GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוד אמסלם: הרי אנחנו מדברים על העבירה.
דוד אמסלם: אם יש בניין שלוש קומות חוקי והכול בסדר, ונבנתה קומה רביעית לא חוקית, הבניין הוא חוקי שלוש קומות.
דוד אמסלם: רק הקומה הרביעית לא חוקית.
דוד אמסלם: לא סוגרים את כל הבניין.
אוסאמה סעדי: לא, כל הבניין הזה כבר לא חוקי ולא מקבל טופס 4.
אוסאמה סעדי: הנה, הוא יגיד לך.
דוד אמסלם: אנחנו עוד לא טופס 4.
דוד אמסלם: עזוב, אתה עושה לי חד-גדיא פה עכשיו.
דוד אמסלם: קיבלתי את הדוגמה שלך.
דוד אמסלם: אם כיוונת לדוגמה שלי בסדר.
דוד אמסלם: יאללה, חיזקת אותנו.
דוד אמסלם: יש למישהו עוד הערה לסעיף?
אוסאמה סעדי: אני מציע 206 – כל הצו המינהלי, לישיבה הבאה.
דוד אמסלם: אמרתי, הצו המינהלי - בואו תנסו לסגור איתי את הפינה הזו לגבי השימוש.
דוד אמסלם: בואו תדברו איתי על הפסקת שימוש בנושאים המסחריים.
עבדאללה אבו מערוף: זה אתם תסתדרו עם דוד - - -
דוד אמסלם: אני רוצה לסייג את זה, קודם כל, כמו שאמר תומר, רק ליחידה הארצית.
דוד אמסלם: וגם לדעתי, בענפים מסוימים שאתם רואים בזה כמכת מדינה.
דוד אמסלם: אם לא - נשאיר את זה כמו שזה.
דוד אמסלם: רבותי, יש לנו חמש דקות.
דוד אמסלם: יש לנו פה ישיבה עם כל ראשי הערים, כדאי לך להיות אתנו.
עבדאללה אבו מערוף: מי זה הגורמים - - -?
<תומר רוזנר: אמרתי לך.
<תומר רוזנר: זה מי שצריך ל - - -
<לירון אדלר מינקה: זה אותו דבר כמו שקראנו קודם.
<תומר רוזנר: אין לנו מה להמשיך.
<תומר רוזנר: רק לקרוא את זה זה ייקח יותר זמן.
דוד אמסלם: בסדר, אין טעם.
דוד אמסלם: יש לנו ישיבה ב-11:00.
אוסאמה סעדי: נלך ונחזור.
דוד אמסלם: בעשר דקות נספיק ללכת ולחזור?
דוד אמסלם: לא, אני אשב פה.
דוד אמסלם: אני לא מאחר לאורחים שלי.
דוד אמסלם: אני הזמנתי את ראשי העיר מהמגזר הערבי ואני מכבד אותם.
דוד אמסלם: אני לא אאחר להם.
דוד אמסלם: אנחנו נישאר כאן.
דוד אמסלם: מתי הדיון הבא שלנו?
<תומר רוזנר: ביום שני.
דוד אמסלם: אנחנו נודיע לכם.
דוד אמסלם: אנחנו ברצף וביום שני יש לנו את הדיון הבא.
דוד אמסלם: עמית, עד יום שני תסגרו אתי את הפינה לגבי הנושא הזה, בסדר?
<עמית אופק: בסדר גמור.
דוד אמסלם: ברשותכם, אני נועל את הדיון.
דוד אמסלם: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה בנושא פרק י"ב, סעיף 60 (תכנון ובנייה), מתוך הצעת חוק התכנית הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום המדיניות הכלכלית לשנות התקציב 2017 ו-2018), התשע"ז-2016, סעיפים (1) עד (4), הכנה לקריאה שנייה ושלישית.
<תומר רוזנר: אני רק אומר שמדובר בשלושה תיקונים שמטרתם על פי הצעת הממשלה לתקן תיקונים בחוק התכנון והבנייה.
<תומר רוזנר: תיקון אחד נוגע להליך אישורן של תכניות מתאר ארציות, תיקון שני נוגע לתכניות מתאר כוללניות של רשויות מקומיות ותיקון שלישי נוגע לשינוי תנאים בתכניות שהתקבלו עם שינוי הנסיבות.
<תומר רוזנר: אני מציע שנציגי הממשלה יציגו את התיקונים המבוקשים.
<ערן ניצן: היושב ראש, כמו שאתה מבקש, אנחנו מציגים את זה ממש בקצרה בשלושה שקפים קצרים.
דוד אמסלם: לא ביקשתי.
דוד אמסלם: אתה יכול גם להאריך.
<ערן ניצן: לא הייתי מעלה על דעתי לעשות זאת.
<ערן ניצן: תמיד כשאני מאריך, אתה קוטע אותי.
דוד אמסלם: תבוא בהנחת עבודה שאתה מאריך, ואם אני אחתוך אותך – אני אחתוך.
<ערן ניצן: מטרת שלושת התיקונים היא אחת והיא להאיץ את מגמות התכנון והשיווק.
<ערן ניצן: אנחנו רואים שאנחנו נמצאים בעלייה וזה הובהר לוועדה.
<ערן ניצן: מגיעים לקצבי תכנון של מאה אלף יחידות דיור בשנה והתחלות בנייה שחצו את החמישים אלף.
