GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוד אמסלם: במסגרת הקו הכחול החדש, יש תוכניות מתאר חדשות.
דוד אמסלם: הרי לכל עיר יש תוכנית מתאר, מלפני 40 שנה, 50 שנה.
דוד אמסלם: עכשיו מינהל התכנון מקדם תוכנית מתאר עם אופק של 30 שנה קדימה – הוא מוסיף שטחי שיפוט, מוסיף הכול.
דוד אמסלם: הם הציגו את זה כאן, הציגו את הנתונים במשך שעתיים וחצי, אבל הוא היה בעמונה אז הוא לא שמע.
דוד אמסלם: עכשיו הוא רוצה שנציג לו עוד פעם שעתיים וחצי.
יוסף ג'בארין: אמסלם, מה הסיפור?
דוד אמסלם: אתה אמרת שהיית בעמונה.
יוסף ג'בארין: לא בעמונה, בחוק של עמונה.
דוד אמסלם: אבל מה לעשות, שאנחנו מתקדמים במקביל בכנסת.
יוסף ג'בארין: אני אומר שבחוק ההסדרה מצאו כל דרך לעשות את הדברים חוקיים.
יוסף ג'בארין: פה על כל דבר אתה - - -
זוהיר בהלול: מותר לי להמשיך?
זוהיר בהלול: אם זו הפילוסופיה ואתם הולכים לקראת אופק חדש - אני נותן לך קרדיט – אז בואו נחריג דברים.
זוהיר בהלול: למשל, הסעיף של "שטח פתוח" הוא מאוד בעייתי.
זוהיר בהלול: אני אומר לך, בבית ג'אן בנו בשמורת טבע, אבל זו אדמה פרטית; בקלנסווה זה נחל וסביבתו אבל זו אדמה פרטית.
זוהיר בהלול: מה יעשו האנשים?
דוד אמסלם: אסביר את הכול.
דוד אמסלם: אין קשר בין האכיפה לבין התוכנית.
דוד אמסלם: יש חוק תכנון ובנייה; אזרח רגיל צריך לעבוד לפי חוק התכנון והבנייה – לא קשור לחוק שלנו.
דוד אמסלם: למה הוא לא עובד לפי החוק התכנון והבנייה – זה סיפור אחר, אבל אזרח במדינת ישראל שעובר על החוק, גם אם הוא צודק ויש לו נסיבות מקלות ומוצדקות, הוא עדיין עובר על החוק.
זוהיר בהלול: כן, אבל צריך להסדיר את הדברים האלה.
דוד אמסלם: זה עובר בשני אפיקים: יש אפיק של תוכניות המתאר.
דוד אמסלם: תוכניות המתאר באות לאפשר איפה שאפשר לתת לבן אדם.
זוהיר בהלול: אז להחריג - - -
דוד אמסלם: שאלת, אז אני נותן את כל המתווה שהתחלנו.
דוד אמסלם: אני חוזר אחורה לישיבה הראשונה.
דוד אמסלם: תוכנית המתאר באה להסדיר את האופציה, שהבן אדם יכול להסדיר את העבירה.
דוד אמסלם: קרי, יש לו עבירת בנייה; אם זה עומד בכללים של תוכנית המתאר והוא לא הוציא רישיון – עכשיו הוא מתחיל את הרישום מההתחלה, לא הורסים לו.
דוד אמסלם: הוא הולך לעירייה, פותח תיק, עושים לו דיון, ישלם את האגרות והכול בסדר.
דוד אמסלם: מה שמחוץ לתוכנית המתאר לא יהיה חוקי אף פעם, בגלל שכרגע עשינו את תוכנית המתאר, והרחיבו אותה והכניסו בתוכה גם את המצב הקיים.
דוד אמסלם: התחשבו במצב הקיים היום.
יוסף ג'בארין: חלקה בדיונים.
דוד אמסלם: אבל עניתי על זה ואני לא רוצה לענות עוד פעם.
יוסף ג'בארין: שטח נחל בקלנסווה עדיין במשא ומתן.
יוסף ג'בארין: ברגע שאתה - - -
דוד אמסלם: יוסף, אני עונה לו, אל תתערב.
דוד אמסלם: אני אומר לך, אני אוציא אותך.
יוסף ג'בארין: אבל זו אותה הגדרה - - -
יוסף ג'בארין: אני לא מפריע לך.
דוד אמסלם: אתה כל הזמן מפריע לי.
יוסף ג'בארין: אנחנו מסבירים לך.
דוד אמסלם: אולי באת בבוקר כדי להפריע לי.
דוד אמסלם: אולי אתה לא רוצה לקדם את החוק ובאת לכאן רק כדי להפריע לי.
דוד אמסלם: אז אני לא אתן לך להפריע לי, אתה מכיר אותי.
יוסף ג'בארין: קודם כול, זה לגיטימי לתת הערות והסתייגויות.
דוד אמסלם: כשאני נותן לך את זכות הדיבור.
דוד אמסלם: זה לא לגיטימי מה שאתה עושה עכשיו.
יוסף ג'בארין: אז תמשיך.
יוסף ג'בארין: תמשיך לדבר.
דוד אמסלם: אנחנו מתכוונים באופן בסיסי להסדיר כל מה שניתן להסדר, הרי אחרת אין חוק, אחרת בכלל לא מדברים על תוכנית מתאר.
דוד אמסלם: רבותי, מחר הוא יתחיל לאכוף את כל מה שהוא צריך, והוא לא צריך אישור מאתנו.
דוד אמסלם: היום זה עבירה.
