GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<רועי שובל: איפה הבעיה שלנו?
<רועי שובל: הבעיה שלנו שבאים לאותם דיירים שגרים היום בבניינים שהם לא בטוחים, או לאותם יזמים שרוצים לבנות שם כדי לשפר את כל מה שצריך לשפר ובאים ואומרים להם – דרך הגישה שאליה אתם צריכים להתייחס בבקשות שלכם, היא הדרך הציבורית.
<רועי שובל: עכשיו, ברור שאין לאותו דייר או לאותו יזם יכולת להשפיע על הדרך הציבורית ואנחנו מקבלים פה מכתב שדוחה לנו בקשות שאומר – עד שתפתרו לנו את הבעיה בצומת, את רדיוס הסיבוב בצומת.
<רועי שובל: אתה לא יכול לבוא לדייר ולהגיד לו תפתור לי את הפנייה מדיזנגוף לארלוזורוב, כדי שאני אתן לך היתר בשלושה רחובות משם.
נאוה בוקר: מה אתה מציע?
<רועי שובל: תיכף אני אגיע גם לפתרון.
<רועי שובל: מה אני בא ואומר, אני משתתף, נמצא ונוכח בהרבה דיונים של ועדות שקשורות בנושא הזה של התחדשות עירונית.
<רועי שובל: אתה יושב בוועדת חירום לאומית, אני לא זוכר את השם המדויק שלה ואתה שומע שם הערכות אפוקליפטיות על אלפי הרוגים או עשרות אלפי הרוגים ומאות אלפי חסרי דיור בשנים הספורות שתהיה רעידת אדמה ודאית.
<רועי שובל: אתה יושב בפורום של התחדשות עירונית ויושבים שם חברי כנסת ונותנים בראש למינהל התכנון על זה שלא מאשרים מספיק בקשות וכולם רוצים לקדם את זה ולקדם את זה.
<רועי שובל: ואז אתה בא לפה ואתה שומע עוד פעם שיש בעיה.
<רועי שובל: לכאן אנחנו באים כדי למצוא את הפתרון המערכתי הכולל.
נאוה בוקר: תתמקד בבקשה, אין לנו עוד הרבה זמן.
<רועי שובל: מה אני מציע?
<רועי שובל: דיברתם קודם על היערכויות ואמר רונן לגבי זה שכשיש מצב קיים אז אתם יודעים להתמודד עם המצב הקיים.
<רועי שובל: צריכים להכיר בזה שפרויקטים של התחדשות עירונית בכל מקרה משפרים את המצב ולהתייחס לבניינים האלה כאל מצב קיים.
<רועי שובל: זאת אומרת שאם צריכים לפרוש קווים עכשיו למרחק של 100 מטרים, אז יפרשו קווים למרחק של 100 מטרים או למרחק של 40 מטרים.
<רונן מכטייב: ואז מה?
<רונן מכטייב: כשהוא יגיע לבניין לא תהיה לו יכולת לחדור לבית?
<רועי שובל: אבל עדיין יש לו ספרינקלרים של מעכבי בעירה.
<רועי שובל: אני אתן לך דוגמא פרויקט שיש לנו, שנמצא עשרה מטרים מרחוב ארלוזורוב בתל אביב ורוחב הדרך בו הוא צר והוא לא מקבל היתר, למרות שברחוב ארלוזורוב אתה יכול לעשות איזו פרישה שאתה רוצה.
<רונן מכטייב: זה פתרון לא ישים של איש שלא מבין את העניין.
<חיים תמם: אגב, נתנו פתרון כאן שלא - - -
<רועי שובל: קודם כל אתם - - -
<חיים תמם: רק רגע.
<חיים תמם: המקרה הזה - - -
<רועי שובל: אחד הדברים המעניינים זה - - -
<חיים תמם: במרחק 20 מטרים אנחנו מוכנים - - -
<רועי שובל: רגע, חיים.
<רועי שובל: אחד הדברים המעניינים זה שבאים ואני לא מבין את העניין.
<רועי שובל: אחד הדברים המעניינים זה שבאים להדיוטות כמונו ואומרים לנו תביאו את הפתרון.
<רועי שובל: רשות הכיבוי צריכה להתייחס למצב ולבוא ולהגיד אני במצב הנוכחי אמצא את הפתרון.
<רועי שובל: לא לבוא להגיד בואו נבנה עיר מסביב לכבאית, אלא בואו נמצא את הפתרון ש - - -
נאוה בוקר: אוקיי, תודה רבה עורך הדין שובל.
נאוה בוקר: נועה ממשרד הבינוי ואחריה קובי דדון.
<נועה זרמון ברנט: נועה זרמון ברנט, אני מאגף התחדשות עירונית במשרד הבינוי והשיכון.
<נועה זרמון ברנט: אני רוצה להגיד כמה דברים שנאמרו פה על ידי אנשים כבר, אבל קצת לרכז את זה או לאסוף את זה ביחד.
<נועה זרמון ברנט: כשמדברים על התחדשות עירונית אז אנחנו עושים הבחנה בין תכניות גדולות, שמתקיימות על יותר ממגרש אחד.
<נועה זרמון ברנט: התכניות שאנחנו מקדמים הן תכניות גדולות, תכניות מתאר לשכונות שלמות, שם אנחנו יכולים להציע פתרונות שהם נוגעים גם לרוחב הדרך והגישה וכו', וגם פתרונות לבניינים גבוהים וכדומה.