<ערן ניצן: אני חושב שיש קונצנזוס שהתחלות הבנייה, בוודאי הגמר וטופסי 4, הם הליבה של הפעילות הממשלתית במסגרת מגמות המחיר בשוק הדיור ואנחנו במסגרת הניסיון להאיץ את המגמות האלה עוד ועוד מבקשים שלושה תיקונים בחוק התכנון והבנייה.
<ערן ניצן: התיקון הראשון הוא זירוז הקמת מבני ציבור.
<ערן ניצן: יש תכניות כוללניות שמאושרות בוועדות המחוזיות.
<ערן ניצן: נבקש מהוועדה במסגרת החקיקה שההוראות בדבר מבני הציבור תהיינה כבר הוראות מפורטות בתכנית הכוללנית.
<ערן ניצן: מה זה יאפשר לנו?
<ערן ניצן: להתמודד עם קשיים שאתה מכיר היטב כאשר התכנית נכנסה לתוקף באישור המחוזית כמובן, המחוזית מקדמת אותה, וברגע שהיא נכנסה לתוכן, אפשר כבר ללכת אגב התכנית המפורטת להוציא היתר בנייה ולהתחיל לבנות את מבני הציבור.
דוד אמסלם: מי יבנה אותם?
<ערן ניצן: משרד החינוך עם הרשויות המקומיות כמובן.
דוד אמסלם: הוא לא בונה.
<קריאה: בטח לא מתקצב.
<ערן ניצן: מי שבונה בתי ספר, משרד החינוך מתקצב את הרשות והיא בונה.
דוד אמסלם: באופן מעשי מה שקורה, אני עוד לא ראיתי בית ספר שנבנה.
דוד אמסלם: בדרך כלל מביאים את התושבים.
<ערן ניצן: בעתלית יש אחד.
דוד אמסלם: אני מציע לכם שבמסגרת כל אישורי התכניות אתם תתנו את קצב התקדמות תכניות מבני הציבור.
דוד אמסלם: דרך אגב, הרי בסופו של דבר יש חברה מנהלת.
דוד אמסלם: בדרך כלל יש חברה מנהלת מטעם המדינה אם זה פרויקט של המינהל.
דוד אמסלם: בדרך כלל הוא לא מתעסק בבתי ספר.
דוד אמסלם: מה שקורה זה שהשכונה פחות או יותר מתקדמת, בסופו של דבר התשתיות מתקדמות ואז מתחילים לבנות את בית הספר.
דוד אמסלם: תוך כדי הבנייה מתחילים להרוס את התשתיות.
דוד אמסלם: הבאגרים נכנסים לכביש החדש והוא מתחיל להיהרס.
דוד אמסלם: זה קורה כל הזמן.
דוד אמסלם: עד שמשרד החינוך מאשר, עד שהעירייה מתחילה לזוז, עד שהתכניות זזות.
דוד אמסלם: אני חושב שאם בסוף אתם תתנו גם את הבנייה לחברה המנהלת, כמו שהיא בונה את הכביש, את הגנים וכולי, היא תבנה גם את מבני הציבור והיא תיתן לעירייה מפתח.
דוד אמסלם: אני חושב שזה נכון כי אז היא גם שולטת על הקצב של בניית מבני הציבור.
דוד אמסלם: במקרה דנן לא הבנתי מה אתה בעצם לקדם כאן.
<ערן ניצן: לקדם גישה כוללנית.
<ערן ניצן: אחרי כן הכוללנית הולכת מול המקומית.
<ערן ניצן: אם המחוזית תאשר את הכוללנית שתפרט כבר באופן מפורט את מבני הציבור, הסטטוטוריקה הסתיימה ואפשר יהיה כבר להתחיל את בניית מבני הציבור.
דוד אמסלם: אתה רוצה שבעצם מבני הציבור לא יעברו את המקומית.
<ערן ניצן: התכנית יושבת בתוך המחוזית.
דוד אמסלם: אני אומר לך מה יקרה.
דוד אמסלם: למה יש את המדרג הזה?
דוד אמסלם: המחוזית עמוסה בהרבה תכניות של המחוז.
דוד אמסלם: היא מפוצצת.
דוד אמסלם: אתה עכשיו מאלץ אותה להיכנס לתכנית מפורטת.
<ערן ניצן: היא בוחרת.
<ערן ניצן: אני לא מאלץ.
דוד אמסלם: מה שתחליט, אני אתך, אבל בסוף אני בא לתוצאה.
דוד אמסלם: המחוזית מסתכלת אם זה לא סותר תכנית מתאר, מסתכלת בראייה כוללת ואומרת למחוזית, תקשיבי, את תיכנסי לפרטים כי לי אין זמן.
דוד אמסלם: דרך אגב, אם היה לה זמן, לא היה צריך מקומית.
דוד אמסלם: זה המבנה.
דוד אמסלם: אתה בא ואומר שבמבני ציבור תכניס אותה לשם.
דוד אמסלם: תשמע מה יקרה.
דוד אמסלם: יש לך תפיסה מקומית שמתייחסת לכל ההיבטים האחרים, אם בנושא קווי בניין, אם בנושא תכניות של הצפוי, כל הארכיטקטורה, מה שאתה לא רוצה, ומישהו אחר מסתכל על מבני הציבור בלי קשר להקשר הכולל.
דוד אמסלם: הבנת מה אני מתכוון?
<ערן ניצן: ענבר ממינהל התכנון מכירה את זה היטב.
<ענבר וייס: אני רוצה להסביר.