דוד אמסלם: תוכנית המתאר שעובדים עליה - והציגו אותה פה, ואמרתי שחלק מהפגישות שלי אתם זה גם לתוכניות מתאר בעייתיות, כמו שהיינו בטמרה.
דוד אמסלם: רק שלשום הייתי אצלך, בטמרה.
דוד אמסלם: אני מקדיש לזה זמן – לא אגיד שקצת יותר מכם, אבל הרבה מאוד זמן.
יוסף ג'בארין: בסך הכול היית בטמרה.
דוד אמסלם: אני מבקש ממך, יוסף, לא על כל הערה שלי תענה.
יוסף ג'בארין: אתה ממשיך לתקוף אותנו כל הזמן.
דוד אמסלם: אני לא תוקף אותך.
יוסף ג'בארין: אתם לא באתם, אתם בעמונה, אתם לא מכירים, אתם לא עושים - - - כאילו פעם אחת אתה מבין את כל הסוגיות של הציבור הערבי ואנחנו לא יודעים כלום.
דוד אמסלם: יכול להיות שאני אהבל, אבל מה לעשות, אני יושב-ראש הוועדה עכשיו.
דוד אמסלם: תוכניות המתאר החדשות הורחבו ונתנו אופק תכנוני.
דוד אמסלם: חלק מהתוכניות האלה הוזרמו דרך הוותמ"ל כדי לקדם דווקא את ההיתרים במגזר הערבי.
דוד אמסלם: אני חוזר: חלק מתוכניות המתאר הן בהתהוות – עדיין לא הופקדו, אבל הולכות לקראת הפקדה.
דוד אמסלם: מה שבפנים – זה במסגרת החוק הקיים.
דוד אמסלם: החוק שלנו - בסנקציות, בשינויים, בכול - לא מדבר על עבירה שכבר נעשתה.
דוד אמסלם: עבירה שנעשתה, יש לה חוק ישן שיטפל בה.
דוד אמסלם: זה מדבר על עבירות חדשות.
דוד אמסלם: בתוך הקו הכחול עדיין ראשי העיר, שלא עושים את העבודה, אמורים לאכוף את חוק התכנון והבנייה.
דוד אמסלם: הצעתי, ויכול להיות שאציע בהצעת חוק אחרי שנשלים את הכול, שראש עיר שלא אוכף עד אחוז מסוים של עבירות בנייה, אציע להדיח אותו מתפקידו, בגלל שהוא מועל בתפקידו.
דוד אמסלם: זה חלק מהתפקיד שלו.
זוהיר בהלול: לחילופין, אם יש ראש עיר, כמו ד"ר סוהיל דיאב, שרוצה לאכוף את החוק, תן לו את האפשרות.
זוהיר בהלול: ברגע שמדובר באדמות פרטיות, גם אם מדובר בשטחים פתוחים, תן לו אפשרות להיות אחד מהפקטורים בתוך ההחרגה הזאת.
יוסף ג'בארין: לפי מה שאתה רוצה, הוא יהפוך לקבלן הריסות, אבל לתת אישור למרפסת הוא לא יכול לתת.
דוד אמסלם: קודם כול, ראשי העיר, יש להם את הוועדות שלהם - יש להם את הוועדות המקומיות ויש את הוועדות המחוזיות, כמו בכל מקום.
דוד אמסלם: אין קשר בין בעלות על הקרקע לבין שימושי הקרקע.
דוד אמסלם: גם פה, בירושלים, בהר נוף, יש שטחים ירוקים, יש שאם אולי גם שטחים פרטיים.
דוד אמסלם: דרך אגב, אם אמא שלי תבנה מרפסת הפרטי שלה – יורידו לה.
יוסף ג'בארין: אבל אתה יודע שרוב השטח הפרטי זה ביישובים הערבים.
יוסף ג'בארין: את זה אתה יודע.
דוד אמסלם: אין קשר בין בעלות על הקרקע לבין השימושים בקרקע לבין העבירה.
זוהיר בהלול: אני מדבר בקול נמוך ואומר לך: אם מדובר במאסה של בנייה, אי אפשר להרוס את המאסה הזאת.
דוד אמסלם: אבל זה לא שם.
דוד אמסלם: אני מסביר עוד פעם: אין קשר בין האדמה הפרטית לבין העבירה.
דוד אמסלם: גם לי, באדמה הפרטית שלי, אסור לי לבנות מה שאני רוצה בלי רישיון.
זוהיר בהלול: זה שונה.
דוד אמסלם: אני חוזר על עצמי: הכוונה היא להסדיר את המצב הקיים, איפה שזה אפשרי, בתוך הקו הכחול.
דוד אמסלם: אני מניח שבגלל זה גם הרחיבו, ותתקן אותי שירי, שבמסגרת המתאר הם התחשבו גם במצב הקיים.
דוד אמסלם: הרי ברור להם שאם יש כאן כבר 100 בתים, אז ננסה להכניס אותם כדי להכשיר אותם.
<ארז קמיניץ: תוכניות as is בדליה.
דוד אמסלם: הרי זו המטרה; המטרה היא לא להרוס, המטרה היא להכשיר את מה שקיים, ומעכשיו ליישר קו וכולם להתקדם.
דוד אמסלם: הרי מזה התחלנו עם בינת שוורץ לפני שנתיים, זאת היתה הכוונה.
דוד אמסלם: דיברנו אתה.
יעל גרמן: אני מבקשת - - -
דוד אמסלם: שניה, אגיע אלייך.
דוד אמסלם: זוהיר, יש לך עוד הערה?
זוהיר בהלול: לא לא.
דוד אמסלם: יוסף, בבקשה.