<נועה זרמון ברנט: בתמ"א 38, כשפועלים בתוך רקמה קיימת בגבולות של מגרש קיים, הדרישה לרוחב דרך משירות הכבאות ועד הבניין עצמו, היא בלתי אפשרית כי כבר היום היא לא מתקיימת.
<נועה זרמון ברנט: אז צריך ושוב, אני לא יוצאת פה נגד, אני מבינה לגמרי את העמדה של הכבאות, אבל אנחנו בהתחדשות עירונית צריכים לקדם פתרונות ואני לא אוהבת את המושג הזה, אבל שהם יוצאים מהקופסא.
<נועה זרמון ברנט: אנחנו צריכים לקדם פתרונות חדשים.
<נועה זרמון ברנט: סל של פתרונות שיכולים לתת מענה.
<נועה זרמון ברנט: שוב, זה בתוך מערכת של ניהול סיכונים.
<נועה זרמון ברנט: כנראה לא נצליח לתת את המענה כפי שכבאות מבקשים להגיע עם הכבאית - - -
נאוה בוקר: יש לך איזה שהוא פתרון?
נאוה בוקר: איזה שהוא רעיון?
<נועה זרמון ברנט: שוב, קטונתי.
<נועה זרמון ברנט: אני בכבאות לא מבינה.
נאוה בוקר: אוקיי, בסדר גמור, תודה.
נאוה בוקר: קובי דדון ואחרי זה נציג של מינהל התכנון, אני רוצה לשמוע אותך.
נאוה בוקר: קובי דדון מארגון הכבאים.
<יעקב דדון: מארגון הכבאים.
<יעקב דדון: תראה, כבוד עורך הדין - - -
<אמיר הלר: לא צריך כבוד, אמיר.
<יעקב דדון: בסדר, אמיר, אני רוצה לך ולוועדה הזו את הכבוד.
<יעקב דדון: אפשר להפוך את הוועדה הזו לפופולארית, אבל אנחנו צריכים גם להסתכל מהצד שלנו, מהעין שלנו, המקצועית.
<יעקב דדון: אני גם צריך להגן על העובד שלי ויש לנו פה חברה מאד רציניים, שזה נשמע שלא נותנים שירות בכלל.
<יעקב דדון: ככה זה נשמע.
<יעקב דדון: ככה זה נשמע ואני רוצה להגיד לך שברפורמה שעכשיו מבצעים עם רישוי עסקים, שזה אחד הדברים הלא טובים בעיני, כי חכו תראו בעתיד איך זה יהיה גרוע וזה ייראה רע מאד.
<קריאה: אה לא, אתה מתכוון למכוני מחקר.
<יעקב דדון: המכונים הפרטיים, לזה התכוונתי.
<יעקב דדון: זה יהיה רע מאד.
נאוה בוקר: לא, לא, לא, אף אחד לא דיבר על מכונים פרטיים.
נאוה בוקר: אנחנו לא בעד העניין הזה.
<יעקב דדון: לא משנה, זרקו את זה.
<יעקב דדון: זרקו את זה, חברת הכנסת יוליה שיצאה לצערי.
נאוה בוקר: אני לא שמעתי.
<יעקב דדון: היא זרקה את זה.
נאוה בוקר: יכול להיות.
<יעקב דדון: אבל לך אני אומר לגבי הפתרונות.
<יעקב דדון: אני רוצה להגיד לך שלחיים הגיעו הרבה דברים לשולחן והוא פתר אותם.
<יעקב דדון: אי אפשר להגיד שלא פותרים.
<יעקב דדון: פותרים.
<יעקב דדון: יכול להיות שיש מקומות שלא מגיעים אליהם בזמן כי יש לחץ, אבל אי אפשר להגיד גם שלא עובדים.
<יעקב דדון: עובדים.
<יעקב דדון: אתה לא יכול פתאום להכפיל את כוח האדם כי יש כוח של גדילה.
<יעקב דדון: אני רוצה להגיד לך שבהרבה מקומות בארץ, ראשי רשויות שהנחו אותם לבצע קווי מים, קווי מים - משהו פשוט – אני כבר לא מדבר על רחבה שאתם מתווכחים פה - לא מבצעים אותם ונשרפו לנו בתים.
<יעקב דדון: נכון, חיים?
<יעקב דדון: זה קרה לא במקום אחד או שניים.
<יעקב דדון: הוא מסתכל מאצלו שהוא רוצה לפתח את גוש דן.
<יעקב דדון: אנחנו מסתכלים גם בפריפריה, שלא מבצעים שום דבר.
<יעקב דדון: אז לא להגיד לא נעשה.
<יעקב דדון: נעשה.
<יעקב דדון: יש שולחן דיונים.
<יעקב דדון: לפי דעתי זה לא השולחן.
<יעקב דדון: יש את חיים, אפשר לפנות אליו בכל נושא.
<יעקב דדון: הוא יכול לקדם גם לך וגם לך את כל הנושאים האלה ופה זה לא אנשים שמנסים להתנכר לפיתוח של המדינה, כי הם כן רוצים לפתח וכל היום הם עובדים כדי לפתח והכבאות הוא לא גוף פופולארי לבוא לרצות את האנשים בצורה שלהם רק.
<יעקב דדון: גם לו יש את הדרישות שלו.
<יעקב דדון: אני רוצה להגיד לך, יש לי הרבה חברים, הם גם קבלנים והם ניגשים והם לא מבצעים את מה שמבקשים מהם.
