אמסלם: נתנו לך עכשיו משהו.
<אריאל יוצר: אבל כן התלבטנו לא מעט בעניין הרשויות המקומיות.
<אריאל יוצר: דרך אגב, ההתלבטות שלנו הייתה כי יהודה כבר ציין ואמר שאפשר לעשות את זה בחוק היום.
<אריאל יוצר: ההתלבטות שלנו הייתה האם רשות מקומית יכולה להיות בעלים של מכון בקרה.
דוד אמסלם: לא בעלים.
<אריאל יוצר: חברה.
<אריאל יוצר: להקים חברה עירונית.
דוד אמסלם: לא רוצים.
<קריאה: האצלת סמכות.
דוד אמסלם: המכון הפרטי או לא פרטי, זה לא הסיפור.
דוד אמסלם: הסיפור מבחינתך הוא השירות.
דוד אמסלם: אתה יוצא מהנחת עבודה שבן אדם פרטי יש לו יעילות בשירות.
דוד אמסלם: דרך אגב, אני באופן בסיסי תמיד מגדיר את זה, קבלן פרטי, מכון פרטי, עסק פרטי, פונקציית המטרה שלו הראשונית היא כסף.
דוד אמסלם: כל השאר לא חשוב.
<אריאל יוצר: כן, אבל אני לא משלם אם הוא לא טוב.
דוד אמסלם: פונקציית המטרה הראשונה היא כסף.
דוד אמסלם: לכן הוא קם, לעשות כסף וזה בסדר.
דוד אמסלם: אם זאת לא פונקציית המטרה, אני מניח ששום מפעל לא היה קם.
דוד אמסלם: זאת פונקציית המטרה.
דוד אמסלם: היות והוא מתמחה על ציר הזמן יותר ממך, הוא כבר מכיר את כל הנתיבים ליעד, לכן אתה גם בסוף גם לא יכול לבקר אותו והוא כמו לוויין שטס באוויר.
דוד אמסלם: הוא כבר קובע והגולם קם על יוצרו.
דוד אמסלם: דרך אגב, זה יקרה לכם גם בנושא של רישיונות הנהיגה.
דוד אמסלם: לכן אני אומר שכאן אני לא חשבתי על זה, ואתה אומר שאתה חשבת, אבל אני חושב שהמודל שהם הציגו בנושא הרשויות – ואם להביא את זה כמו שאמרתי לך, לאשכולות – זה הרבה יותר חזק כי זאת בדיוק תכלית האשכול.
דוד אמסלם: זה מה שראיתי בעיני רוחי.
דוד אמסלם: זה שירות אזורי שלא כל עיר צריכה לתת ושם אתה יכול לתגמל אותו, מה שנקרא פרס-קנס.
דוד אמסלם: אתה יכול לקבוע לו את הסטנדרטים, יש לו את שיקול הדעת.
דוד אמסלם: דרך אגב, אני מאמין שעסק אחד לא דומה לעסק שני.
דוד אמסלם: אם אתה מסתכל אפילו על הבן אדם.
דוד אמסלם: הרושם שלך הוא מאוד חזק וכך זה בכל דבר.
דוד אמסלם: הרושם.
דוד אמסלם: גם כשאתה בא לבית משפט, השופט מסתכל עליך והוא מתרשם גם מהאישיות שלך.
דוד אמסלם: לפעמים שני אנשים אומרים אותו הדבר, לאחד מאמינים ולאחד לא, למה?
דוד אמסלם: בחושים.
דוד אמסלם: אתה מפעיל מערכת חושים.
דוד אמסלם: לכן אני חושב שזה נכון ושיקול הדעת כאן הוא שיקול של הפקיד וכך צריך להיות.
דוד אמסלם: אתה מביא את כל הסמכויות למקום אחד, זה מה שאתה רוצה לרכז, שירות אחד במקום אחד שזה כל תפקידו.
<יהודה זמרת: זה קיים היום.
דוד אמסלם: לא קיים.
<יהודה זמרת: האופציה החוקית קיימת.
דוד אמסלם: לא, לא קיים.
<אריאל יוצר: היחידות הסביבתיות של המשרד להגנת הסביבה - - -
<קריאה: גם היום במכון בקרה השרים רשאים לתת.
דוד אמסלם: אבל לא נתנו.
דוד אמסלם: משרד החקלאות האציל לעירייה?
דוד אמסלם: לא האציל.
<קריאה: יש פקיד יערות.
דוד אמסלם: אין הרבה כאלה בארץ.
דוד אמסלם: אני הייתי ואז היו שלושה.
<קריאה: היום יש יותר.
דוד אמסלם: אני מסביר לך שזה רק למי שהם רצו.
דוד אמסלם: המשטרה האצילה סמכויות לעירייה?
דוד אמסלם: לכן אני אומר שזה לא כך.
דוד אמסלם: אם אנחנו נעשה משהו מובנה בחוק וכמו שאמרתם, זאת הצעת חוק, כל המשרדים יצטרכו להאציל את הסמכויות גם אם הם לא אוהבים.
<אריאל יוצר: חובה.
דוד אמסלם: דרך אגב, זה יותר קל לי.
דוד אמסלם: כי הם לא מאצילים את זה למישהו פרטי אלא לעירייה.
דוד אמסלם: העירייה מחר לא מתפקדת טוב – לקחנו לה ולא קרה כלום.
