GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<תום פישר: ההצעה שלנו הייתה לנייד את הזכויות, בעצם אנחנו נצמדנו להחלטה של הוולחו"ף, שגם הוטמעה בתוכנית המתאר של נהריה שקובעת שתוכנית שתבוא ותסיט את הבנייה מזרחה, תקבל תמרוץ על-ידי הוספת זכויות במזרח.
<תום פישר: זה מה שביקשנו.
<תום פישר: אמרנו, אפשרות ראשונה זה לנייד זכויות מתוך שטח התוכנית בכלל למקומות אחרים בנהריה, לקרקעות מדינה, קרקעות מינהל, שנמצאים בשלבי פיתוח למגורים, ואולי זה יהיה מנגנון פיצוי.
<תום פישר: האפשרות השנייה – שמו לנו הרבה חסמים ואני מבין שזה הליך שהוא קשה מאוד לעשות אותו, אבל הוא אפשרי ויושב-ראש הוועדה לא פסל אותו על הסף – האפשרות השנייה שהצענו זה באמת ניוד בתוך תחום הקו הכחול של התוכנית בצורה כזאת שמנגנון הפיצויים יישב בתוך התוכנית.
דוד אמסלם: זה הכי נכון.
<תום פישר: בדיוק.
<תום פישר: ואז אנחנו בעצם מרוויחים גם יצירת חיץ רחב, ירוק, פתוח לציבור, אבל לצערי העמדה הזאת נשמעה ולא נדונה בכלל.
<תום פישר: היזמים הציעו הצעה משלהם – אני אציג אותה בקצרה כי אני לא רואה נציג של היזמים פה, אני לא אדבר בשמם – אבל הם ביקשו להיפטר מהעול של המלונאות.
<תום פישר: התוכנית מציעה 750 יחידות בתי מלון, והם ביקשו להמיר את כל היחידות האלה ליחידות מגורים.
דוד אמסלם: בקשה קטנה וצנועה.
<תום פישר: וככה הם מתרחקים בצורה מאוד מאוד לא משמעותית, ובעצם מה שהם מקבלים, הם מקבלים עוד שישה מבנים של תשע קומות על הקו הראשון של הים.
<תום פישר: אנחנו לא פסלנו את זה על הסף, הסכמנו להמשיך לדבר על זה, אבל עם הסתייגויות.
<תום פישר: ההסתייגות המרכזית שלנו הייתה שאנחנו לא יכולים לחתום על תוכנית שמבטלת את התיירות כי אם אנחנו גם ככה מסכימים שיבנו על קו החוף - העמדה העקרונית כמו שאמרתי קודם היא שכל התוכנית מלאה בבעיות, אבל בגלל שאנחנו נמצאים בשלב מאוחר, עושים את המעט שאפשר, אבל דווקא התיירות, שזה הנכס הלאומי של המקום הזה, אי-אפשר לוותר עליו בכזאת קלות.
<תום פישר: הפגישה השנייה לצערי פוצצה אחרי עשר דקות.
<תום פישר: הגענו, עשינו סבב שמות.
דוד אמסלם: המינהל ישב איתכם שם?
<תום פישר: מינהל מקרקעי ישראל?
<תום פישר: לא.
דוד אמסלם: לא הזמנתם את המינהל.
דוד אמסלם: הרי אם אתם מבקשים זכויות מחוץ לקו הכחול, אז מישהו צריך לתת לכם אותן, ומי שצריך לתת זכויות כאלה זה המינהל.
דוד אמסלם: אז מה, אתם העליתם את זה כדבר תיאורטי?
<תום פישר: תכף אני אתייחס לזה.
<תום פישר: יש לנו איזושהי אמירה לגבי הוועדה המחוזית שאני ארצה להעלות בפניך, אבל אנחנו הבאנו נסחי טאבו ותוכניות על קרקעות של מינהל שנמצאות כרגע בשלבי פיתוח.
<תום פישר: הוועדה מקדמת אותן, היא מכירה אותן, אז בעניין הזה אנחנו צריכים עזרה.
<תום פישר: בסך הכול אנחנו ציבור, אנחנו לא יכולים לעשות את הדברים האלה לבד, אין לנו אנשי קשר.
דוד אמסלם: הרי אני ביקשתי מהמחוז – עופר גוט, זה אתה היועץ המשפטי?
<עופר גוט: נכון.