<יעקב דדון: מה לעשות שאתה תבוא לביקורת חוזרת?
<יעקב דדון: אתה תבצע גם את מה שמוטל עליך.
<יעקב דדון: מה שאנשים, הרבה אנשים ואתה מכיר, ובוא, אנחנו מכירים, בתוך עמנו אנחנו חיים, אוהבים קיצורי דרך.
<יעקב דדון: אין קיצורי דרך בהצלת חיים.
<יעקב דדון: תודה.
נאוה בוקר: תודה קובי ולמען הסר ספק, כולנו מעריכים את העבודה שלכם.
נאוה בוקר: אני בטוחה שכל אחד ואחד מהנוכחים פה יודע איזו עבודת קודש אתם עושים.
נאוה בוקר: ואני בטוחה שהבעיות האלה נובעות ועזוב את התקנות, את כל הדחיות, זה ממחסור בכוח אדם וזאת גם בעיה שצריך לפתור אותה, בהחלט.
נאוה בוקר: אי אפשר להתעלם מהעובדה שחסר כוח אדם בכבאות.
נאוה בוקר: זה מצב נתון.
<יעקב דדון: יגייסו עוד 150 עובדים, אנחנו נקבל אותם באהבה.
<יעקב דדון: עם שכר הולם כמובן.
נאוה בוקר: נציג מינהל התכנון, אני אשמח לשמוע אותך.
<דרור ישראל לוינגר: שלום.
<דרור ישראל לוינגר: אז אני אתחיל בזה ששמי דרור.
<דרור ישראל לוינגר: אני נכנסתי ממש לפני כשבוע לתפקיד מנהל אגף תקנות במינהל התכנון ואני שמח - - -
נאוה בוקר: זה לא תירוץ, אתה יודע.
<דרור ישראל לוינגר: לא, לא, לא כתירוץ, כפתיחה שאני שמח על ההזדמנות, כי זה בשבילי גם מפגש היכרות עם נציגי הכבאות ואני חושב שיש הרבה דברים שאנחנו יכולים ביחד, בשילוב זרועות להתקדם ולנסות לפתור וגם הדברים שעלו כאן ואני אשמח להתקדם עם זה וכמובן להיפגש וכו'.
<דרור ישראל לוינגר: לענייננו, יש כאן שני מישורים.
<דרור ישראל לוינגר: אחד זה המישור הפרקטי שאני לא מערער על הדרישה של הכבאות.
<דרור ישראל לוינגר: לכל הדרישות המקצועיות ולדברים שדיברו כאן וזה באמת דברים בעייתיים שצריך לפתור אותם לטובת חיי אדם.
<דרור ישראל לוינגר: במישור המשפטי, עמדת מינהל התכנון היא שאין סמכות במסגרת בקשה להיתר להתייחס לרוחב הדרך הציבורית.
<דרור ישראל לוינגר: התקנה מדברת על דרך גישה בבניין.
<דרור ישראל לוינגר: בבניין – כלומר בתחום המגרש שלגביו מוגש ההיתר ולא לגבי רוחב הדרך הציבורית מתחנת הכבאות ועד ההגעה לבניין.
<דרור ישראל לוינגר: שוב אני אומר, זה במישור המשפטי מבחינת גדר הסמכות, שהיא אותה תקנה שלגביה מבוקש ההיתר.
<קרן גלאון: זו העמדה שלהם ויש דרך לפתור בעיות בין משרדי ממשלה ועורך הדין לוינגר בוודאי יודע את זה.
<קרן גלאון: אנחנו כרגע לא עוברים למישור המשפטי.
<קרן גלאון: זה לא דיון משפטי.
<קרן גלאון: אנחנו מדברים בפועל.
נאוה בוקר: תשמעי, אבל זה חלק מהבעיה.
<קרן גלאון: הפרשנות המשפטית שלנו שונה.
נאוה בוקר: אנחנו מנסים למצוא פתרון לבעיה שהיא - - -
<קרן גלאון: מה שעלה פה והתמונה היא באמת שאנשים אמרו נכון, את זה פתרתם, את זה פתרתם, את זה פתרתם.
<קרן גלאון: יושב פה חיים תמם, ראש האגף, פותר מה שהוא יכול.
<קרן גלאון: כשהוא אומר רוחב הדרך – אני לא יכול להגיע – האם האנשים ירצו לגור בבניין כשהם יודעים שהכבאות לא יכולה להגיע בזמן הנתון?
<קרן גלאון: התשובה היא - - -
<אמיר הלר: גרים היום בבניין הזה.
נאוה בוקר: אבל זה נתון קיים.
נאוה בוקר: בסך הכל משפרים את הדיור שלהם.
<קרן גלאון: מגביהים ויוצרים סיכונים מסוגים אחרים.
<אמיר הלר: אז אולי תפנו למשנה ליועץ המשפטי לממשלה שיפתור לכם את המחלוקת המשפטית, כי לדעתי - --
נאוה בוקר: חברים, בואו נמשיך.
<אמיר הלר: יש דרך לפתור מחלוקות משפטיות ככל הידוע לי.
נאוה בוקר: בואו ניתן לעורך הדין לוינגר לסיים.
<דרור ישראל לוינגר: אז שוב אני אומר, המישור המשפטי, אני לא חושב שהוא הסוגיה המהותית.
<דרור ישראל לוינגר: הסוגיה המהותית היא - - -
יוליה מלינובסקי: לא, זה סופר מהותי, כי זה משנה את כל התמונה.