דוד אמסלם: אדוני, אנחנו נתנו לכם, לא תפקדתם, ממחר אין כי אנחנו רואים שאתם לא יודעים לעשות את העבודה.
דוד אמסלם: זה לא כמו לסגור את המכון.
דוד אמסלם: לכן יותר קל לי ואני חושב שזה יותר נכון.
דוד אמסלם: אם זה לא יעבוד, נחשוב מה עושים.
דוד אמסלם: אולי אז אתה צודק, אבל ניסינו.
דוד אמסלם: אני דווקא מאמין בזה.
דוד אמסלם: דרך אגב, אני מאמין שאם בחקיקה נכריח את העיריות או את האשכולות להקים גוף שיתעסק רק בזה, זה התפקיד שלו, לא גם תפקידו אלא רק זה וניתן לו אמנת שירות בחוק, נכתוב לו שתוך חודשיים הוא צריך לענות ויהיה גם אינסנטיב כלכלי שאנחנו נייצר לו מנגנון פרס-קנס, לדעתי זה יעבוד יותר טוב מהמכון.
דוד אמסלם: בוודאות.
דוד אמסלם: אז אנחנו רגועים.
דוד אמסלם: אני תמיד אומר שכל פעם שהוצאתי שירות, מה שקרה, אני הבאתי בקרים שעלו לי יותר רק כדי שיבדקו את ההוא שמקבל.
דוד אמסלם: אני אספר לכם סיפור.
דוד אמסלם: יצאתי למכרז וקיבלתי מחיר למטר אספלט, כולל עבודה, כולל הכול, יותר נמוך מהמחיר שאני קניתי את האספלט נטו.
דוד אמסלם: אני הייתי גם קונה.
דוד אמסלם: קראתי לעובדים ואמרתי שמישהו כאן עובד עלינו אלא שאני לא יודע היכן.
דוד אמסלם: התחלנו לבדוק משקל.
דוד אמסלם: הבנתי שמשהו לא בסדר כאן אבל לא ידעתי איפה.
דוד אמסלם: התחלתי להביא בקרים.
דוד אמסלם: אחרי חצי מהעובדים התחילו לרדוף אחריהם במקום שיעבדו.
<קריאה: ומה התברר?
דוד אמסלם: לא תפסתי אותם עד היום.
דוד אמסלם: זה בסדר, אני לא מתלונן על זה אבל אנחנו צריכים להבין שאנחנו צריכים להביא את האינטרס הציבורי וזה מה שמעניין אותנו.
דוד אמסלם: לכן אני חושב שכדאי שנלך על זה.
דוד אמסלם: תאמין לי.
דוד אמסלם: זה נראה לי המודל היותר נכון כשלב ראשון.
דוד אמסלם: אם לא יעבוד, נעשה את זה שנה, שנתיים.
<אריאל יוצר: אולי נעשה גם וגם.
דוד אמסלם: גם וגם, זה לא הולך.
<תומר רוזנר: יש רשויות, שזה עניין של יכולת.
דוד אמסלם: אנחנו דיברנו על האשכולות.
<תומר רוזנר: המסה, היכולת.
דוד אמסלם: אנחנו מדברים על האשכולות.
דוד אמסלם: יש לנו דיון נוסף על אשכולות.
דוד אמסלם: דרך אגב, הוא יהיה היום.
דוד אמסלם: נביא את זה להצבעה כי כנראה שהגעתם לאיזשהו סיכום.
דוד אמסלם: מישהו כתב לי כך.
דוד אמסלם: נבדוק.
דוד אמסלם: אני מאמין באשכולות.
<יהודה זמרת: זה עדיין לא מכסה את כל מדינת ישראל.
דוד אמסלם: בהמשך זה מה שיהיה.
דוד אמסלם: אנחנו בונים מודל ואחרי כן נפתח אותו לכולם.
דוד אמסלם: אני חושב שזה יהיה אינטרס של האנשים גם להיכנס לאשכול כי יש שירות שהאשכול נותן לכל הסביבה.
דוד אמסלם: דרך אגב, רק האשכול יקבל את השירות הזה.
דוד אמסלם: יש סיבה לאנשים להיכנס פנימה.
דוד אמסלם: ראשי הערים יצטרכו להסביר לאזרחים שלהם למה שם בעיר זה הולך טוב ואצלם לא, כי הם לא באשכול.
<קריאה: הם ירצו את זה.
דוד אמסלם: הם ירצו את זה.
<אריאל יוצר: עוד לא ברור לי כל כך איך רוצים לעשות את זה.
<אריאל יוצר: בכל מקרה, גם אם כן, אני לא מבין למה להגיד שרק לעיריות, אני לא מייצר להן תחרות.
<אריאל יוצר: אם זה כזה טוב והם עושים את זה הרבה יותר טוב מכל גוף פרטי, אין שום בעיה.
<אריאל יוצר: שיהיה גם וגם.
יעל כהן-פארן: אבל לא תוכל להחזיק את מכוני הבקרה.
<אריאל יוצר: אם לא נוכל, הם לא יקומו.
יעל כהן-פארן: יהיה למשל מכון בקרה אחד שלא יוכל לקבל את העסקים.
<אריאל יוצר: והעירייה כן?
<אריאל יוצר: אם הקונספט לא טוב, הוא לא טוב לא לפרטי ולא לעירייה.