<ענבר וייס: תכנית כוללנית, התכניות שנמצאות בעדיפות, הישובים שנמצאים בעדיפות לקידום תכנית כוללנית הם ישובים שמועמדים להיות מוסמכים, מה שאנחנו קוראים לו ועדה עצמאית.
<ענבר וייס: אבל יחד עם זאת יש הרבה מאוד ישובים שהם בדרך כלל רשויות קטנות שאנחנו מקדמים תכנית כוללנית גם עבורם.
<ענבר וייס: הרשויות האלה צריכות למעשה, מבלי שיש להן איזשהו עתיד ברור מתי הן יוסמכו, לגשת אחר כך, אחרי סיום ההליך הכוללני, ולהוציא תכנית מפורטת למבנה הציבור ורק אחר כך הן יכולות להוציא היתרי בנייה.
<ענבר וייס: למעשה אנחנו מבקשים לחסוך להן גם תקציבית, גם פרוצדורלית, בפירוט מאוד מינימלי.
<ענבר וייס: בדרך כלל מבני ציבור זה תחום שוועדות מחוזיות, בגלל שזה מאוד נוגע לרשות המקומית, נוטות שלא להיכנס יותר מדי לפרטי פרטים.
<ענבר וייס: נותנים אחוזי בנייה, נותנים קווי בניין ומשחררים את התכנית לדרכה.
<ענבר וייס: אנחנו אומרים שגם בהליך הכוללני אפשר לעשות עוד סיבוב קטן על התכנית, רק למגרשים של מבני ציבור, ולקבוע מאוד בפשטות בשלוש שורות מה הם קווי הבניין.
דוד אמסלם: את חושבת שזה נכון?
דוד אמסלם: נניח תקבעו לו קווי בניין ויהיו לו אחוזים.
דוד אמסלם: אתם רוצים בעצם להתייחס לתכנית רק במספר דברים קטנים כמו קווי בניין ואחוזי בנייה.
<ענבר וייס: כן.
<ענבר וייס: הוראות מפורטות על פי החוק, למעשה ברגע שאתה נותן קווי בניין וזכויות הבנייה, זה נחשב הוראות מפורטות ואז אפשר להוציא היתרי בנייה.
דוד אמסלם: נניח שאת נתת עכשיו תכניות מפורטות וקווי בניין.
<ענבר וייס: הוראות.
דוד אמסלם: הוראות מפורטות.
דוד אמסלם: עכשיו הם נכנסים לתכנון מפורט.
דוד אמסלם: קודם כל, דרך אגב, יש כאן בעיה בתפיסת עולם.
<ענבר וייס: הם לא נכנסים לתכנון מפורט.
דוד אמסלם: מישהו הרי צריך לאשר את התכנון.
<ענבר וייס: הוועדה המחוזית שמטפלת.
דוד אמסלם: את אישרת קווי בניין ונתת אחוזי בנייה.
דוד אמסלם: לא התייחסת יותר לכלום.
<ענבר וייס: ברמת הכוללנית וברמת מבני הציבור.
דוד אמסלם: דרך אגב, את יכולה להתייחס באופן כללי למבני ציבור.
דוד אמסלם: מישהו צריך לפרק את זה הלכה למעשה.
דוד אמסלם: כל מגרש נראה אחרת, עם גישה אחרת, צריך לחבר אותו למרחב הציבורי, לראות אם הוא משתלב באזור, הרי יש בניינים מסביב וצריך לראות איך הוא נראה, איזה זכוכיות, האם גג סולרי כן או לא, איזה ציפוי, מה עובי הציפוי, איך תראה החצר בחוץ.
דוד אמסלם: מתחילים להיכנס לתכנון המפורט העמוק.
<ענבר וייס: זה ממש ברמת ההיתר.
דוד אמסלם: את אומרת לי שאתם בעצם רוצים שהתכנון המפורט יבוא ברמת ההיתר.
<ענבר וייס: כבר היום הוא בא ברמת ההיתר.
דוד אמסלם: זאת אומרת, תהיה תכנית כללית.
דוד אמסלם: ואחרי כן אנחנו נביא את זה ברמת ההיתר.
<ענבר וייס: נכון, אבל התכנית הכוללנית כן תיתן אקסטרה רק על מבני הציבור.
דוד אמסלם: אם כך זה העניין, ראשית, אני חושב שמבני הציבור לא מתקדמים לא בגלל התכנון.
<ערן ניצן: גם.
<ערן ניצן: יש עוד בעיות במבני ציבור.
דוד אמסלם: אני יודע מהיכן זה בא.
דוד אמסלם: אתם יכולים לקדם תכנון בשלב התב"ע כשזה עוד לפני שבכלל נכנסו היזמים הפרטיים.
דוד אמסלם: העירייה והמדינה יכולות לקדם תכנון שם עוד לפני היזמים ולבנות עוד לפני שהיזמים בכלל התחילו לבנות בית אחד.
דוד אמסלם: אבל המדינה לא שם כי המדינה היא תמיד בסוף.
דוד אמסלם: המדינה נזכרת בדיירים רק כשהם נמצאים שם.
דוד אמסלם: אני כמעט לא ראיתי מבנה ציבור אחד שנבנה כמו שצריך להיות בדרך.
דוד אמסלם: לרוב הדיירים גרים, לרוב אין להם גני ילדים, לרוב מסיעים אותם שנתיים-שלוש.
<ענבר וייס: אנחנו מנסים לשפר.