<דרור ישראל לוינגר: נכון, אבל ברור שמעבר לסוגיה המשפטית לעניין ההיתר, יש כאן משהו יותר מעמיק שצריך לדבר עליו ולנסות לפתור אותו וזה מה שהכבאות העלו ואני אומר אני לא חושב שהמקום הוא לעשות כאן איזה שהוא דיון משפטי, כי באמת יש לזה מישורים אחרים בתוך הממשלה.
<דרור ישראל לוינגר: מה שכן, בהחלט יש ועלו הצעות למיניהן.
<דרור ישראל לוינגר: ההצעה שדיבר עליה חיים לעניין התקנות.
<דרור ישראל לוינגר: שוב, זה דברים שהיו בעבר, אז אני אבדוק איפה התקנה הזאת עומדת.
<דרור ישראל לוינגר: אני לא חושב שזה יפתור את הבעיה, כי היא מדברת על עניין של פטור מרחבה ולא פטור מדרך הגישה.
<דרור ישראל לוינגר: כלומר, אם דרך הגישה והכניסה לרחוב עדיין תהיה פחות מארבעה מטרים, אז גם לשיטתך עדיין ה - - -
<חיים תמם: מרחק של 20 מטר ואז ב-20 מטר יכול להיות שיש לך כביש מאחור או כביש מהצד.
<חיים תמם: באו אלי כל מיני קבלנים עם בעיה כזאת ונתנו להם פתרון ואמרנו אתה יודע מה, אם זה במרחק של 20 מטרים בכביש שני שכן יכולה להיות לך דרך גישה, אז אפשר להסתדר עם זה.
<חיים תמם: זאת אומרת זה נותן איזה שהוא מרווח יותר גדול מהמצב הקיים.
נאוה בוקר: ניסיתם לבדוק את האפשרות הזאת בפרויקטים מסוימים?
<אמיר הלר: אני ביקשתי.
<אמיר הלר: קודם כל מה ההבדל בין 20 ל-30?
<אמיר הלר: זה עכשיו עניין של שיקול דעת של הרשות.
<אמיר הלר: אנחנו רוצים הוראות ברורות.
<חיים תמם: יש הצעת תקנה.
<אמיר הלר: לא, לא, לא.
<אמיר הלר: הצעת תקנה מדברת על תוך המגרש.
<אמיר הלר: אנחנו - - -
<חיים תמם: לא, לא.
<חיים תמם: הצעת תקנה, אולי אתה לא מכיר אותה.
<אמיר הלר: לא מכיר אותה.
<חיים תמם: היא כבר אושרה במועצה הארצית לתכנון ובנייה ורק צריכה לעבור כעת חתימה של השר.
<אמיר הלר: אני לא מכיר את ההצעה הזאת.
<אמיר הלר: אני מגיע לכל דיוני ועדת המשנה של המועצה הארצית.
<חיים תמם: אוקיי.
<חיים תמם: וזה בעקבות פניות בעניין הזה וזה הפתרון שנתנו.
<אמיר הלר: כמו שאתה יודע ואתה רואה בכל דיון בוועדת המשנה של התקנות של המועצה הארצית, אני לא מכיר את התקנה הזאת.
<אמיר הלר: יכול להיות שזה התפספס לנו, אבל זה לא נותן את הפתרון של הדרישות שלכם ואני מציע גם אולי לעשות הבחנה שנייה אחת בין תמ"א של הריסה ובנייה מחדש, לבין תכניות פינוי בינוי שהן אולי מסתכלות בהיקפים יותר רחבים על התב"ע.
<אמיר הלר: בתמ"א 38 הריסה ובנייה מחדש, אין תכנית.
<אמיר הלר: יש בקשה להיתר, הבן אדם לא יכול לשנות את רוחב הכביש.
<אמיר הלר: תנו לו אישור.
<אמיר הלר: אם אתם רוצים לקבוע שם עוד מערכות כיבוי שאתם חושבים שהן יכולות להציל חיים בזמן ולסייע לכם כדי לעכב את הבעירה עד שאתם תגיעו לשם עם האמצעים שלכם, תקבעו, אבל תגידו מה אתם רוצים.
<אמיר הלר: הכי טוב זה לשבת, להגיד להם לא לאשר ולא להבין מה אתה רוצה.
נאוה בוקר: הטענה היא שהבניינים האלה קיימים בכל מקרה.
נאוה בוקר: זה לא שהם מקימים בניינים חדשים עכשיו.
<חיים תמם: הם מגביהים אותם.
<חיים תמם: הם עושים אותם עכשיו אם זה היה שלוש אז זה עשר קומות.
יוליה מלינובסקי: לא, לא, אין עשר.
יוליה מלינובסקי: זה תמ"א 38.
<חיים תמם: לא תמ"א.
<חיים תמם: בפינוי בינוי הם עושים מקום חדש.
נאוה בוקר: חיים, אני רוצה לשמוע את הדברים המסכמים שלך ואחרי זה אני אסכם.
נאוה בוקר: אני רוצה שנצא מפה היום עם תוצאה.
<חיים תמם: אני חושב ככה, לגבי בעיית כוח האדם, באמת בפתח תקווה יש בעיה כרגע בשני מקומות – בפתח תקווה ובכפר סבא יש בעיה ממוקדת של כוח אדם ואנחנו כרגע נותנים פתרון.