דוד אמסלם: הרי אני ביקשתי שאתם תהיו ה"פיבוט" של הפגישה.
דוד אמסלם: כי לכם יש אינטראקציה גם מול המינהל ויש לכם אינטראקציה מול היזם, ולארגונים לכאורה אין שום מעמד, הם באים רק מרצון טוב מה שנקרא, טובת עם ישראל.
דוד אמסלם: לכן, אני ציפיתי שאתם תביאו אחד רמ"י, אחד עירייה, אחד יזם וכמה חבר'ה מהנציגים כדי לנסות לפתור את העניין.
דוד אמסלם: במסגרת הדיון הקודם אנחנו דיברנו על אופציה לתת ליזם איזשהו פיצוי בזכויות מעבר לקו הכחול של התוכנית, במקומות אחרים, שלכם.
דוד אמסלם: אז לא הזמנתם את מינהל מקרקעי ישראל?
דוד אמסלם: אז מה, דנתם ביניכם לבין עצמכם?
דוד אמסלם: איך זה עבד?
<עופר גוט: אדוני, המחוז ויושב-ראש הוועדה המחוזית לא יכול לגרום למינהל להקצות קרקע.
דוד אמסלם: אני ביקשתי מכם לייצר דיון, אחרת מה שיקרה זה שאני אביא את כולכם אלי לפה.
דוד אמסלם: חשבתי שזה יותר נכון, במקום להביא עשרה אנשים מנהריה לפה, עדיף שתשבו ביניכם בנהריה.
דוד אמסלם: אז חשבתי שאתם תזמנו את נציג המחוז של מינהל מקרקעי ישראל, תיתנו לו את הפרוטוקול של הוועדה, תסבירו לו מה קרה כאן.
דוד אמסלם: הרי ברור לך שתוכנית כזאת היום לא הייתה יכולה לעבור, ואם היא עברה בעבר אז צריך לתקן אותה ואנחנו נמצאים באיזושהי בעיה כי מישהו רכש את הקרקע ויש כבר זכויות על הקרקע, והוא התחיל לבנות אולי, עד כמה שאני זוכר מהדיון האחרון הוא גם התחיל לעשות טיפול בקרקע מבחינת הזיהום, האסבסט שיש שם.
<עופר גוט: הוא גם סיים כנראה.
דוד אמסלם: עד שאתם זזים, כבר סיים.
דוד אמסלם: וחשבתי שאולי בקטע הזה אנחנו מזמינים דיון שולחן עגול.
דוד אמסלם: אני לא בא כרגע מהזווית של מה היכולות האופרטיביות שלנו לכפות את עמדתנו על העניין.
דוד אמסלם: אני חושב שכמנהל מחוז, כיושב-ראש הוועדה המחוזית - - -
<עופר גוט: הוא רק יושב-ראש.
<עופר גוט: הוא לא מנהל מחוז.
דוד אמסלם: אמרתי, כיושב-ראש הוועדה המחוזית, שיש לו גם מנופים על כל האירוע הזה בכלל בכל המחוז בנושא התכנון והבנייה, חשבתי שזה נכון שהוא יהיה ה"פיבוט".
דוד אמסלם: ואם הוא היה אומר לי, זימנתי את הדיון ויש לנו רעיון טוב אבל המינהל מתנגד, אז הוא ממקם אותי, הוא כבר ממקד אותי במישהו שאני יודע את מי להזמין.
<עופר גוט: אדוני, למיטב ידיעתי, יושב-ראש הוועדה המחוזית קיים שיחות עם גורמים שונים, כפי שהוא ציין גם במכתבו מ-10 באוקטובר.
<עופר גוט: לי אין שום מידע על כך שקיימת אפשרות של הקצאת קרקע על-ידי המינהל לגורמים פרטיים.
<עופר גוט: אני יודע שהמינהל שיווק באמצעות משרד הבינוי והשיכון, יותר נכון רשות מקרקעי ישראל שיווקה באמצעות משרד הבינוי והשיכון קרקעות לבנייה לפני כשנה וחצי בנהריה, ואני לא יודע אם יש היום מהלכים לבנייה על בסיס אותם מכרזים שפורסמו.
דוד אמסלם: ליזם יש עוד מתחמי בנייה שהוא בונה במחוז שלכם?
<עופר גוט: ליזמים הספציפיים פה?
דוד אמסלם: כן, הספציפיים.
<עופר גוט: לא ידוע לנו.