<נפתלי קאיקוב: אני מזכיר לך שעדיין אנחנו רק עם 11 פריטי רישוי.
<אריאל יוצר: אבל זה נכון גם למוניציפאלי.
<נפתלי קאיקוב: עוד לא התקדמנו בפריטי הרישוי.
<אריאל יוצר: צריך להתחיל להיערך.
יעל כהן-פארן: אריאל, עשיתם בדיקה בחוץ לארץ?
יעל כהן-פארן: יש מודל כזה במקום כלשהו של מכוני רישוי עסקים פרטיים?
<אסנת רוזן קרמר: יש מכוני בקרה של בניין חדש שיש בתוכו עסק.
<אריאל יוצר: הרעיון התבסס על מכוני הבקרה.
יעל כהן-פארן: אבל יש לכם דוגמה מחוץ לארץ?
יעל כהן-פארן: זה לא דומה.
יעל כהן-פארן: זה לא אותו הדבר.
<אריאל יוצר: לפחות מהשיחות שעשיתי, בהחלט יש אופציה.
<אריאל יוצר: דרך אגב, ההצעה להביא מכוני בקרה כאלה, כי אנחנו בהתחלה חשבנו על מודל קצת אחר, היא שלהם.
יעל כהן-פארן: מי זה שלהם?
<אסנת רוזן קרמר: זה לא מדויק.
<אסנת רוזן קרמר: אני ממינהל התכנון.
<אריאל יוצר: בסוף מה שהצעת החוק קבעה שמכוני הבקרה של רישוי עסקים יכולים לקום בשני אופנים.
<אריאל יוצר: בסופו של יום, אחרי ששר הפנים למעשה מסמיך ומאשר אותם.
<אריאל יוצר: או שהם נבנים כקומה ב' על מכוני הבקרה בתכנון ובנייה ועובדה שזאת אפשרות.
<אסנת רוזן קרמר: זאת אפשרות.
<אריאל יוצר: זאת לא רק אפשרות.
<אריאל יוצר: או שהם קמים כמכונים עצמאיים.
<אריאל יוצר: אלה שתי האופציות.
יעל כהן-פארן: אבל לא ענית לי על השאלה שלי הקודמת שלי.
יעל כהן-פארן: בחוץ לארץ.
<אריאל יוצר: מחוק התכנון והבנייה הקיים שאבנו את הקונספט הזה.
יעל כהן-פארן: אבל בחוץ לארץ ברישוי עסקים קיים מודל כזה באיזושהי מדינה בעולם?
<אריאל יוצר: בחוץ לארץ רישוי עסקים, לפחות בדוגמאות שאני בחנתי, המודל הוא אחר לחלוטין בתפיסת החוק.
<אריאל יוצר: שם הרישוי ההצהרתי שדיברנו עליו אתמול, הוא גורף לאורך כל הדרך.
<אריאל יוצר: תפתח, תתחייב שעמדת בכל התנאים ואם לא התחייבת - - -
יעל כהן-פארן: נדפוק אותך.
<אריאל יוצר: זאת מילה מאוד עדינה.
<אריאל יוצר: לצערי אנחנו כרגע לא שם.
<אסנת רוזן קרמר: רציתי להוסיף משהו לגבי התייעלות.
<אסנת רוזן קרמר: בעתיד, כמו שכאן מסתמן, תהיה אפשרות שמכוני הבקרה לתכנון ובנייה, שממילא יושבים שם בקרים ובקרים מורשים וכבר יש שם מתוך שבעה הפריטים, ארבעה בקרים מורשים לעניין כבאות, לעניין הגנת הסביבה ובריאות - - -
<תומר רוזנר: זו בדיקה אחרת.
<תומר רוזנר: תנאי הכשירות הם שונים.
<אסנת רוזן קרמר: לא ראיתי כאן תנאי כשירות.
<אסנת רוזן קרמר: זאת אחת השאלות.
<תומר רוזנר: כי זה לא נקבע גם בחוק תכנון ובנייה.
<אסנת רוזן קרמר: למעשה אנחנו מדברים כאן על התייעלות.
דוד אמסלם: תני לי במשפט אחד.
דוד אמסלם: מה הטיעון?
<אסנת רוזן קרמר: כרגע כשאנחנו מגישים בקשה להיתר בנייה לבניין חדש שיש בו מסחר, לדוגמה, עם עסקים ידועים, יזם שכבר בא ויש לו מזנון מהיר, אין שום סיבה שהוא ירוץ לשני מכוני בקרה.
<אסנת רוזן קרמר: בעתיד.
דוד אמסלם: היום לאיזה מכון הוא רץ?
<אסנת רוזן קרמר: מ-1 ביוני למכון בקרה.
<תומר רוזנר: למה את אומרת דברים לא נכונים?
<אסנת רוזן קרמר: תן לי לדבר.
<תומר רוזנר: אבל זה לא נכון.
<אסנת רוזן קרמר: ב-1 ביוני רישיון הבנייה, היתר הבנייה וגם תעודת הגמר יהיו חתומים על ידי מכון בקרה - - -
<תומר רוזנר: באיזה תחומי עיסוק?
<תומר רוזנר: רק במגורים פשוטים.
<אסנת רוזן קרמר: בשלב א'.
<אסנת רוזן קרמר: לכן אני אומרת שאני לא מדברים על זה.
<תומר רוזנר: זה לא ב-1 ביוני.