<חיים תמם: לקחתי אנשים שלי שעובדים אצלי, כשאני גם כן באגף מצומצם, ופיזרתי אותם עכשיו בפתח תקווה ובכפר סבא כדי לתגבר יומיים בשבוע.
<אמיר הלר: מגיע בן אדם לחצי יום - - - תל אביב והוא לא - - -
<קרן גלאון: זה נכון שיש לנו בעיית כוח אדם, המהנדסים, יש לנו בעיה עם השכר שלהם.
<קרן גלאון: יש הסכם לאחרונה עם האוצר.
<חיים תמם: ההסכם נחתם עם האוצר.
<יעקב דדון: צריך לתת.
<יעקב דדון: יש לנו בעיה קשה מבחינת השכר גם של ההנדסאים וגם של ה - - -
נאוה בוקר: אוקיי, זה נושא לדיון אחר.
<יעקב דדון: זה נושא לדיון חמור שגם - - -
<אמיר הלר: צריך לפתור את בעיית השכר שלהם.
<אמיר הלר: הם מרוויחים משכורות - - -
נאוה בוקר: שכר וכוח אדם, בהחלט.
נאוה בוקר: חברים, אני מבקשת.
<חיים תמם: תראה, אני אומר שבפתח תקווה היו מספר עובדים שהתפטרו לא מזמן כי השכר שלהם נע בין 4,000 ל-5,000 שקלים.
<חיים תמם: מדובר על מהנדסים ברמה גבוהה, אז כמובן שהם לא נשארו.
<חיים תמם: חתמנו עם האוצר - - -
נאוה בוקר: קובי, תעבירו לי בקשה לדיון בנושא הזה ואנחנו נזמן את משרד האוצר, את כל מי שקשור.
<חיים תמם: לאחרונה, בשבוע שעבר חתמנו עם האוצר הסכם לתוספת, וגם אני לא הבנתי מה התוספת הזאת.
<יעקב דדון: היא לא מספיקה.
<חיים תמם: שכר עידוד או כל מיני פטנטים כאלה.
<חיים תמם: לא קבעו להם - - -
נאוה בוקר: אז למה חתמתם?
<חיים תמם: זה יותר טוב מכלום.
<יעקב דדון: זה מ-4,000 שקלים ל-9,000 שקלים, אז לא נתחום?
<חיים תמם: אז אנחנו מנסים להתקדם כאן והאוצר אמר שהוא לא יכול לפרוץ את מסגרות השכר וכן האלה ולכן ניתנה איזו שהיא תוספת מסוימת - - -
<אמיר הלר: חיים, מה עם מתקני החנייה?
<חיים תמם: לגבי מתקני החנייה, מה שעשינו זה עבודה משותפת יחד עם אלה שעוסקים בתחום הזה והכנו הוראת נציב שבאה והגדירה.
<חיים תמם: אתה אומר שזה פלסטיקה כי ברכב יש פלסטיקה, זה לא מפעל פלסטיקה.
<חיים תמם: בתוך הרכב יש פלסטיק בהתאם לתקנים האמריקאים.
<חיים תמם: אלה הן הדרישות.
<חיים תמם: לא החמרנו עם הדרישות.
<אמיר הלר: אתם עובדים לפי טיוטא?
<אמיר הלר: אני לא מבין איך אתם עובדים.
<אמיר הלר: אתם רשות מנהלית.
<אמיר הלר: אתם עובדת לפי טיוטת תקנות שלא בתוקף.
<אמיר הלר: אתם בעצמכם אמרתם לי אנחנו נוסעים לארצות הברית.
<אמיר הלר: אמר לי שמעוני אנחנו נוסעים לארצות הברית, נבחן את הפתרון, אנחנו בהחלט בעד להנמיך במכפיל של שלוש את רמת הדרישות שלנו ברמה אחת נמוכה יותר.
<אמיר הלר: עכשיו אתה אומר לי הכל פלסטיקה.
<אמיר הלר: על מכפיל של שתיים אתלם אומרים - - -
נאוה בוקר: על מה אתם מדברים?
נאוה בוקר: על חניות?
<קרן גלאון: אני חושבת - - -
נאוה בוקר: אוקיי, בואו נתמקד בנושא הקודם.
נאוה בוקר: חברים, תתמקדו.
<אמיר הלר: לא, אבל זה מחכה שנה לפתרון שלכם.
נאוה בוקר: אני מציעה שתדבר איתו לאחר הישיבה.
נאוה בוקר: תשבו ותדברו על הנושא הזה.
<אמיר הלר: זה לא עוזר.
<רונן מכטייב: זה שאין תשובות מספקות זה לא אומר שזה לא עוזר.
<אמיר הלר: אין תשובות.
<רונן מכטייב: אם זה לא מספק אותך זו בעיה אחרת.
<קרן גלאון: יש דברים שאפשר לפתור ויש דברים שלא ניתן - - -
<אמיר הלר: אוקיי.
<אמיר הלר: יש הוראה שמסבירה - - -
<רונן מכטייב: אין הוראה, זה טיוטת תקנות.
<רונן מכטייב: אין הוראה.
<רונן מכטייב: הלוואי והיה - - -
נאוה בוקר: חברים, הנושא שלנו הוא שונה.
נאוה בוקר: בואו נתקדם.
נאוה בוקר: עורך הדין הלר, בבקשה.
נאוה בוקר: חיים, תמשיך.