דוד אמסלם: אני רוצה לעזור אבל אני אתקדם אתך.
דוד אמסלם: אם זה נכון למבני ציבור, למה לא נעשה את כל השכונה כך?
<ענבר וייס: בגלל שמבני ציבור בדרך כלל, מדובר במגרשים שהם פחות קונפליקטואלים.
<ענבר וייס: יש הרבה פחות קונפליקטים על מבני ציבור.
<ענבר וייס: יש הסכמה רחבה שמבני ציבור זה דבר שחייב לקום.
<ענבר וייס: אנחנו בדרך כלל יודעים ברמת התכנית הכוללנית איפה אנחנו רוצים את בית הספר, איפה אנחנו רוצים את גני הילדים.
דב חנין: אם כן, למה לא לעשות את זה מראש?
<ענבר וייס: מה זאת אומרת מראש?
<ענבר וייס: זה הכי מראש שאני יכולה.
<ענבר וייס: התכנית הכוללנית היא הכי מראש.
דוד אמסלם: חוץ מקווי בניין, הרי התב"ע גם גוזרת זכויות בנייה.
דוד אמסלם: מה שנשאר לך זה רק קווי בניין.
דוד אמסלם: דרך אגב, לפעמים גם במסגרת התב"ע יש תכנון.
דוד אמסלם: כשאתה רוצה לקדם, גם במסגרת התב"ע, אתה מביא גם תכנון חצי מפורט כבר בתוך מסגרת התב"ע, כשאתה מחליט.
דוד אמסלם: אני אומר שמה שנשאר זה רק קווי בניין בהנחת עבודה שזה לא בא בתב"ע.
דוד אמסלם: אני מכיר גם תב"עות שמביאים גם קווי בניין.
דוד אמסלם: אני רוצה לעזור כי אני חושב שזה חשוב לקדם את מבני הציבור, אבל אני חושב שצריך לבוא משהו אחר, בקטע אחר.
דוד אמסלם: אם אני הייתי מביא בחקיקה שמבני הציבור, אף אחד לא מתאכלס עד שהם מוקמים, תראי שהכול נפתר.
דוד אמסלם: זה יותר חזק ממה שאת אומרת.
<ענבר וייס: אפשר במקביל.
דוד אמסלם: אני חושב שזאת היא הבעיה.
דוד אמסלם: הבעיה של המדינה.
דוד אמסלם: משרד החינוך לא מתקצב את העיריות אף פעם לבתי ספר וגני ילדים.
דוד אמסלם: אם הכיוון הוא לפתור את הנושא הזה, את בכלל לא בכיוון.
דוד אמסלם: אתם בכלל לא בכיוון.
<ערן ניצן: את נושא מבני הציבור אני יודע שאתה מכיר היטב ומתמודדים אתו.
<ערן ניצן: תכנית החומש של משרד החינוך מוכרת לך היטב.
<ערן ניצן: לא פתחנו ואמרנו שאנחנו פותרים את בעיית מבני הציבור.
<ערן ניצן: אמרנו שאנחנו מנסים לעזור קצת, במשהו.
<ערן ניצן: למשל, שבכוללנית ניתן יהיה להוציא היתר למבני הציבור.
<ערן ניצן: האם זה פותר את כל הבעיה?
<ערן ניצן: לא פותר את כל הבעיה.
חיים ילין: זה רק במשבצת חומה?
<ערן ניצן: האם זה מקדם אותה?
דוד אמסלם: דךר אגב, יש לנו היום תכנית שאפשר להוציא מתוקף התב"ע את הבנייה?
<ערן ניצן: זאת תכנית.
<עודד גבולי: אפשר לעזור?
<עודד גבולי: אני פותר לכם את הבעיה בשנייה.
דוד אמסלם: אני שואל האם יש תכנית שמתוקף התב"ע אתה יכול להוציא היתרי בנייה.
<ענבר וייס: לתכניות מפורטות.
<ענבר וייס: לתכניות כוללניות, לא.
<ענבר וייס: לא ניתן להוציא מתוכן היתרי בנייה לשום דבר.
<ערן ניצן: בתכניות ות"מליות לדוגמה אתה מוציא יותר.
<ענבר וייס: לתכניות ותמ"ליות, כן.
<ענבר וייס: או לתכניות מתאר מפורטות.
<ערן ניצן: הדבר השני.
<ערן ניצן: תמ"אות שמאושרות במועצה הארצית, נבקש לתקן את החוק באופן שיאפשר את אשרור הממשלה ב-19(ב) ולאו דווקא בדיון.
<ערן ניצן: צריך להבין שיש עדכנו תמ"אות במועצה הארצית, צריך להעלות ולאשר את זה בממשלה.
<ערן ניצן: לפי הוראות החוק היום זה מחויב להיות בדיון בממשלה .
<ערן ניצן: יש המון תיקוני תיקונים שפתאום עורכים המון זמן, ונבקש שבין היתר זה יוכל להיות מופץ לשרים – זה אצלנו 19(ב) – ואם יש להם הערות, כמובן יעירו.
דוד אמסלם: מבחינתי אין נפקא מינה.
דוד אמסלם: אני לא מכיר שר אחד שנכנס לנושא הזה.
<ערן ניצן: הדבר האחרון הוא נושא הסרת חסמים לצורך בנייה.
<ערן ניצן: כבר היום ועדה מחוזית יכולה לדון בהתניה כפי שהיא קבעה או כפי שנקבע בתכנית, לשנות, לבטל מה שהיא מבינה.