דוד אמסלם: את בעצם רוצה לשדך אותם.
<אסנת רוזן קרמר: אני אומרת שכאשר יהיה בקר מורשה במכון אחד ואתה תשלם לו אגרה.
דוד אמסלם: הבנתי את הטיעון שלך.
יעל כהן-פארן: מציגים מצג שווא שהוא לא קיים.
<אסנת רוזן קרמר: אבל גם זה לא קיים וזה יהיה קיים.
דוד אמסלם: את יודעת שהאויב של הטוב הוא הטוב מאוד ואני אפילו לא שם.
דוד אמסלם: כרגע אנחנו עוד כאן.
דוד אמסלם: אחרי כן, אלוהים גדול.
דוד אמסלם: דרך אגב, יכול להיות שעל הדרך נעמיס עוד כמה דברים.
<אסנת רוזן קרמר: אנחנו מדברים על העתיד.
דוד אמסלם: אני מציע שנתחיל בהקראה ואחרי כן אני אדון אתכם בסוגיה העקרונית.
דוד אמסלם: דרך אגב, יש לי עוד שאלה אחת קטנה.
זוהיר בהלול: למה שלא נלך על כל אי ההסכמות ולא נפריד אותן מחוק ההסדרים?
יעל כהן-פארן: גם אני חושבת כך.
דוד אמסלם: הכול יכול להיות.
דוד אמסלם: לפני ההקראה, אני שואל שאלה אחרונה.
דוד אמסלם: לשיטתכם, מי בעצם יהיה האינטגרטור שהמכון יעבוד מולו?
דוד אמסלם: מי זה הגוף שהמכון יעבוד מולו?
<אריאל יוצר: שמפקח עליו?
<אריאל יוצר: קודם כל, מי שחותם חתימה ראשונה, זאת הרשות להסמכת מעבדות.
<אריאל יוצר: בסופו של יום החתימה האחרונה והסופית היא של שר הפנים.
דוד אמסלם: אבל מי עובד מולם?
דוד אמסלם: מי בעצם מפקח עליהם?
דוד אמסלם: מי מפקח עליהם?
<סיון להבי: משרד הפנים.
דוד אמסלם: זאת אומרת, לרגע לא חשבתם שיכול להיות שיש גם עירייה.
דוד אמסלם: נניח שהיינו לוקחים את המודל הזה, היינו מסכימים על המודל והכול בסדר, למה אתה לא חושב אפילו בחשיבה שהעירייה תעשה את המכרז, תיקח היא את המכון?
<יהודה זמרת: המכון, לפחות בקונספציה הזאת.
<יהודה זמרת: הרשות המקומית, אני לא אפקח על העובדים שלה.
דוד אמסלם: לא העובדים שלה.
דוד אמסלם: על האקסטרה.
<יהודה זמרת: אני אומר שמה שקורה, אלה בעצם נציגי משרדי הממשלה.
דוד אמסלם: אתה כנראה לא מבין מה אני אומר.
<יהודה זמרת: לא כל רשות תפקח.
<יהודה זמרת: 260 רשויות יפקחו על אותו מכון?
דוד אמסלם: מכון כזה, אתה מניח הנחת עבודה שמכון כזה יהיה אזורי?
<יהודה זמרת: ארבעים רשויות, חמישים רשויות, יפקחו ביחד?
דוד אמסלם: זאת התשובה.
דוד אמסלם: אני מניח שאם היה בכל עיר, הייתה תשובה אחרת.
<יהודה זמרת: אם זה היה בכל עיר, בכלל לא הייתי צריך לפקח עליהם ברמה הזאת.
<יהודה זמרת: משרד הפנים כרגולטור, ראש העיר והמנכ"ל היו אחראים על הניהול של עובדי העירייה כמחלקה בתוך העירייה.
דוד אמסלם: אתה כנראה לא הבנת, אבל לא חשוב.
דוד אמסלם: התשובה היא שבעצם זה משהו אזורי.
<יהודה זמרת: אזורי.
<תומר רוזנר: אני רוצה להעיר הערה מקדימה, ברשותך.
<תומר רוזנר: הנוסח שמונח בפניכם הוא הנוסח הכחול של הצעת החוק כפי שהניחה אותו הממשלה.
<תומר רוזנר: אנחנו כייעוץ משפטי, מתוך שהבנו, הבנה לא נכונה, שהנושא הזה יובא בשלב מאוחר יותר, לא עלה בידינו ולא הספקנו לגבש הערות פרטניות לנוסח החוק.
<תומר רוזנר: אנחנו כמובן נסייע לוועדה כמיטב יכולתנו במהלך הדיון אבל הוועדה צריכה להביא בחשבון שהנוסח שבפניכם לא עבר הערות פרטניות של הייעוץ המשפטי של הוועדה.
<תומר רוזנר: אנחנו נעשה כמיטב יכולתנו במהלך הדיון לסייע.
זוהיר בהלול: זה מזכיר לי יועצים משפטיים אחרים.
זוהיר בהלול: באקטואליה אני מתכוון.
דוד אמסלם: אתה מציע שנתחיל בהקראה?
<תומר רוזנר: יש לנו עוד עשר דקות.
<אריאל יוצר: בוא נתחיל קצת.
<אריאל יוצר: לפחות נגיד שהקראנו משהו.
דוד אמסלם: יוצר צודק.