<חיים תמם: כן, אז מה שאנחנו אומרים, מה שאפשר לבוא ולהגיד אולי כדי לתת איזו שהיא בחינה של הנושא וכדי לראות איך אפשר לקדם, אז אולי באמת לסכם כאן שוועדת המילוט, שאנחנו יושבים ובעצם ועדת המילוט הכינה את כל תקנות בטיחות האש, את כל התורה של בטיחות האש בבניינים, תבחן ותנסה למצוא פתרונות כמו שמצאנו כאן את העניין הזה של הרחבה - - -
נאוה בוקר: מי מרכיב את ועדת המילוט, מינהל התכנון, אתם ו-?
<חיים תמם: מינהל התכנון, הכבאות, משרד הבינוי והשיכון, נציג הקבלנים.
נאוה בוקר: בדיוק, אני מציעה שנציג ה - - -
<חיים תמם: ככה זה בוועדה הזאת ונשב שם וננסה לבחון ולראות פתרונות יצירתיים לבעיה.
<דני גולדברג: אנחנו גם נשמח להשתתף בוועדה הזאת – איגוד מהנדסי ערים.
נאוה בוקר: יש אפשרות שהם ישתתפו?
<חיים תמם: מינהל התכנון יגיד - - -
<דרור ישראל לוינגר: הוועדה מוקמת על ידי ועדת המשנה לתקנות ואנחנו בשמחה נבחן כל מי שירצה לתת יד ולעזור בדברים האלה.
<דרור ישראל לוינגר: אנחנו נשמח.
נאוה בוקר: אוקיי, אז בואו באמת נביא יעד זמנים ברור כדי שלא למרוח את הנושא הזה יותר מזה.
נאוה בוקר: מצדי אפשר לקיים דיון נוסף בנושא בעוד שבועיים, לראות איך מתקדמים.
נאוה בוקר: חיים, אתה הבן אדם הכי עסוק כאן, נראה לי.
נאוה בוקר: יש מצב שעד הדיון הבא אתה יושב בפורום מצומצם?
<חיים תמם: יש לנו דיון בשבוע הבא.
נאוה בוקר: יש לכם דיון בשבוע הבא?
<דני גולדברג: אפשר לארגן תאריך לשבוע הבא.
נאוה בוקר: אני מבקשת שכל הגופים שהוזכרו כאן מקודם, תפגשו עם חיים תמם, תשבו איתו, תגיעו להבנות.
נאוה בוקר: בעוד שבועיים, אם לא יחול שינוי, כמובן, אתם יודעים שבכנסת לפעמים קורים דברים בלתי צפויים.
נאוה בוקר: אל תדאגו, הממשלה לא תיפול כל כך מהר, אבל באמת אני מאמינה שעוד שבועיים אנחנו נתכנס כאן ואני מאד מקווה, חיים, אני סומכת עליו, שתהיינה תוצאות.
נאוה בוקר: כי אני אומרת גם כשאתה חוצה כביש אז יש סכנה ופה אנחנו באמת צריכים למצוא את האיזון בין הרצון שלנו לשמור על הבטיחות של התושבים, לבין זה שצריך באמת גם לדאוג לזוגות צעירים, גם לשכבות החלשות.
נאוה בוקר: יש כאן הזדמנות נהדרת לפרויקטים שהם בעלי חשיבות לאומית וצריך לעזור להם.
נאוה בוקר: צריך פשוט רצון טוב.
נאוה בוקר: אם אפשר אולי לשנות את התקנון, להתחשב קצת יותר.
נאוה בוקר: אין לי ספק וכולכם יודעים שאני הראשונה שמנופפת בדגל של הצלת חיים, אבל גם בנושא הזה צריך לדעת, איך אומרים, לגלות גמישות כדי לדאוג לאוכלוסיות מסוימות במדינה שלנו.
נאוה בוקר: יש לנו דיון נוסף, אז באמת מי ששייך לדיון הנוסף אני מבקשת לא לעזוב.
נאוה בוקר: אני עושה הפסקה של שלוש-ארבע דקות ואנחנו נתחיל את הדיון הנוסף.
דוד אמסלם: לי קוראים דודי אמסלם, יושב ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה, אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה.
דוד אמסלם: אני יזמתי עם הצוות שלי את יום העיון הזה, בגלל שאני באופן אישי מייחס חשיבות עצומה לכל הסיפור של איכות החיים וחלק מזה הוא אנרגיה ירוקה.
דוד אמסלם: אני בדקתי את הנושא, אני מתעניין בנושא, זה מאד מרתק אותי, אני חושב שבמדינת ישראל כיום אין מישהו ששם zoom על הנושא הזה, חוקר אותו ומוביל את כל המדיניות של כל המערכות במדינת ישראל.
דוד אמסלם: לכן חשבתי לנכון לרכז את כל אנשי המקצוע שזה תחום עיסוקם העיקרי ושיש להם מה לומר בעניין הזה, כדי להאיר את עינינו.
דוד אמסלם: כמובן שאני גם שמח שנמצא כאן גם השר לאנרגיה, יובל שטייניץ, שהוא גם חבר שלי וברמה האישית אני מאד אוהב אותו.
יובל שטייניץ: זה הדדי.
דוד אמסלם: כמובן גם המנכ"ל, שאול, שנמצאים כאן בגלל שאני אישית חושב שבסופו של יום הסיפור הזה חונה אצלכם, לא באיכות הסביבה.
דוד אמסלם: אתם בעצם ה pivot של הסיפור, אתם צריכים להתניע אותו קדימה.