<ערן ניצן: היא יכולה לעשות כבר היום וגם יש אליה פניות היום כדי לבקש ולבחון את ההתניות מחדש ומחדש.
<ערן ניצן: מה שאנחנו מבקשים זה להפוך את ועדת המשנה של המועצה הארצית לכזאת שאם הוועדה המחוזית לא דנה בתוך 45 ימים בבקשת ההתניה, בבקשת שינוי ההתניה, הדבר הזה יוכל לעלות לוועדת המשנה.
<ערן ניצן: ואני אומר את הדבר הבא: אם הוועדה המחוזית קיבלה את ההתניה – מצוין, לא צריך דיון בוועדה הארצית.
<ערן ניצן: אם הוועדה המחוזית דנה ודחתה את הבקשה – גם אי אפשר להעלות.
<ערן ניצן: .
יעקב אשר: מי מגיש את הבקשה?
<ערן ניצן: כל בעל עניין רלוונטי.
יעקב אשר: כל בעל עניין?
דוד אמסלם: אתה מדבר אתי כרגע על מבני ציבור?
יעקב אשר: זה הלב של החוק.
דוד אמסלם: אתה מדבר אתי על תשתיות ציבוריות?
דוד אמסלם: אתה מדבר אתי על בנייה פרטית.
דוד אמסלם: מישהו קנה עכשיו מגרש.
<ערן ניצן: אני אגיד לך מה אני מתכוון.
<ערן ניצן: יש תב"ע שבה כתובה התניה שהטיח יהיה מסוג מסוים.
<ערן ניצן: זה אבסורדי אבל זה כתוב.
דוד אמסלם: מה זה כתוב?
דוד אמסלם: דרך אגב, שום דבר לא כתוב סתם.
<ערן ניצן: יכול להיות אבל במקרה הזה אני אומר לך שגם העירייה חושבת שזאת התניה מופרכת וזה עולה לדיון במחוזית.
<ערן ניצן: זה מתקדם ולפעמים מבטלים ולפעמים לא מבטלים.
<ערן ניצן: כל מה שאנחנו מבקשים, כדי לזרז את עבודות הוועדות המחוזיות ולייעל אותן, זה להציב את ועדת המשנה של המועצה הארצית כאפשרות שאם יש מחדל והוועדה המחוזית לא דנה בכלל תוך פרק זמן מסוים, זה עולה לארצית.
דוד אמסלם: דרך אגב, אני מקבל את העיקרון באופן בסיסי לגבי כל נושא.
דוד אמסלם: אם הוועדה המחוזית לא מתקדמת בקצב שאתם חושבים שהוא נכון, נניח חודשיים, שלושה, תקבעו אתם, זה עובר אינסטנציה למעלה.
דוד אמסלם: אם מישהו למטה לא עושה את העבודה שלו, זה עולה למנהל שלו.
<ערן ניצן: אלה שלושת הבקשות שאנחנו מבקשים מהוועדה.
דוד אמסלם: אני מקבל את הראשונה ואת השלישית.
דוד אמסלם: לגבי השנייה, אין לי בעיה אבל אני מרגיש שזה לא הולך נכון.
דוד אמסלם: מהניסיון שלי.
דוד אמסלם: הסיפור של מבני ציבור זה לא הסיפור של התכנון.
<ערן ניצן: התמ"אות והמועצה הארצית.
<ערן ניצן: הנושא הראשון.
דוד אמסלם: מבני הציבור, בראש ובראשונה, צריך להבין, הוא לא מתקדם בגלל כסף.
דוד אמסלם: אם הוא לא מתקדם בגלל שמישהו עצלן, זה משהו אחד.
דוד אמסלם: לרוב זה בגלל כסף.
דוד אמסלם: אם אני ישבתי אתך על כיתות לימוד ואני מספר לך שבירושלים חסרות 4,000 כיתות לימוד, אז ברור לך שהמדינה לא מתקצבת אותן.
דוד אמסלם: גם אם אני אביא את זה לפי מה שאתה לא רוצה, שאתה תאשר להם, מה זה משנה?
דוד אמסלם: אין כסף.
<ערן ניצן: אתה יודע שמתוך ה-4,000 יש לך חסמים סטטוטוריים.
דוד אמסלם: אתה עכשיו בא בטענות הלא נכונות.
דוד אמסלם: אתה מבין שזה לא חשוב.
דוד אמסלם: בוא תתמקד במה אתה לא בסדר.
דוד אמסלם: אני אומר בגדול שאני לא רואה את זה כבעיה.
דוד אמסלם: אני אומר לכם את זה באחריות.
דוד אמסלם: אתם יכולים לבוא ולהגיד משהו גורף לטעמי.
דוד אמסלם: במידה וכמו שאמרתי קודם, לגבי כל נושא, אם הוועדה המחוזית והמקומות – מדרג – לא מטפלות בסוגיה שהיא בסמכות שלהן, זה עובר אוטומטית למעלה.
<ערן ניצן: זה כבר קיים.
<ערן ניצן: היושב ראש, מבני הציבור בסטטוטוריקה זה לא כל הבעיה אלא חלק מהבעיה.
דוד אמסלם: בסוף יש זמן לעוגה בתנור.
דוד אמסלם: השאלה איך אתה קורא לזה.
דוד אמסלם: אני אומר שבגדול בסוף אתה מוציא היתר על בסיס תכנית שכבר מאושרת על כל הפרטים, איזה צבע הזכוכית, איך זה נראה, מה בעצם צבע הריצוף וכולי.