דוד אמסלם: לפחות נגיד שהקראנו משהו.
<לירון אדי: זה מתחיל בפסקה (1).
<לירון אדי: סעיף 11 פסקה (1).
<לירון אדי: בחוק רישוי עסקים התשכ"ח-1968 – בסעיף (2א)(1)(2א), אחרי "בתוספת" יבוא "הראשונה" ואחרי "התוספת" יבוא "הראשונה".
<לירון אדי: פסקה (2) קשורה לתצהיר עליו דיברנו אתמול.
<לירון אדי: ההמשך הוא בפסקה (3).
<לירון אדי: אחרי סעיף 14(א)(1) יבוא: "אי קיום הוראות פרק ב'1 מי שעשה פעולה הטעונה רישוי לפי פרק ב'1 בלא רישיון, בניגוד להוראות לפי סעיף 29יד(א), בעל רישיון מכון בקרה שהפר תנאי מהתנאים למתן רישיון או תנאי מתנאי הרישיון, דינו קנס כאמור בסעיף 61א(4) לחוק העונשין.
<לירון אדי: הייתה העבירה עבירה נמשכת, קנס נוסף כאמור בסעיף 61ג לחוק העונשין על כל יום שבו נמשכת העבירה לאחר המועד שבו דרש שר הפנים או מי שהסמיך לעניין זה להפסיק את ההפרה.
<לירון אדי: הסעיף הזה הוא בעצם סעיף של ענישה על מכון בקרה שעובד בלי רישיון.
דוד אמסלם: זה לא ייחודי רק לזה.
דוד אמסלם: כל מכון בקרה שמוסמך.
<תומר רוזנר: לפי החוק הזה.
<לירון אדי: לפי חוק רישוי עסקים.
דוד אמסלם: סיון, אתה אמרת שיש איזושהי יחידה שעוסקת בכל הנושא של המכונים.
<סיון להבי: בסיכום התקציבי שלנו.
דוד אמסלם: יש יחידה כזאת?
<סיון להבי: מקימים אותה עכשיו.
<סיון להבי: אגף מכוני בקרה עם מנהל.
דוד אמסלם: אני מקווה שזאת לא המוטיבציה לדבר הזה, שיהיה לכם אגף עם מנהל.
<סיון להבי: במשרד התחבורה יש מפקח על מבחני הטסטים, יש אגף שעושה להם פיקוח, בקרה ורגולציה.
<קריאה: אוי ואבוי אם תשווה אותם לטסטים.
<קריאה: כל אוטו אפשר להעביר טסט ואני אתן לך כמה מכונים שאפשר להעביר גם בלי טסט.
<סיון להבי: אולי אפשר לבטל אותם.
דוד אמסלם: זה סעיף ייחודי לסעיף הזה או לכל הנושא של המכונים?
דוד אמסלם: אני מניח שכל מכון.
דוד אמסלם: לא רק בנושא הזה אלא כל המכונים.
<יהודה זמרת: זה סעיף שקיים.
<תומר רוזנר: אנחנו נעיר כאן, לפחות על פני הדברים ההוראה הזאת היא הוראה דומה לחוק שקיימת בחוק תכנון ובנייה.
<תומר רוזנר: יחד עם זאת לא נלקח בחשבון ההבדל – וכפי שאמרתי, יש הרבה הבדלים – בין מכוני הבקרה שנדונים כאן לבין מכוני הבקרה שיש בחוק התכנון והבנייה שכן בנושא תכנון ובנייה מדובר באנשי מקצוע שיש להם הסדרת עיסוק בדרך כלל.
<תומר רוזנר: כלומר, מהנדסים, אדריכלים וכולי.
<תומר רוזנר: כאן אנחנו מדברים על בקרים שיהיו במכון הבקרה שאנחנו לא יודעים מה הם תנאי הכשירות שלהם אבל אנחנו יודעים בוודאות שלפחות לחלקם אין הסדרת עיסוק ולכן היכולת לפקח ולהבטיח את תקינות עבודתם היא פחותה.
<תומר רוזנר: למשל בנושא בטיחות, אין לנו הסדרת עיסוק בנושא בטיחות.
<תומר רוזנר: אם יבקשו להעביר נושא בטיחות למכון הבקרה, לא יהיה לנו מספיק פיקוח על אותם בקרים.
<תומר רוזנר: לפחות על פני הדברים נראה שיש כאן בעיה.
<אריאל יוצר: לכן אמרתי בתחילת הדיון שמי שיקבע את תנאי הסף וההכשרות עם אותם תנאי שירות.
<יהודה זמרת: החוק קבע שייקבעו תנאי כשירות ואז יהיה ייחוד מקצוע לעניין הבקר הזה.
<יהודה זמרת: החוק הזה יוליד את תנאי הכשירות.
<תומר רוזנר: כפי שאדוני יודע, תנאי כשירות זה לא הסדרת עיסוק.
<יהודה זמרת: אני לא צריך לעשות הסדרת עיסוק כי אני לא אעמיד אותם לדין משמעתי, זאת לא לשכת עורכי הדין.
יעל כהן-פארן: אבל בתכנון ובנייה שיש לך עוד כלי של דין משמעתי.
<יהודה זמרת: ברור שיש לי עוד כלי.
<יהודה זמרת: אם הייתם באים ואומרים במקום קנס יהיה קנס פי ארבע בגלל שאתם חוששים שלא תהיה מספיק אכיפה, אני מבין את זה.