דוד אמסלם: אני לא רוצה להאריך בדברים.
דוד אמסלם: אני מודה לכם על השתתפות
דוד אמסלם: כם קודם כל, על זה שבאתם וכיבדתם אותנו ובוודאי אתה, כבוד השר וכמובן לכל שאר המרצים שטרחו והגיעו, נסעו ובאו וכיבדו אותנו כאן.
דוד אמסלם: אני מאד שמח בגלל שאני אישית חושב שכאן בכנסת המודעות צריכה להיכנס.
דוד אמסלם: ברגע שתהיה מודעות פה, בבניין הזה, לדעתי הדברים ישתנו במדינה, אז אני שוב מודה לכם ואני רוצה להעביר את רשות הדיבור לכבוד השר.
יובל שטייניץ: תודה רבה לך, דוד, לוועדת הפנים והגנת הסביבה ולכל הנוכחים.
יובל שטייניץ: אני מברך את יום העיון הזה, מאד חשוב שנעלה את המודעות במדינה לאנרגיות מתחדשות ולאנרגיות ירוקות וזה נכון מהמון בחינות.
יובל שטייניץ: דיברת על להתניע את התהליך אז אני אתחיל מהסוף.
יובל שטייניץ: אנחנו כבר כעשור מדברים על אנרגיות מתחדשות.
יובל שטייניץ: עד היום נכנסו בערך 1,000 מגה וואט של ייצור חשמל באנרגיות מתחדשות.
יובל שטייניץ: ההנחיה שלי הולכת ומתבצעת ואנחנו תוך השנה הקרובה נכפיל את הכמות.
יובל שטייניץ: זאת אומרת, בשבועות ובחודשים הבאים, במהלך השנה הקרובה, אנחנו מתכוונים להביא עוד 1,000 מגה וואט של אנרגיות מתחדשות, כך שאנחנו נכפיל השנה את מה שנעשה בכל העשור האחרון מבחינת הכמויות.
יובל שטייניץ: הרוב יהיה כמובן אנרגיית שמש אבל יש לנו גם כוונה להכפיל את אנרגיית הרוח ולטפל גם בתחומים אחרים.
יובל שטייניץ: זה קודם כל.
יובל שטייניץ: מאחר שאנחנו עושים את הכול לעמוד ביעד הזה, גם שאול המנכ"ל ואנשי משרדי וגם רשות החשמל, אני מניח שכבר במהלך השנה הקרובה, פחות משנה, אנחנו נצביע על הכפלה.
יובל שטייניץ: הכפלה היא עדיין לא הרבה.
יובל שטייניץ: 2,000 הם עדיין לא הרבה אבל הם מסמלים כיוון חדש.
יובל שטייניץ: כדי לעשות זאת, זה לא מספיק שיש לנו כוונות טובות כי יש המון מכשולים בירוקרטיים וחלק מהמכשולים אפילו נובעים מתוך הגנת הסביבה.
יובל שטייניץ: דיברתי על זה עם שאול גולדשטיין פעם.
יובל שטייניץ: צריך גם להגן על הציפורים ומשרד הביטחון גם רוצה להגן לפעמים על נתיבי טיסה ומכ"מים ולמשל, אחת הבעיות הקשות שאנחנו ניצבים בפניהן היא שחלק גדול מהאנרגיות המתחדשות, לא כולן אבל חלק גדול, הן בפריפריה, בצפון ובדרום.
יובל שטייניץ: אנרגיית שמש יותר בדרום, אנרגיית רוח יותר בצפון אבל זה יכול להיות גם וגם.
יובל שטייניץ: כדי לבצע כמות נכבדה של אנרגיות מתחדשות בכל רחבי הארץ, בעיקר בצפון ובדרום, אנחנו צריכים קווי הולכה של מתח עליון ומתח גבוה כדי לחבר את האנרגיות האלו למערכת ההולכה הארצית, אולם הדברים האלה נתקעים.
יובל שטייניץ: למשל, קווי הולכה לאנרגיית רוח ברמת הגולן תקועים במשך שנים גם בגלל שיקולים שאני מאד מכבד אותם, של הגנת הטבע, של החברה להגנת הטבע, של פגיעה אפשרית בציפורים, צריך לבדוק אותם וגם בגלל שיקולים ביטחוניים: הפרעה לקווי טיסה של מטוסים, של מסוקים, מכ"מים וכל מיני דברים שחלקם גם בתחום הסודי והחסוי, שאי אפשר לשתף בהם את הצבור כולו.
יובל שטייניץ: אנחנו חווים לעתים מכשולים והתנגדויות מאד קשות משני כיוונים, משני אינטרסים שכולנו מכבדים: הגנת הסביבה והטבע מחד, שמירה על הביטחון הלאומי שלנו מאידך אבל אנחנו רוצים יותר אנרגיות מתחדשות ולכן צריך לעשות איזון נכון בין השיקולים.
יובל שטייניץ: זה בדיוק כמו שבנושא הגז, ההתמהמהות כתוצאה משיקולים שהיו בזמנם, ב-2012, שלא לקלוט את הגז באזור חוף הכרמל, גרמה לצינור ארוך פי שניים ולשנה שנה וחצי של עיכוב בקליטת הגז.
יובל שטייניץ: ושנה שנה וחצי שבהן צרכנו מזוט וסולר מזיקים במקום לזרז את קליטת הגז הטבעי.