יוסף ג'בארין: הערה לגבי הדברים שאמרת.
יוסף ג'בארין: נקודת ההנחה שלך כאילו מה שמוצע עונה על הצרכים, עם כל הכבוד, דוד, והחבר'ה כאן יודעים, היא לא נכונה במובן של ההיצע האמיתי של ראשי הרשויות המקומיות.
יוסף ג'בארין: זה הרבה מעבר.
דוד אמסלם: אתה מכיר את תוכניות המתאר?
יוסף ג'בארין: זה הרבה מעבר למה שהמדינה מוכנה לתת.
דוד אמסלם: שאלתי אם אתה מכיר את תוכניות המתאר.
דוד אמסלם: אל תנאם לי לאומה.
יוסף ג'בארין: כן כן.
דוד אמסלם: איזו תוכנית אתה מכיר?
יוסף ג'בארין: אום אל פחם.
דוד אמסלם: ומה הבעיה באום אל פחם?
דוד אמסלם: שירי, תעני לו על אום אל פחם בלבד.
יוסף ג'בארין: אום אל פחם זה יישוב משנות ה-70, אין תוכנית מתאר כוללנית.
<שירה ברנד: יש בהכנה, ויש הרבה שטחים שנכנסים לוותמ"ל.
יוסף ג'בארין: היא הופקדה, כן.
דוד אמסלם: ומה ההערה שלך לגבי התוכנית החדשה שהופקדה?
יוסף ג'בארין: דוד, תפסיק עם השאלות הקנטרניות.
יוסף ג'בארין: אתה מכיר, ואני מכיר.
יוסף ג'בארין: אני מכיר טוב מאוד, תשאל את ארז.
יוסף ג'בארין: הוא יודע שאני מכיר.
<ארז קמיניץ: 9,000 יחידות דיור בטייבה; זה לא מספיק?
דוד אמסלם: כמה יחידות חדשות יש בתוכנית?
יוסף ג'בארין: תשאל את ראש העיר, הוא יגיד לך שזה לא מה שהוא רוצה.
יוסף ג'בארין: הוא היה רוצה הרבה מעבר לכך.
דוד אמסלם: בוודאי, הוא רוצה להגיע עד תל-אביב.
יוסף ג'בארין: כשהוא מסתכל על חריש לידו ורואה איך בשנה אחת כבר - - -
דוד אמסלם: מה הקשר לחריש?
דוד אמסלם: למה הקנאה שלכם כל הזמן מה קורה בחריש ומה קורה פה?
דוד אמסלם: מה אתה צריך?
יוסף ג'בארין: כי זה אדמות - - -
דוד אמסלם: מעולם לא הסתכלתי מה צריך שם.
דוד אמסלם: כל היום אתה בא לפה ומסתכל מה יש בחריש ומה יש בעמונה.
דוד אמסלם: תגיד מה אתה צריך, מה אכפת לך מה יש שם?
יוסף ג'בארין: מה אכפת לי?
דוד אמסלם: הוא אומר 9,000 יחידות בנייה.
יוסף ג'בארין: כשאצלי אין תוכניות דיור, אין מגרשים ואין תשתיות - - -
דוד אמסלם: תפסיק לקטר, עכשיו אנחנו הולכים להסדיר.
דוד אמסלם: אתה מבין למה אני מאבד את הסבלנות עם כל הנאומים שלך?
דוד אמסלם: יוסף, מה ההערה שלך?
יוסף ג'בארין: אם תיתן לי לדבר אגיד לך.
דוד אמסלם: קח שתי דקות לדבר מה שאתה רוצה.
יוסף ג'בארין: ההנחה שאומרת שהקו הכחול המוצע עונה על הצרכים - זה לא נכון.
יוסף ג'בארין: אמיתי זה לא נכון.
דוד אמסלם: תציע תוכנית חלופית.
יוסף ג'בארין: דבר שני, תושבי אום אל פחם, יש להם כ-20,000 דונם בבעלות פרטית באזור אל רוחא, שהיו מתפללים שזה ייכנס לתוך התוכנית הכוללנית, וכמובן שלא מכניסים את זה.
יוסף ג'בארין: אז אל תציירו את התמונה כאילו שהם מקבלים כל מה שרוצים.
יוסף ג'בארין: שירי יודעת, 20,000 דונם.
<פהמי חלבי: אני מדלית אל כרמל.
עבדאללה אבו מערוף: לשעבר ראש עיריית דלית אל כרמל ויושב ראש ועד בית ואדמה.
<פהמי חלבי: אני מאוד פעיל בנושא של תוכניות מתאר.
<פהמי חלבי: מה שאומר יוסף זה נכון - תוכניות מתאר מסדירות את הקיים, לא נותנות אופק לעתיד.
דוד אמסלם: עשיתי על זה דיון.
דוד אמסלם: זה גם לא נכון.
<פהמי חלבי: הייתי בכל הדיונים.
<פהמי חלבי: זה לא עונה על הצרכים של התושבים אני אומר לך, תוכניות המתאר רק מסדירות את הקיים, לא עונות על הצרכים של התושבים לעתיד.
<פהמי חלבי: זה בטוח.
<פהמי חלבי: בדלית אל כרמל מכינים תוכניות, התוכנית של דליה היום מסדירה רק את הקיים.
<שירה ברנד: לא נכון.
<שירה ברנד: תוכניות המתאר עונות על הרבה יותר.
דוד אמסלם: הרי ברור לך שלא נעשה כאן דיון.
דוד אמסלם: אתה אומר את זה, והם אומרים: לא נכון.