<תומר רוזנר: אתם לא הצעתם שום דבר על הבקרים עצמם.
<תומר רוזנר: אתם לא מציעים דבר על הבקרים.
<תומר רוזנר: יש בקרים במכון הבקרה.
<תומר רוזנר: נניח שהבקר לא ממלא את תפקידו כהלכה.
<תומר רוזנר: אין סנקציה.
דוד אמסלם: אין סנקציה אישית נגדו.
<יהודה זמרת: יש לבטל לו את ההסמכה.
דוד אמסלם: אפשר לבטל לו את ההסמכה.
<יהודה זמרת: ואז הוא יאבד את פרנסתו.
דוד אמסלם: מה יש במקומות אחרים?
<תומר רוזנר: במקומות אחרים יש לנו כלים אחרים כמו אם הוא מהנדס, אפשר לפתוח נגדו בהליכים משמעתיים לפי חוק המהנדסים, אפשר לעשות נגדו הרבה דברים שקשורים למקצוע שלו.
דוד אמסלם: הבנתי, אבל כאן זה לא מקצוע.
דוד אמסלם: אבל זה המצב.
<תומר רוזנר: לכן צריך היה לחשוב על כלים.
<תומר רוזנר: זה בדיוק החסר.
<תומר רוזנר: היה צריך לחשוב כאן, מכיוון שאין לנו את הכלים המשלימים שקיימים.
דוד אמסלם: שר התחבורה רוצה להפריט את הטסטרים.
דוד אמסלם: טסטר הוא לא מקצוע שלומדים אותו.
דוד אמסלם: אין לו תעודה שהיא ייחודית כמו למשל מהנדס.
<תומר רוזנר: נכון, ולכן בחוק שמבקשים להגיש בנושא של הפרטת הטסטרים, יש הוראות מאוד מאוד נרחבות, לא יודע אם מאוד נרחבות אבל יש הוראות שמטפלות באופן אישי בטסטרים או בבוחנים שבעצם נועדו לפקח באופן אישי על כך שהם עובדי כמו שצריך, איזה פיקוח אישי נעשה עליהם וכולי.
<תומר רוזנר: בגלל החוסר הזה, בגלל שזה לא מקצוע מוסדר, בגלל שצריך באמת מעבר לקביעת תנאי שירות פיקוח יותר הדוק על הפעלתו של הדבר הזה, בנושא של הבוחנים אכן בהצעת החוק הממשלתית יש הוראות מאוד מפורטות בעניין הזה.
<תומר רוזנר: כאן אין את זה.
<יהודה זמרת: אתה רוצה להוסיף עבירה עונשין נוספת עליהן?
<תומר רוזנר: אמרתי שזה חסר.
דוד אמסלם: אתם דיברתם על זה?
יעל כהן-פארן: מרמה והפרת אמונים זה כבר הליך פלילי וכאן אתה בעצם רוצה לעשות הליך מינהלי.
<יהודה זמרת: אנחנו לוקחים בן אדם שאני יכול להפנות תלונה למשטרה כי הוא פעל כך.
<תומר רוזנר: סליחה, אני רוצה להתנצל.
<תומר רוזנר: כפי שאמרתי, לא הספקנו לעבור על הדברים וגם לתת הערות, אני מתנצל בפני משרדי הממשלה שהדברים נשמעים כאן לראשונה אבל אין לי ברירה.
<תומר רוזנר: אני מתנצל.
דוד אמסלם: זאת פעם ראשונה שבעצם היועץ המשפטי רואה את ההצעה.
<תומר רוזנר: אנחנו קראנו אבל לא הספקנו לדבר על זה.
דוד אמסלם: מאחר שנותרו לנו חמש דקות לסיום הדיון, ואני לא רואה כרגע אפקטיביות בבזבוז הזמן של שאר האורחים, אני הייתי מבקש לעצור את הישיבה ולקיים דיון נוסף.
דוד אמסלם: בינתיים עד אז תשבו עם הייעוץ המשפטי ולפחות נבין על מה אתם חלוקים, אם כן או לא.
דוד אמסלם: זאת אומרת, תמפו ואז יהיה לנו יותר קל.
דוד אמסלם: אז נרוץ ונתעכב רק בדברים שהם במחלוקת.
<קריאה: האם תהיה הצבעה על מה שהוחלט אתמול?
<תומר רוזנר: חייבת להיות.
דוד אמסלם: באיזשהו שלב, תהיה.
דוד אמסלם: כרגע הייעוץ המשפטי שלי אמר לי שיש כאן עומס בדיוק על הפרק הזה והם רצו דווקא לפצל אותו.
דוד אמסלם: אני מנסה כרגע עדיין לא לפצל, אם זה אפשרי, אבל בוודאי שזה לא בא על חשבון האיכות.
דוד אמסלם: אני מבין שהם אפילו לא דיברו על זה.
יעל כהן-פארן: בכל מקרה לא תהיה הצבעה.
דוד אמסלם: היום בכל מקרה לא תהיה הצבעה.
דוד אמסלם: הם ימשיכו לדבר ביניהם ונראה מה אנחנו עושים.
דוד אמסלם: אם לא יהיו הרבה אי הבנות, נוכל לרוץ קדימה.
דוד אמסלם: אם יהיו, נראה מה נעשה מבחינת לוחות הזמנים.