דוד אמסלם: אתה רוצה לדעת הכול.
<ערן ניצן: ההיתר מפרט את זה.
<ערן ניצן: אתה צודק.
דוד אמסלם: אתה הרי בקצה.
דוד אמסלם: אז אם אתה חוסך זמן, בסוף תקבל אותו כאן.
דוד אמסלם: לכן אני אומר שאני חושב שלכל רמה יש את התכנון שהיא מבקשת.
<ערן ניצן: אמרנו לך את הצורך באישור המקומי במבני הציבור.
<ערן ניצן: חסכנו לך אינסטנציה לטובת הציבור.
<מירי כהן: היושב ראש, בוא נפריד.
<מירי כהן: העניין של מוסדות ציבור, אנחנו מתמודדים אתו בכמה רבדים.
<מירי כהן: צריך להבין את זה.
<מירי כהן: יש את העניין הכלכלי כספי של באמת מימון הביצוע, לזה יש לנו מכרזים חדשים שאנחנו עושים שמטרתם לייצר בתוך מכרז גם את השכונה וגם את התשתיות בתוכה.
דוד אמסלם: דרך אגב, למה לא תיקחו את הרעיון שלי שתביאו בחקיקה שאין אכלוס - - -
<מירי כהן: אני חושבת שזה לא נכון לעשות כך.
דוד אמסלם: למה לא נכון?
דוד אמסלם: דרך אגב, בואו נחליט שזה נכון ואם יש חריגים נביא אותם חזרה לאישורים של הוועדות.
<מירי כהן: כדי לפתור בעיה אחת, לא צריך לייצר עוד בעיות.
יעקב אשר: אני חושב שאתם טועים בדיון.
יעקב אשר: הם לא רוצים לשנות קווי בניין של בתי ספר.
דוד אמסלם: אנחנו בהבנת הדיון.
<מירי כהן: כבוד היושב ראש, אם תרשה לי, אני אכנס לשאלות שלך אבל בוא קודם נדבר על תכנון.
<מירי כהן: אנחנו אומרים שכאשר אתה מייצר תכנית כוללנית ואחרי כן תכנית מפורטת, היא נכונה למגרשים מסוימים והיא פחות נכונה למבני ציבור.
<מירי כהן: אם אנחנו מכריחים רשות ללכת לתכנית מפורטת אחרי כוללנית לייצר את מבני הציבור שלה, זה כסף ציבורי שהולך לפח כי אנחנו חושבים שההבדל בין רמת הרבדים הזו היא לא משמעותית מבחינה תכנונית, מבחינת מה שזה מייצר לעומת כסף נוסף שהרשות צריכה להוציא על תכנון לטובתב המגרשים שלה ולעומת הזמן שצריך כדי לייצר מוסדות ציבור.
דוד אמסלם: אני רוצה להבין מה את אומרת.
דוד אמסלם: את אומרת שהיות ובעצם במחוזית או במקומית יש תכנון מפורט, ממילא עושים את זה עוד הפעם בהיתר ולכן חבל על הכסף.
<מירי כהן: אני אומרת שבמבני ציבור חבל על הכסף הציבורי.
<מירי כהן: פשוט חבל.
דוד אמסלם: תסבירי לי למה.
דוד אמסלם: דרך אגב, למה אם חבל שם, לא חבל בפנייה הרגילה?
<מירי כהן: זה לא אותו הדבר.
<מירי כהן: אלה לא אותם אתגרים.
<מירי כהן: אין מה להשוות מגרש שצריך לתכנן.
<מירי כהן: חבר'ה, אני מבינה את החשדנות שיש כאן, אבל אנחנו באמת מנסים כאן לסייע ולחסך כסף ציבורי.
<מירי כהן: יש הבדל בין לתכנן מגרש למגורים, למסחר, שיש לו אלפי בעיות ואלפי דברים שבאמת התכנון המפורט צריך להידרש להם, לכניסות, היכן כל בניין ייבנה וכולי.
<מירי כהן: לעומת זאת, מבני ציבור - - -
דוד אמסלם: רצינו להקים בירושלים קריית חינוך, אחד הפרויקטים הכי גדולים שאני מכיר בעיר, זה מבנה ציבור.
דוד אמסלם: זה נראה לי הרבה יותר מסובך מאשר איזה שני בניינים.
<מירי כהן: אנחנו לא אומרים חייבים שכל סגנון מבני הציבור ייעשה בכוללנית.
<מירי כהן: אנחנו נותנים פתח לרשות שרוצה לחסוך זמן ולרדת עוד רובד אחד.
דוד אמסלם: מי מחליט על זה?
דוד אמסלם: הרשות או אתם?
<ערן ניצן: הוועדה המחוזית.
<ערן ניצן: לא אנחנו.
<מירי כהן: מי שמקדם, מי שהיזם של כוללנית.
<מירי כהן: הרשות המקומית.
דוד אמסלם: אני רוצה לסכם מה שאת אומרת.
דוד אמסלם: את אומרת לגבי הסעיף הזה שתבוא הרשות לוועדה המחוזית, תבקש במקרה דנן, היא תיזום את זה.
דוד אמסלם: לא הוועדה המחוזית יוזמת.
דוד אמסלם: הרשות יוזמת.