דוד אמסלם: היה פרופסור בדיון הקודם – שכחתי את שמו – שבא מהדוקטרינה של התכנון והוא לא בדיוק תמך את מה שאתה אומר, ואני לא יודע מה לעשות.
דוד אמסלם: אם יש לך תוכנית מתאר - - -
<פהמי חלבי: אני מכיר אותו, הוא לא אומר את האמת.
דוד אמסלם: רק אתה אומר את האמת.
דוד אמסלם: אבל בוא תקשיב לי - - -
<פהמי חלבי: ישבתי אתו לפני שבוע - - -
דוד אמסלם: סליחה, פהמי, נגמרה זכות הדיבור שלך בקטע הזה.
דוד אמסלם: אני אומר שכל תוכנית מתאר שמישהו מרגיש בה מקופח - אני לוקח על עצמי לקבוע אתו, עם ראש העיר שלו ועם מינהל התכנון אצלי בחדר.
דוד אמסלם: חצי שעה–שעה, נשב על הפרטים ונבין.
דוד אמסלם: לא ככה.
דוד אמסלם: בגלל שאני מאמין שתוכנית מתאר חדשה שמופקדת היום צריכה לתת אופק לפחות 25–30 שנה.
<פהמי חלבי: אני מסכים, אם זה היה ככה.
דוד אמסלם: לא הולכים להנציח מצב קיים ובעוד חמש שנים לדון על אותה בעיה.
עבדאללה אבו מערוף: על זה מדובר.
עבדאללה אבו מערוף: שירי, דיברנו גם על זה, שעד כמה שאפשר, להחריג את קו הכחול.
עבדאללה אבו מערוף: ביקשנו 8%, ולא הסכמתם על 8%, אז לפחות להסכים על 2.5% - מי שעדיין לא הגיש, שאכן לפי מה שסיכמנו עליו.
דוד אמסלם: אני בהגדרות שעה וחצי כמעט.
אוסאמה סעדי: אבל זה מה שחשוב, ההגדרות.
דוד אמסלם: לא חשוב לי ההגדרות.
אוסאמה סעדי: חשוב מאוד.
דוד אמסלם: אצלך חשוב, לי לא.
דוד אמסלם: אצלי חשוב החוק; תגיע לסעיף – תגיד.
דוד אמסלם: כל מי שחושב שתוכנית המתאר לא מתאימה לו, שיכתוב לי מכתב ויביא לי אותו.
דוד אמסלם: אני מבטיח אישית, שעל כל תוכנית מתאר אזמין את שירי אלי לחדר, יחד אתו, ונדון על התוכנית.
דוד אמסלם: אז בואו נעזוב את הפרק הזה בצד.
דוד אמסלם: עכשיו חברת הכנסת גרמן.
יעל גרמן: אני רוצה לדבר על השטח הפתוח ועל ההערה שלי לגבי שטח ציבורי פתוח ועל מה שאמרת, שבתוך השטח הפתוח יש גם שטחים פרטיים.
יעל גרמן: אני רוצה להזכיר לך, אדוני היושב-ראש, שלפני שנה ישבנו כאן ביחד ב-8:00 בבוקר ואישרנו בקשה של קיבוץ בית אורן להרחיב את הבנייה בתוך שטח ציבורי פתוח, של יער - - -
דוד אמסלם: בתוך שמורה.
<תומר רוזנר: גן לאומי.
יעל גרמן: שזה שצ"פ לכל דבר ועניין.
דוד אמסלם: זה שמורה, זה יותר משצ"פ.
יעל גרמן: קל וחומר.
יעל גרמן: אישרנו בנייה פרטית בתוך שטח ציבורי פתוח.
דוד אמסלם: מה זה פרטי?
דוד אמסלם: זה קרקעות מדינה.
יעל גרמן: אדם פרטי יושב שם.
יעל גרמן: עוד יותר גרוע.
יעל גרמן: אני רוצה להדגיש: דובר על בנייה פרטית, אנשים פרטיים - 25 קוטג'ים צמודי קרקע בתוך שטח ציבורי פתוח.
יעל גרמן: כאן מדברים על לעג לרש, הם לא מדברים על שטח ציבורי פתוח, הם רק אומרים שיכול להיות שישנם שטחים פתוחים פרטיים שהם רוצים לבנות.
דוד אמסלם: חברת הכנסת גרמן, מה השאלה?
דוד אמסלם: אני רוצה להבין מה השאלה.
יעל גרמן: אני לא שואלת.
יעל גרמן: אני מגישה הסתייגות על הנוסח ועל ההגדרה, שלא יהיה "שטח פתוח" אלא "שטח ציבורי פתוח".
יעל גרמן: אני לא יודעת מה זה "שטח פתוח", אני לא יודעת מה נעשה שם.
יעל גרמן: "שטח ציבורי פתוח" - אני יודעת.
יעל גרמן: אני לא יודעת מה זה "שטח ציבורי פתוח", ואני חושבת שזה לא הוגן ולא נכון להכניס פה שטח פתוח, כשכולי עלמא יודעים שהכוונה היא רק למגזר הערבי.
יוסף ג'בארין: ההצעה היא להחריג שטח בבעלות פרטית.
יוסף ג'בארין: זאת ההצעה.
יעל גרמן: "שטח ציבורי פתוח" זה דבר ברור וידוע, וזאת הגדרה ידועה בכל חוק התכנון והבנייה.
דוד אמסלם: בבקשה תומר, תסביר.
<תומר רוזנר: אתחיל עם "שטח פתוח".