דוד אמסלם: במידה ותהיה בעיה וניאלץ לפצל, בוודאי שנצביע על מה שדיברנו.
דוד אמסלם: מה שדיברנו אתמול, זה נגמר ונביא את זה להצבעה.
דוד אמסלם: עד יום שני בוודאי אנחנו נצביע על זה.
<תומר רוזנר: על הדברים שדנו בהם אתמול.
דוד אמסלם: כרגע אני מנסה להביא גם את הפרק הזה להצבעה.
<תומר רוזנר: אני כבר אומר לך מראש - - -
דוד אמסלם: אל תגיד לי כלום מראש.
<תומר רוזנר: אתה צריך לדעת.
דוד אמסלם: אל תגיד לי.
דוד אמסלם: אתה תשב עם יהודה.
<תומר רוזנר: אין לי מתי.
דוד אמסלם: תומר, תעשו השתדלות לשבת.
<תומר רוזנר: אני עושה השתדלו אבל זה לא מצליח לי.
דוד אמסלם: תן לי תשובה בערב.
<תומר רוזנר: אני אבדוק.
דוד אמסלם: תשבו יהודה יחד עם תומר ותנסו.
דוד אמסלם: אני באמת רוצה לסיים כי זה חשוב.
דוד אמסלם: אני מאמין שכל הפרק הזה חשוב לסיים אותו.
דוד אמסלם: זה גם חשוב לאוצר, זה חשוב גם לי.
דוד אמסלם: בואו נעשה את ההשתדלות.
דוד אמסלם: אם בסוף יסתבר שאי אפשר, אז אי אפשר.
דוד אמסלם: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה בנושא הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון מס' 114), התשע"ז-2017 (מ/1119); הכנה לקריאה שנייה ושלישית.
דוד אמסלם: אני מבקש למזג בין ההצעה הממשלתית לבין ההצעה הפרטית שלי, לפי סעיף 84(ד) לתקנון.
דוד אמסלם: מספר ההצעה שלי (פ/3928/20), הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון – שיפוי בגין תביעות פיצויים), התשע"ז-2017.
דוד אמסלם: מי בעד המיזוג, שירים את ידו.
<לאה קריכלי: ארבעה בעד.
דוד אמסלם: אין מתנגדים.
דוד אמסלם: אני קובע שהמיזוג אושר.
דוד אמסלם: זה יעבור לוועדת הכנסת לאישור.
דוד אמסלם: ועכשיו אני בא לתיקון מס' 114, כפי שהצגנו אותו.
דוד אמסלם: הנוסח מופיע בטבלטים.
דוד אמסלם: אני מעביר את רשות הדיבור ליועץ המשפטי כדי שנתחיל להתקדם בדיון.
<תומר רוזנר: בוקר טוב, חברי הוועדה, אורחים נכבדים.
<תומר רוזנר: התיקון כפי שמופיע בפניכם כולל מספר שינויים משמעותיים לעומת ההצעה הממשלתית, שנובעים בעצם מהדיון שהתקיים בוועדה בישיבה הקודמת בהצעת החוק הזאת.
<תומר רוזנר: למעשה, מסר לי יושב-ראש הוועדה לפני הדיון שגם הנוסח שכרגע מונח בפניכם אינו מעודכן ומשקף את הבקשות שסוכמו עם נציגי הממשלה, ולכן אנחנו נתחיל לפי סדר הסעיפים.
<תומר רוזנר: סעיף 119ד, עניינו שיפוי בתוכניות דרך.
<תומר רוזנר: כרגע מופיע בפניכם נוסח, כפי שנמסר לי סוכם לגביו סיכום אחר, אז אני אציג את הסיכום ותתקנו אותי אם אני אומר דברים שאינם מדויקים.
דוד אמסלם: ערן, ההצעה שלכם כתובה?
דוד אמסלם: תעבירו לי אותה כתובה.
<ערן ניצן: תן לתומר רגע להציג.
דוד אמסלם: אתה רוצה להחליף אותי, בבקשה.
דוד אמסלם: אם לא, תן לי את זה כתוב.
דוד אמסלם: אם יש לכם את זה כתוב, תעבירו לנו את זה כתוב.
דוד אמסלם: בינתיים אתה יכול להמשיך לדבר על העקרונות.
<תומר רוזנר: העקרונות הם שבתוכניות דרך שבתחום מועצה אזורית, בעצם השיפוי יכול שיהיה בין 70% ל-100%, לפי החלטה של ועדה מקצועית שתחליט בעניין תוך 30 יום ממועד פניית המועצה האזורית אליה, ובהתחשב בחוסנה של המועצה ובתועלת הכלכלית שיש לה בתוכנית.
<ערן ניצן: גובה השיפוי.
<תומר רוזנר: ומה עוד אתם רוצים?
<ערן ניצן: בגובה האירוע.
<תומר רוזנר: בהיקף התוכנית.
דוד אמסלם: גובה האירוע הוא לא חשוב.
דוד אמסלם: גובה השיפוי לא חשוב, זה לא רלוונטי.
<תומר רוזנר: אז בבקשה, מה ההצעה?
<תומר רוזנר: אם יש להם הצעה כתובה.
דוד אמסלם: מוטי, תקשיב.
דוד אמסלם: אני אעשה את זה קצר.