דוד אמסלם: אומרת שבמקרה דנן אני בעצם מבקשת להעביר את קווי הבניין ואת הדברים הרגילים, אנחנו נחסוך על הזמן שלנו בוועדה המקומית וישר אנחנו נעבור להיתרי הבנייה ומשם לתכנון המפורט.
דוד אמסלם: זה מה שאתם אומרים בתהליך.
<ערן ניצן: כשמירי מסבירה - אתה מבין, כשאני מסביר - אתה לא מבין.
דוד אמסלם: היא יודעת להסביר.
דוד אמסלם: אתה יודע, אני אוהב אותך, אני השתדלתי להבין ממך אבל לא הצלחתי.
יעקב אשר: אני רוצה להבין – לא שאני אומר את דעתי כרגע, אני עוד לא אומר את דעתי כי אני עוד לא מבין – במה אתם רוצים להקל שלא קיים היום.
<ערן ניצן: אתה בא להקים את מוסד הציבור.
<ערן ניצן: נגיד המימון הסתדר.
<ערן ניצן: הסטטוטוריקה שלך לתכנית כוללנית יכולה להיות מושלמת.
<ערן ניצן: תוציא היתר.
<ערן ניצן: זהו.
<ערן ניצן: אם יש לך תכנית כוללנית, אתה יכול להוציא היתר.
<מירי כהן: היום לפי החוק לכוללנית אסור להגיע לרמה.
<מירי כהן: מבחינת החוק לא ניתן לייצר.
<מירי כהן: אז כשרצו לבוא לקראת רשויות מקומיות, לאפשר למוסד ציבור, בעצם לא הייתה סמכות.
<מירי כהן: אנחנו מאפשרים שתהיה את הסמכות הזאת למי שרוצה להשתמש בה.
<קריאה: לא לחייב תכנית מפורטת על מבני ציבור.
דוד אמסלם: רבותיי, ברשותכם, אני רוצה לקדם את הדיון.
דוד אמסלם: בואו נעשה סדר בדיון.
דוד אמסלם: אני אעבור לחברי הכנסת, נתייחס לזה ובסופו של דבר נחתוך.
זוהיר בהלול: אני רואה שבהפשטת התהליכים האלה, אני חושב שיש מן הברכה למרות שאני באופן גורף חושב שצריך גם להקל על המבנים הפרטיים ולא לסבך את כל אזרחי מדינת ישראל שבסופו של דבר רק רוצים לקבל אישור לבנייה, לסבך אותם גם בתכנית מפורטת וגם בתכנית כוללנית.
זוהיר בהלול: אני חושב שזה יכול להיות פתח להקלה על הבנייה בישראל.
זוהיר בהלול: יש לי שאלה לגבי ועדת המשנה.
זוהיר בהלול: האם עדיין ייוותרו סמכויות בידי הוועדה המחוזית לבטל את האישור של ועדת המשנה?
זוהיר בהלול: ההחלטה היא סופית של ועדת המשנה.
זוהיר בהלול: בסדר.
דב חנין: אני בהחלט מבין את הרצון של משרד האוצר לקדם את הליכי התכנון, לפשט אותם ולהפוך אותם ליותר מהירים.
דב חנין: אנחנו כולנו רוצים שהתכנון יהיה מהיר אבל אנחנו רוצים גם שהתכנון יהיה טוב.
דב חנין: בערבית וגם בעברית נאמר שהחיפזון מהשטן וזה מאוד מאוד נכון לגבי חלק מהמהלכים שאתם מציעים לנו כאן.
דב חנין: אני מתכוון אדוני היושב ראש לרעיון הזה של ביטול ההתניות אחרי אישור התכניות.
דב חנין: המנגנון הזה, אתן צודקות שכבר היום הוא בעצם קיים אבל אתן מאפשרות להרחיב אותו ולייצר עוד מסלול שבעצם יקל עליו.
דב חנין: המנגנון הזה הוא מנגנון מאוד מסוכן.
דב חנין: יושב גוף תכנוני, מקבל החלטה וההחלטה היא כוללת.
דב חנין: הוא לא ממציא התניות מהראש, הוא לא סתם בא – אדוני הביא את הדוגמה של הטיח שהיא באמת דוגמה קיצונית שהיא באמת יוצאת דופן ואם יש מקרה כזה, אני לא מתייחס אליו.
דב חנין: בדרך כלל ההתניות הן התניות רלוונטיות.
דב חנין: יושב הגוף התכנוני, המטרה שלו היא לא סתם לייצר קשיים וצרות.
דב חנין: הוא חושב שצריך תנאים מסוימים מבחינת תחבורה, מבחינת תשתיות, מבחינת מבני ציבור, מבחינת כל מיני נושאים אחרים שהם רלוונטיים לתכנית כדי שהתכנית הזאת תוכל להתבצע ותשיג את המטרות הכלליות שאנחנו מעוניינים להשיג אותן.
דב חנין: כאשר בעצם אנחנו מאפשרים אחרי אישור התכנית ביטול של ההתניות האלה, אנחנו הופכים את כל ההחלטה התכנונית הזאת של אותו מוסד תכנוני - - -
<ערן ניצן: היום זה קיים.
דב חנין: אני חושב שזה מנגנון בעייתי גם היום.
דוד אמסלם: בג"ץ לא יכול לבטל החלטה של בית המשפט המחוזי?
דוד אמסלם: יש כאן היררכיה תכנונית.
דב חנין: אדוני, אנחנו מדברים על שני דברים שונים.
דב חנין: השאלה של יושב ראש הוועדה היא שאלה חשובה.