<תומר רוזנר: צריך לקרוא את ההגדרה בהקשרה, ומטרתה של ההגדרה היא לתת הגנה יותר חזקה לשטחים פתוחים מאשר לשטחים שמיועדים לבנייה, למשל.
<תומר רוזנר: המטרה המרכזית של ההגדרה היא לומר שבשטחים הפתוחים, כפי שהוגדרו כאן, אם נעשית שם בנייה בלי היתר או לא לפי תוכנית - העבירה חמורה הרבה יותר מאשר בנייה בשטח שמיועד לבנייה.
יוסף ג'בארין: למה לא לכתוב "שטח ציבורי"?
יוסף ג'בארין: זאת השאלה.
<תומר רוזנר: נציגי הממשלה מסרו לנו שהם רוצים עוד לחשוב איך לדייק את ההגדרה הזאת טיפה יותר במה שייחשב כשטח פתוח, אז יכול להיות שגם כאן יהיה איזשהו שינוי.
<תומר רוזנר: אבל המטרה של ההגדרה הזו היא להגדיר את השטחים שבהם העבירה של בנייה באותם שטחים תהיה חמורה הרבה יותר מאשר בנייה בשטחים שאינם מוגדרים כשטחים פתוחים.
<תומר רוזנר: כלומר, המטרה היא להגן על אותם שטחים פתוחים הגנת יתר ולהפוך את העבירה של בנייה בהם לעבירה בנסיבות מחמירות.
<תומר רוזנר: כשנגיע לעבירות תראו את ההבדל שמוצע, שיהיה בין בנייה בשטחים כאלה לבין בנייה בשטחים אחרים.
יעל גרמן: יש הגדרה כזאת בחוק התכנון והבנייה היום?
יעל גרמן: אז למה אנחנו - - - ?
<ארז קמיניץ: חברת הכנסת גרמן, אנחנו מבקשים לדייק את ההגדרות האלה בצורה יותר טובה.
<ארז קמיניץ: כמו שאמר תומר, היא מיועדת להבחנה בין סוגי עבירות, אבל ההגדרות – גם מה שמופיע כרגע - לא סופיות מבחינתנו.
<ארז קמיניץ: יש שם דברים שנרצה לדייק אותם, אני מציע שנשאיר - - -
יעל גרמן: למה אתם מגיעים עם מינוח חדש ולא נצמדים ל"שטח ציבורי פתוח" שכולנו מכירים ויודעים?
<ארז קמיניץ: אפשר לכתוב "שטח ציבורי פתוח", אפשר לכתוב את המילים האלה.
יעל גרמן: שטח ציבורי פתוח הוא חלק מהשטח הפתוח.
<ארז קמיניץ: חברת הכנסת גרמן, אנחנו עוסקים בשאלה של הגדרות.
<ארז קמיניץ: בסוף מה שחשוב הוא התוכן, מה יופיע בפנים.
<ארז קמיניץ: המילה "שטח פתוח" היא פחות חשובה, מה שחשוב זה מה שמופיע במילים שבתוך ההגדרה, ואת זה אנחנו רוצים לבדוק.
<ארז קמיניץ: הגדרנו פה שטח פתוח כגן לאומי ושמורת טבע; אני חושב שאנחנו מסכימים שגן לאומי ושמורת טבע, למשל, יצטרכו הגנה משמעותית יותר.
יעל גרמן: זה שטח ציבורי פתוח.
<ארז קמיניץ: לא לא.
<ארז קמיניץ: גן לאומי ושמורת טבע זה לא בהכרח שטח ציבורי פתוח.
<ארז קמיניץ: אפשר לקרוא לזה "שטח מיוחד", לא חייבים לקרוא לזה "שטח פתוח", אפשר לקרוא לזה מילה אחרת.
<ארז קמיניץ: מה שחשוב זה המילים שנכנסות בתך ההגדרה הזאת, ואותן אנחנו רוצים לדייק.
<ארז קמיניץ: אז בואו נעזוב את המילים "שטח פתוח", נקרא לזה מילים אחרות, ומה שחשוב זה גן לאומי, שמורת טבע ומה עוד.
יעל גרמן: אתה עדיין לא אומר מדוע צריך להוסיף או להמציא.
<ארז קמיניץ: היועץ המשפטי הסביר.
יעל גרמן: אם יתברר שבתוך השטח הפתוח שאתה מדבר עליו יש שטח שהופקע לפי 50 או 100 שנה ממישהו פרטי ולא עשו בו שימוש ובית-המשפט יגיד שיש להחזיר בחזרה לבעלים הפרטיים, אז זאת עבירה?
<ארז קמיניץ: ואם זה בתוך שמורת טבע?
<ארז קמיניץ: זה לא קשור לבעלות.
דוד אמסלם: אקריא עוד פעם: "שטח פתוח' – מקרקעין המצויים בסביבה חופית".
דוד אמסלם: כנראה שהיא רוצה לבנות על החופים, רק שעשינו את זה בוות"ל היא התנגדה.
דוד אמסלם: "גן לאומי - - - "
<קריאות: לא, זה לא.
דוד אמסלם: אני מקריא.
יעל גרמן: חוף זה שטח ציבורי, ויש חוק חופים.
יעל גרמן: אני לא באה לבקש - - - חוק אחר, אז אל תבלבלו.
יעל גרמן: אל תכניסו חופים.
דוד אמסלם: חברת הכנסת גרמן, אל תפריעי לי.
דוד אמסלם: שמעתי אותך ואני מתייחס לעניין.
יוסף ג'בארין: עד שהצלחנו שארז סוף-סוף יקבל איזושהי הערה אתה מקלקל?