<מוטי דלג'ו: אנחנו מתנגדים לזה.
דוד אמסלם: אני עוזר לך, אתה מתנגד, אבל לא משנה.
דוד אמסלם: אז אם אתה מתנגד לא יהיה כלום, אבל בוא נתקדם.
דוד אמסלם: אתמול היה לי איתם שיג ושיח לתוך הלילה.
דוד אמסלם: הטענה הבסיסית של האוצר, מדינה – אני רק מספר לך, לא משנה אם אני מקבל, כן או לא – אבל הם אומרים שבסופו של דבר הדברים האלה גם מביאים השבחות עתידיות למועצות וכו', ויש תועלות בדברים האלה.
דוד אמסלם: לכן, מה שסיכמתי איתם וזו בעצם הפשרה שעשינו איתם זה שאנחנו נקים ועדה – תוך כדי הדיון אנחנו כבר נקבע מה הרכב הוועדה של שלושה אנשים שאתם תהיו חלק מהנציגות שבה, לפחות הנציגות של המועצות האזוריות.
דוד אמסלם: אנחנו גם נקבע מי זה יהיה, ברמת התפקיד, או מישהו מטעמו.
דוד אמסלם: בסופו של דבר, שבכל פרויקט כזה שתהיה תביעה בין ה-70% ל-100%, שתהיה תביעה למועצה, הוועדה הזאת תשב, תשמע את ההשגה של אותה מועצה.
דוד אמסלם: דרך אגב, שתיקח בחשבון את התועלות העתידיות; קודם כול את מצבה הכלכלי של המועצה.
דוד אמסלם: אם יש מועצות שהן גם ככה מאוזנות בקושי, גם אם יש להן תועלות עתידיות אז בסופו של דבר זה יילקח בחשבון ולא יושת עליהן העסק הזה.
דוד אמסלם: כמובן, התרומה של אותו פרויקט כפי שאמרתי, להשבחות העתידיות.
<תומר רוזנר: התועלת הכלכלית.
דוד אמסלם: נקרא לזה התועלת הכלכלית שבאה לידי ביטוי בעיקר בהשבחות, לא בארנונה, הארנונה זה דבר שהוא בכלל לא מתקבל על הדעת בסיפור הזה.
<תומר רוזנר: אם זה רק זה אז התועלת זה בהשבחה.
דוד אמסלם: הרי אתה בא באותו מגרש.
<תומר רוזנר: השבחה במקרקעין.
דוד אמסלם: בוודאי, הרי אתה לא בא באכלוס, באכלוס זה משהו אחר לגמרי.
דוד אמסלם: אנחנו באים מזווית ההשבחה, לא מזווית האכלוס.
דוד אמסלם: יש עוד פרמטר שהכנסנו?
<ערן ניצן: אני חשבתי שזה יהיה במקרים, לא על איזה 100,000 שקל.
דוד אמסלם: ב-100,000 תוותר לו, אז לא צריך.
דוד אמסלם: זה לא קשור להיקף התוכנית בכלל.
<ערן ניצן: אבל זה פרוצדורה, זה ביורוקרטיה.
דוד אמסלם: הוא עכשיו בא עם פרוצדורה, אז תעשה את ההנחה לצד השני.
<תומר רוזנר: רק החוסן הכלכלי והתועלת הכלכלית.
דוד אמסלם: החוסן הכלכלי והתועלת בהשבחה העתידית.
דוד אמסלם: אלה הפרמטרים שיילקחו בחשבון.
דוד אמסלם: הרכב הוועדה יהיה: נציג משרד האוצר כיושב-ראש.
<תומר רוזנר: מה זה משרד האוצר?
<תומר רוזנר: נציג שר האוצר?
<דור בלוך: נציג אגף התקציבים.
<ערן ניצן: הממונה על התקציבים או נציגו.
<ערן ניצן: אוקיי.
דוד אמסלם: הממונה על התקציבים או נציגו, נציג יושב-ראש המועצות האזוריות.
<תומר רוזנר: הארגון המייצג את המספר הגדול ביותר של מועצות אזוריות.
<דור בלוך: אדוני היושב-ראש, אנחנו מציעים: נציג הממונה על התקציבים, נציג מנכ"ל משרד התחבורה, נציג מנכ"ל משרד המשפטים, שמאי ונציג השלטון המקומי.
דוד אמסלם: אתה הפרזת בגדול.
דוד אמסלם: אני אומר שיהיה כאן נציג המועצות האזוריות – מה שאמרת עכשיו.
דוד אמסלם: איך זה?
<תומר רוזנר: ככה כותבים.
<תומר רוזנר: כיום, לפי מיטב הבנתנו זה מרכז המועצות האזוריות.
דוד אמסלם: ונציג משרד התחבורה.
<יהודה זמרת: הרי נציג משרד האוצר ונציג משרד התחבורה כנראה כחזקה לא יתמכו בלעגן את החבות על המדינה.
דוד אמסלם: ונציג משרד הפנים.
<ערן ניצן: אז אנחנו מציעים להוסיף גם את משפטים.
<ערן ניצן: חשוב שיהיה.
דוד אמסלם: זו תהיה ועדה מאוזנת, אני מסכים עם מה שאתה אמרת.
דוד אמסלם: יהודה, אני התכוונתי לאזן אותה בהמשך.
<ערן ניצן: משפטים הם דרך אגב ניטרליים.