יובל שטייניץ: אנחנו צריכים להיות מאד שקולים ורציניים ולא נמהרים ובוודאי לא מתלהמים.
יובל שטייניץ: לשקול ולראות תמיד את התמונה הכללית כדי לקבל החלטות נכונות.
יובל שטייניץ: בתמונה הכללית תמיד יש ווקטורים שונים ושיקולים שונים וצריך לאזן ביניהם.
יובל שטייניץ: הסיבה שאנחנו בעד אנרגיה ירוקה או מתחדשת אם תרצו, זה כבר כמעט אותו דבר, היא כמובן בראש ובראשונה מתוך דאגה לאיכות הסביבה אבל יש לזה יתרונות נוספים.
יובל שטייניץ: ולכן אנחנו גם עושים מאמץ, אני יודע שזה לא נחשב אנרגיה מתחדשת באופן קלאסי אבל הכנסת הגז הטבעי לא רק לייצור חשמל אלא גם לתחבורה, בעיקר תחבורה כבדה, משאיות ואוטובוסים, וגם למפעלים, היא כמובן משרתת את אותם ערכים, כי גז טבעי אמנם הוא לא אנרגיה מתחדשת אלא שזו אנרגיה מתכלה.
יובל שטייניץ: בעוד כמה עשרות שנים מאגרי הגז הטבעי יתכלו, אלה שכבר התגלו ומנוצלים, תלוי בקצב הניצול כמובן, אבל גז טבעי, לפחות כשאנחנו מדברים על ארבעים השנים הקרובות, יש לו את התועלות של אנרגיה מתחדשת במובן הזה שרמת הזיהום שלו אפסית.
יובל שטייניץ: מהבחינה הזו יש בו דמיון לאנרגיה ירוקה, למרות שהוא אינו אנרגיה מתחדשת כי זו אנרגיה מתכלה וגם כאן היה בעבר לפעמים הקונפליקט.
יובל שטייניץ: אני חושב שכל מי שחרד לאיכות הסביבה, כל מי שרוצה לקדם את כלכלת ישראל, כל מי שרוצה לקדם את ההכנסות בישראל וכל מי שרוצה לקדם איכות סביבה ואיכות אויר, כמובן שצריך לתמוך בכניסה מהירה של הגז בתחומים שונים, תוך שמירה קפדנית על בטחון אנרגטי.
יובל שטייניץ: אנחנו לא נוותר על בטחון אנרגטי, אבל גם כאן אנחנו רואים למשל כבר מכשולים.
יובל שטייניץ: כדי להכניס, למשל, משאיות ואוטובוסים שהם גורם מזהם מרכזי, אנחנו צריכים לעודד את זה וגם למשל, לפרוס תחנות תדלוק של CNG, של גז טבעי ברחבי הארץ.
יובל שטייניץ: בלי שיהיו לנו עשרות תחנות תדלוק בגז טבעי ברחבי הארץ, אף אחד לא ייבא לפה מאות אוטובוסים ומשאיות, אם לא יהיה אפשר לתדלק אותם ברחבי הארץ.
יובל שטייניץ: כמובן שפריסה של תחנות תדלוק ושל קווי גז טבעי שיוליכו לאותן תחנות תדלוק הוא שוב, דבר שעשוי לחולל התנגדויות בוועדות התכנון והבניה, גם התנגדויות סביבתיות ולכן שוב צריך לעשות את האיזון הנכון.
יובל שטייניץ: אם אנחנו רוצים להחליף חלק גדול מהמשאיות והאוטובוסים שהם גורם מזהם כל כך בולט, שיפעלו בגז טבעי, אנחנו נצטרך לפרוס עשרות תחנות תדלוק בגז טבעי ברחבי הארץ, על CNG בעיקר אנחנו מדברים.
יובל שטייניץ: כדי לפרוס את זה אנחנו צריכים כמובן שגם הגורמים שחרדים להגנת הסביבה ולאיכות הסביבה, ישתפו אתנו פעולה ולא יעכבו את התהליכים האלה פעם אחר פעם.
יובל שטייניץ: כפי שידוע לך, אני נתתי לחברת החשמל הוראה חד פעמית שאף שר אנרגיה לא נתן לפניי, להעביר 15% משריפת הפחם לשריפה של גז טבעי, מתוך השיקולים האלה.
יובל שטייניץ: בדקתי קודם כל שנוכל לספק חשמל גם בתקלות בעומסים כבדים ואז ביצעתי את המהלך הזה, שמעולם לא התבצע על ידי שר אנרגיה או משרד אנרגיה.
יובל שטייניץ: הודעתי גם שבעתיד נבדוק אפשרות להגדיל אותו אבל שוב, אנחנו צריכים לראות שיקולים של איכות סביבה אבל כמובן גם שיקולים של בטחון אנרגטי.
יובל שטייניץ: בטחון אנרגטי הוא לא רק לימים כתיקונם, זה גם מה קורה אם יש חלילה וחס מלחמה, מה קורה אם חלילה וחס יש מזג אויר קיצוני, מה קורה אם חלילה וחס יש תקלות במערכות שונות.
יובל שטייניץ: לגבי אנרגיות מתחדשות, זו לא רק הכמות, שאנחנו רוצים להכפיל תוך פחות משנה את מה שנעשה פה בעשר שנים האחרונות.
יובל שטייניץ: אולי המנכ"ל שלי אחר כך יוכל להוסיף על זה קצת יותר אבל זו גם האיכות.