יוסף ג'בארין: סוף-סוף הסכים אתנו על משהו.
דוד אמסלם: יוסף, באת במשימה בבוקר להפריע לי.
דוד אמסלם: יוסף, אני קורא לך לסדר פעם ראשונה.
דוד אמסלם: אני מקריא את ההגדרה.
דוד אמסלם: לפעמים את מבלבלת אותי, לפי הנושא את כל פעם אומרת משהו, לטעמי, שהוא הפוך ממה שאת רוצה.
דוד אמסלם: אז אני מקריא מה זה שטח פתוח: "מקרקעין בסביבה חופית, גן לאומי, שמורת טבע" – עד עכשיו את מסכימה או לא?
יעל גרמן: אבל אדוני היושב-ראש, אני מדברת על עיקרון.
יעל גרמן: עד היום - - -
דוד אמסלם: לא עיקרון.
דוד אמסלם: את מסכימה?
דוד אמסלם: בחוק הזה החלטנו לשנות.
דוד אמסלם: אנחנו גם משנים.
יעל גרמן: על הדברים האלה דברים אחרים מגנים.
יעל גרמן: על החופים יש חוק חופים שמגן.
יעל גרמן: זה לא יבטל את חוק החופים.
דוד אמסלם: חברת הכנסת גרמן, מותר לנו גם לשנות הגדרות.
דוד אמסלם: גם אם חשבנו משהו, אז אנחנו משנים.
דוד אמסלם: תגידי לי רק מה לא טוב בשינוי.
דוד אמסלם: בסביבה חופית את רוצה שנבנה?
יעל גרמן: אני חושבת שהיא מוגנת על-ידי חוק.
דוד אמסלם: אבל אכפת לך שנכתוב את זה עוד פעם?
יעל גרמן: אין צורך.
דוד אמסלם: אין צורך, אבל אני אוהב לעשות עוד פעם.
יעל גרמן: אין צורך, יש חוקים.
דוד אמסלם: גן לאומי?
יעל גרמן: גם על הגן הלאומי - - - אין צורך.
דוד אמסלם: שמורת טבע – יש לך בעיה עם זה?
יעל גרמן: כנ"ל – אין צורך.
דוד אמסלם: אכתוב שאת מבקשת להוריד.
דוד אמסלם: "שטח המיועד לתוכניות לשטח חקלאי ולגן לאומי"?
יוסף ג'בארין: מה זה מיועד?
יוסף ג'בארין: ואם - - -?
עבדאללה אבו מערוף: להוריד, להוריד.
אוסאמה סעדי: אבל יש אפשרות לשינוי ייעוד.
דוד אמסלם: אסביר עוד מעט.
יעל גרמן: לשנות את זה ל"שטח ציבורי".
דוד אמסלם: אתם יודעים מה, אני אפסיק את הישיבה.
דוד אמסלם: לא אתן לכם לדבר מילה.
דוד אמסלם: אתה דיברת כבר במצטבר למעלה מחצי שעה.
דוד אמסלם: כן, אתה.
דוד אמסלם: אתה מפריע לי כל הזמן.
דוד אמסלם: עכשיו אני עם גרמן.
דוד אמסלם: אני רוצה להבין אותה, כדי שכשאציג את החוק בכנסת אסביר למה היא התנגדה.
דוד אמסלם: ב"שטח פתוח" אסביר למה היא התנגדה.
דוד אמסלם: היא התנגדה שהבנייה הערבית תהיה – לא היהודית – תהיה בחופים.
יעל גרמן: אל תסביר אותי, אני יודעת להסביר את עצמי טוב מאוד.
דוד אמסלם: לפעמים אני אוהב להסביר אותך.
יעל גרמן: אל תסביר אותי.
דוד אמסלם: אני אוהב להסביר.
יעל גרמן: תסביר את עצמך.
יעל גרמן: אני מסבירה דברים מאוד ברור ומדויק.
דוד אמסלם: חברת הכנסת גרמן, כידוע לך, אני לא נמצא במפלגה שלך.
דוד אמסלם: לפעמים אני רוצה להסביר אותך, מה לעשות.
דוד אמסלם: מותר לי, לא?
דוד אמסלם: אחרי זה תעלי ותגידי מה שאת רוצה.
דוד אמסלם: על שמורת טבע או יער את רוצה שנבנה?
יעל גרמן: אני מבקשת לשנות את ההגדרה "שטח פתוח" ל"שטח ציבורי פתוח".
יעל גרמן: כמעט כל הדברים שנמצאים פה מוגנים על-ידי חוקים אחרים, ולכן אין בהם צורך.
דוד אמסלם: תרשמי את ההערה שלה, שחברת הכנסת גרמן מתנגדת להגדרה של "שטח פתוח", שכולל גן לאומי, שמורת טבע וכו'.
דוד אמסלם: היא רוצה שהיה רק "שטח ציבורי פתוח".
יעל גרמן: גברתי היועצת המשפטית, תכתבי מה שאני אומרת ולא מה שהוא אומר.
יעל גרמן: אני אומרת שאני מבקשת בהסתייגות שלי לשנות את המינוח "שטח פתוח" ל"שטח ציבורי פתוח", וכל התוספות הן לא שלי.
דוד אמסלם: עכשיו אענה לחברת הכנסת גרמן, שאמרה לגבי הנושא של שמורת הכרמל, ואני גם עונה לשאלה שלך.
דוד אמסלם: היום כל אחד זכאי לעשות תוכנית שינויי ייעוד, גם בגן לאומי.
דוד אמסלם: בגן לאומי, החוק קובע שזה צריך לבוא לאישור הכנסת והממשלה.