דוד אמסלם: הם אמרו שקיבלו החלטה כן – כן.
דוד אמסלם: קיבלו החלטה לא – לא.
דוד אמסלם: כשהם לא מקבלים החלטה, זאת הבעיה.
דוד אמסלם: הם לא מקבלים אלא משאירים את זה כך.
דוד אמסלם: יש להם זמן.
דוד אמסלם: הם פתאום החליטו לצאת לנופש לארבעה חודשים.
דוד אמסלם: הוא אומר שכאן תוכל להיות התערבות מלמעלה.
דב חנין: השאלה שלך אדוני היושב ראש היא שאלה נכונה.
דב חנין: יש היררכיה תכנונית ואפשר תמיד לערער על החלטה של גוף תכנוני לגוף יותר גבוה.
דב חנין: אנחנו לא מדברים על המצב הזה.
דב חנין: אנחנו לא מדברים על כך שוועדה מקומית החליטה החלטה כולל התניות מסוימות ואני, היזם או מישהו אחר הגשתי ערעור לוועדה המחוזית.
דב חנין: זה קיים, זה תמיד היה קיים, זה יכול להיות קיים ואין עם זה שום בעיה.
דב חנין: אנחנו מדברים על מצב שההחלטה התכנונית היא סופית.
דוד אמסלם: לא התקבלה החלטה.
דב חנין: לא, התקבלה החלטה תכנונית שהיא סופית שהיא כוללת בתוכה התניות.
דב חנין: ההחלטה התכנונית הזאת היא החלטה סופית.
דב חנין: אז אני אומר שהמנגנון שמאפשר, אחרי שיש תכנון סופי שכבר אושר ברמה התכנונית באופן סופי לגמרי, המנגנון שמאפשר אחרי הסופיות הזאת לבוא ולבטל את ההתניות, הוא מנגנון בעייתי.
דב חנין: אתם אומרים לי שגם היום זה קיים.
דב חנין: אני אומר שרע מאוד שזה קיים היום.
<ערן ניצן: טוב מאוד שזה קיים.
<ערן ניצן: ככל שההצעות מתרבות - - -
דב חנין: ערן, אני לא הפרעתי לך.
דב חנין: כך לא נתקדם.
דב חנין: אני רוצה להקל על היושב ראש לנהל דיון מסודר.
דוד אמסלם: אני ממש מודה לך.
דב חנין: אני אומר שגם היום זה מנגנון בעייתי מכיוון שהוא פוגע בשני דברים.
דב חנין: הוא פוגע בהחלטה תכנונית שהיא החלטה כוללת.
דב חנין: ההתניות האלה לא באו מהדמיון.
דב חנין: הן באו מתוך רצון לייצר איזון ולייצר פתרון שהוא לא רק מייצר מגורים אלא מייצר תשתיות, מייצר תחבורה, מייצר הגנה על הסביבה ומייצר הגנה על הבריאות והכול.
דב חנין: אתם, כשאתם פוגעים באיזון הזה, אתם בעצם פוגעים בשלמות של המעשה התכנוני.
דב חנין: אני חושב שזה בעייתי.
דב חנין: אני חושב שזה בעייתי כבר היום כשאתם מאפשרים את זה לוועדות מחוזיות וזה עוד יותר בעייתי כשאתם אומרים שנתעלם גם מהוועדות המחוזיות, אנחנו יכולים להגיע לרמה הארצית.
דב חנין: יש עם זה עוד שתי בעיות.
דב חנין: בעיה אחת היא שאתם בעצם מחלישים את הוועדות המחוזיות.
דב חנין: זה הגוף שאנחנו צריכים לחזק אותו.
דב חנין: אנחנו צריכים לחזק את הוועדות המחוזיות.
דב חנין: הוויכוח בינינו הוא לאורך כל השנים כאן והוא זה שאנחנו אומרים שבוועדות מחוזיות יש קשיים, יש צווארי בקבוק, תנו להן יותר אנשי מקצוע, תנו להן לעבוד בצורה יותר רצינית, אל תעקפו אותן, אל תייצרו כל הזמן מסלולים עוקפי תכנון, פעם ותמ"ל, פעם ות"ל, עכשיו ועדת משנה של מועצה ארצית.
דב חנין: יש בעיות בוועדות המחוזיות?
דב חנין: בואו נטפל בבעיה היכן שהיא.
דב חנין: תיצרו יותר תקנים מקצועיים, מערכת יותר רצינית, שיעבדו כמו שצריך.
<קריאה: יותר ועדות.
דב חנין: יותר ועדות.
<ערן ניצן: אני מניח שזה יטפל בבעיה.
<ערן ניצן: אתה יודע מה באמת יקרה?
<ערן ניצן: אתה לא תרצה שהארצית תדון.
דב חנין: אני אומר לך עוד בעיה אותה אתם מייצרים.
דוד אמסלם: חבר הכנסת דב חנין, בוא נתכנס.
דוד אמסלם: אתה נואם.
דוד אמסלם: בדרך כלל אתה לוקח זכות דיבור של רבע שעה.
דב חנין: היום אני קצר.
דוד אמסלם: אתה מדבר כבר עשר דקות.
דב חנין: אני רוצה להגיד לכם עוד דבר אחד.
דב חנין: התוצאה של הדבר הזה עלולה להיות הפוכה ממה שאתם רוצים.
דב חנין: ערן, תהיה אתי.
דב חנין: תחשוב רגע על הפרקטיקה.