דוד אמסלם: שם הממשלה ביקשה.
דוד אמסלם: זה היה גריעה והוספה, זאת אומרת, גרעו מצד אחד והוסיפו לגן מצד שני את אותו שטח, וזה בא לאישור ועדת הפנים ואישור ממשלה, ורק אחרי זה יכלו לבנות.
דוד אמסלם: דרך אגב, בדיון צמצמנו את השטח.
דוד אמסלם: אמרנו להם: לא, אנחנו לא מוכנים הכול.
דוד אמסלם: צמצמנו, וכך היה.
דוד אמסלם: אף אחד לא בנה על - - -
אוסאמה סעדי: אני יודע, אני מסכים אתך.
אוסאמה סעדי: אני יודע שאפשר להגיש שינויים.
אוסאמה סעדי: אבל נגיד בקלנסווה, יש שם בנייה קיימת שם והגישה בקשה לשינוי ייעוד ולהפוך את העניין הזה - - -
דוד אמסלם: אם יאשרו לה – בבקשה.
אוסאמה סעדי: מה שהצעת בענייני אכיפה, שכאשר יש שינוי תוכנית מופקדת, מוצעת, יראו את הקו הכחול כאילו כבר אושר.
אוסאמה סעדי: איפה זה עומד?
דוד אמסלם: שינוי ייעוד לא בא בחלל ריק, יש כללי תכנון.
דוד אמסלם: בדרך כלל, במדינת ישראל מותר לך לבקש מה שאתה רוצה.
דוד אמסלם: אתה יכול לבקש לבנות את הבית שלך על הים.
דוד אמסלם: תבקש.
אוסאמה סעדי: אפשר?
דוד אמסלם: לבקש – כן, אבל סביר להניח שלא יאשרו לך את זה.
אוסאמה סעדי: בדובאי בנו בתוך הים.
דוד אמסלם: ברגע שיש את הקו הכחול של תוכנית המתאר, זה על גבול הבלתי אפשרי בעליל לאשר לך בנייה שם.
דוד אמסלם: זה החוקים.
דוד אמסלם: אתה צריך להגדיל את תוכנית המתאר, להכליל אותה בשטח, ורק אחרי זה לעשות בשטח שינוי ייעוד, אם זה לא הייעוד שלו.
דוד אמסלם: יש פרוצדורה שיכולה, אבל - - -
יוסף ג'בארין: זה מה שאנחנו רוצים, ואין לנו כוח פוליטי לעשות את זה.
יוסף ג'בארין: זה מה שאנחנו מנסים לעשות.
דוד אמסלם: אמרתי לך: תכתוב לי מכתב על איזו תוכנית - - -
יוסף ג'בארין: זה מה שאני מסביר לך, שאין לנו את הכוח הפוליטי לעשות את מה שצריך לעשות.
יוסף ג'בארין: בירושלים יש להם את זה.
דוד אמסלם: תגיש לי - - -
יוסף ג'בארין: יש להם כוח פוליטי לשנות שטח מנחל - - -
<ארז קמיניץ: 9,000 יחידות דיור בטייבה?
דוד אמסלם: אתה ממשיך בנאומים שלך.
דוד אמסלם: אמרתי לך: תכתוב לי באופן פרטני על אותם חלוקי נחל ונחל שאתה מדבר עליהם, נזמין אותם ונדבר.
דוד אמסלם: אז נוכל לדבר בניחותא, קונקרטית, ואם זה עושה שכל – נבקש מהם להרחיב.
דוד אמסלם: אבל לא לנאום כאן סתם.
אוסאמה סעדי: אפשר לקבל תשובה על ההערות שלי על שימוש אסור ועבודה אסורה?
אוסאמה סעדי: אני מבקש שארז - - -
עבדאללה אבו מערוף: אני מבקש לסגור את העניין של ההסתייגות לגבי שטח פתוח, שיהיה כתוב.
עבדאללה אבו מערוף: אני מציע: "שטח פתוח הוא מקרקעין המצויים בסביבה החופית, שטח שייעודו בתוכנית הוא שטח ציבורי פתוח" ואת השאר להשמיט.
דוד אמסלם: אתה מוכן גם את החופית.
דוד אמסלם: גרמן לא מוכנה להכניס את החופית.
עבדאללה אבו מערוף: דווקא אני גם רוצה, שמורת טבע.
עבדאללה אבו מערוף: אתה מבין את זה טוב מאוד, ארז.
עבדאללה אבו מערוף: אתה יודע טוב מאוד שאבו מערוף יודע מה זה גן לאומי ומה זה שמורת טבע, אבל שלא יהיה רשום בהגדרות.
דוד אמסלם: בסדר, בואו נמשיך.
<תומר רוזנר: אשיב רק לנושא של ההגדרות "שימוש אסור" ו"עבודה אסורה".
<תומר רוזנר: ההגדרה, כפי שהציעה הממשלה בהצעה הממשלתית, היתה רחבה מאוד.
<תומר רוזנר: צריך לקרוא את ההגדרות האלה בהקשרן; ההגדרות האלה מגדירות את רוחב העבירה – ככל שההגדרות רחבות יותר, ככה העבירה רחבה יותר.
<תומר רוזנר: מה שניסינו לעשות, בהסכמת הממשלה, זה לדייק, לצמצם ולתחם את גבולות העבירה.
<תומר רוזנר: אם היה כתוב, כפי שהממשלה הציעה במקור, "כל בנייה שלא לפי הוראות חוק זה" – אתן דוגמה קיצונית, שכמובן לא היתה כוונה אליה – שאם היתר הבנייה נצבע בצבע ירוק ולא בצבע אדום, כי כך כתוב שצריך לעשות תסריטים של היתר, בירוק ולא באדום, אז זו היתה נחשבת עבירה.
<תומר רוזנר: כמובן שלא התכוונו לזה, ולכן אנחנו מנסים לדייק את ההגדרה.
<תומר רוזנר: יחד עם זאת, נמסר לי שגם כאן מנסים לדייק את ההגדרה הזאת, והיא עדיין לא סופית.
אוסאמה סעדי: כשנקבל – נתייחס.
דוד אמסלם: אני מציע לך, בגדול, להתייחס למה שאמר ארז קמיניץ.
דוד אמסלם: אנחנו שעה וחצי בהגדרות.
דוד אמסלם: זה לא העיקר, העיקר זה מה כתוב בסעיף.
דוד אמסלם: אם בסעיף תתייחס קונקרטית יהיה לי יותר קל להבין את הקונקרטיזציה של ההגדרה.
אוסאמה סעדי: מי שעבר עבירה של בנייה אסורה - - -
דוד אמסלם: אז שם נסביר.
אוסאמה סעדי: שם זה רק העונשים.
אוסאמה סעדי: המשנה ליועץ יגיד לך שההגדרה זה הבסיס לכל עבירה.
דוד אמסלם: אוסאמה, אתה לא מקבל את עמדתי.
דוד אמסלם: טוב, מכבד אותך.
אוסאמה סעדי: אני מקווה שהממשלה תחשוב על הנוסח ואז נתייחס.
דוד אמסלם: נחשוב על הנוסח.
<גלית ביק: אני מבקשת להעיר.
<גלית ביק: חיכיתי יפה.
<גלית ביק: אני מייצגת את חברת "מקורות".
אוסאמה סעדי: גם היא רשות אוכפת?
<תומר רוזנר: חברה ממשלתית, כן.
<גלית ביק: אני מבקשת הסתייגות קצרה.
<גלית ביק: החברים פה התייחסו להגדרה של - - -
דוד אמסלם: מי שמסתייג זה רק חברי כנסת.
<גלית ביק: סליחה, הערה.
<גלית ביק: אנחנו מבקשים להעיר על נוסח העבודה האסורה והשימוש האסור מסיבות מעט שונות ממה שעלו עד עכשיו.
<גלית ביק: התיקון לחוק מבקש לאפשר אכיפה מנהלית לעבודות חדשות.
<גלית ביק: כלומר, כל עבודה חדשה שתתבצע ניתן יהיה לאכוף באכיפה מנהלית.
<גלית ביק: לכן אנחנו חושבים שהגדרת העבודה האסורה לא מדויקת.
<גלית ביק: מדוע?
<גלית ביק: מאחר שהיא מתייחסת לעבודות שבוצעו בעבר.
<גלית ביק: נאמר כאן: "'עבודה אסורה' – עבודה הטעונה היתר, שנעשתה בלא היתר או בניגוד לתנאי ההיתר".
<ארז קמיניץ: בשום פנים ואופן.
<ארז קמיניץ: את רוצה שזה יהיה רק לעתיד?
<גלית ביק: אפילו לא לעתיד, אפשר שזה יהיה בהווה.
<ארז קמיניץ: מה את אומרת?
<ארז קמיניץ: שחברת "מקורות" עשתה עבירות תכנון ובנייה לפי החוק הקיים על ימין ועל שמאל ואת זה את רוצה לפטור?
<ארז קמיניץ: אני לא מצליח להבין.
<גלית ביק: לא, זו ממש לא הכוונה שלי.
<ארז קמיניץ: זה מה שאת אומרת.
<ארז קמיניץ: חבל שאני שומע את זה בוועדה, שחברת "מקורות" עושה עבירות.
דוד אמסלם: דיברתי על זה גם קודם.
דוד אמסלם: זה לא אומר שעכשיו הקמנו את המדינה.
דוד אמסלם: כאן יש לנו החמרה או שינוי בכל נושא האכיפה.
דוד אמסלם: נעשו עבירות עד רגע החוק - אז הן יטופלו במסגרת החוק הקיים היום.
דוד אמסלם: מרגע שהחוק הזה ייכנס לתוקף – אין ענישה רטרואקטיבית אחורה.
דוד אמסלם: אז אם חברת "מקורות" תעשה עבודה שתהיה חדשה - - -
<גלית ביק: לא נתת לי לסיים.
אוסאמה סעדי: עבירה שנעשתה לפני שנה - - -
דוד אמסלם: לא לא, אוסאמה.
דוד אמסלם: אוסאמה, אתה עושה דבר לא הוגן.
דוד אמסלם: תחשוב קצת: אתה שואל, אתה גומר לשאול והוא שואל; הוא גומר לשאול ההוא שואל, וכל היום אנחנו שואלים.
דוד אמסלם: אז צא החוצה עכשיו ודבר אתו.
אוסאמה סעדי: אני רוצה לפרוטוקול.
דוד אמסלם: לא לא, כבר דיברת לפרוטוקול בערך 40 דקות מהשעה וחצי.
<גלית ביק: סעיפי ההגדרות האלה נועדו לשימוש במסגרת סעיפי החוק החדשים שנוגעים אך ורק לאכיפה המנהלית.
<גלית ביק: אני לא מדברת על מה שיש מעבר לזה.
<תומר רוזנר: לא, זה נוגע לכל החוק.
<גלית ביק: ברור שככל שמדובר בעבירות שבוצעו בעבר, כמובן שכל הסמכויות עדיין קיימות.