דוד אמסלם: לא ידוע לכם.
דוד אמסלם: אתם בדקתם את זה או רק לא ידוע לך עכשיו?
דוד אמסלם: אתה יועץ משפטי, אתה מכיר בעצם את כל היזמים שבונים במתחם שלכם, במרחב?
<עופר גוט: בכל הצפון, אני לא מכיר.
דוד אמסלם: לא מכיר.
דוד אמסלם: אז יכול להיות.
דוד אמסלם: מה שאתה אומר, יכול להיות, אבל אני לא יודע לתת לך תשובה.
<עופר גוט: זה לא עלה במסגרת הדיונים, למיטב ידיעתי.
דוד אמסלם: עופר, אתה לא עונה לי.
דוד אמסלם: האם אתה מכיר את היזמים שפועלים אצלכם במחוז, מתוקף עבודתך?
<עופר גוט: לא.
דוד אמסלם: מה שאתה אומר לי, יכול להיות, אבל זה לא העבודה שלי אז אני לא יודע.
דוד אמסלם: מי זה לנו?
דוד אמסלם: לך, אני שואל אותך.
<עופר גוט: בשיחות שהיו לי עם יושב-ראש הוועדה שנוגע למקרה הזה, ועם מתכנן המחוז, לא עלו מידע או נתונים על בנייה אחרת של אותם יזמים, מחוץ לנהריה.
דוד אמסלם: איך אתה מציע לנו להתקדם מהנקודה הזאת?
<עופר גוט: אנחנו ניסינו במחוז – מתכנן המחוז, יושב-ראש הוועדה המחוזית, וזה הובהר גם ליזמים וגם לנציגים של הארגונים הסביבתיים – לנסות למצות את זכויות הבניין והקניין במתחם עצמו, לפי שלושת העקרונות הבאים: אחד, הבינוי ייסוג ולא יעבור את קו ה-200 מטרים מחוף הים.
דוד אמסלם: ייסוג כמה?
<עופר גוט: ייסוג ולא יעבור את ה-200 מטרים.
דוד אמסלם: כן, אבל בכמה ייסוג?
דוד אמסלם: בעשרה מטרים?
דוד אמסלם: הרי גם היום הוא לא נמצא על החוף.
<עופר גוט: כן, אבל הוא נמצא בתוך ה-200.
דוד אמסלם: בתוך ה-200, כמה?
דוד אמסלם: לכן אני שואל, כמה מתוך ה-200?
דוד אמסלם: 20 מטרים?
דוד אמסלם: עשרה מטרים?
<עופר גוט: ייסוג ולא יעבור.
<עופר גוט: מקו המים ועד 200 מטר לא תהיה בנייה.
<עופר גוט: זה משהו כמו 100 מטרים מתוך ה-300.
<גיל בן נון: בסביבות 90–100 מטרים, אבל עם בינוי יחסית מאוד דליל.
דוד אמסלם: אני שואל אותו, כדי להבין.
דוד אמסלם: יכול להיות שהוא רחוק היום 199 מטרים והרחקנו אותו מטר.
דוד אמסלם: גם יכול להיות.
<עופר גוט: לא, לא.
<עופר גוט: לא מדובר במטר.
<עופר גוט: זה כ-100 מטר נסיגה.
<עופר גוט: דבר שני, שטחים ציבוריים יועברו מהחלק המזרחי אל החלק המערבי של הפרויקט.
דוד אמסלם: עשיתם את ה"שיפטינג" הזה.
<תום פישר: לא נאמר לנו.
דוד אמסלם: ואז המשמעות היא שמעבר לקו הכחול עוד כמה אנחנו מרחיקים את הרצועה הירוקה, את הבינוי?
דוד אמסלם: אתה אומר, אם אנחנו מעבירים מהצד המזרחי למערבי.
<עופר גוט: הדבר הזה ייצור אפשרות בחלק המזרחי לנייד את אותן זכויות מהחלק שנפלו בתוך ה-100 מטרים.
דוד אמסלם: במסגרת ההרחקה הזאת.
<עופר גוט: ההרחקה של ה-200 מטרים.
דוד אמסלם: ב-100 מטרים שהרחקנו נעשה ירוק.
<עופר גוט: ונתגבר זכויות בנייה, נמצה את זכויות הבנייה.
דוד אמסלם: כן, זה מה שאני הצעתי במסגרת אותה ועדה שקיימתי פה.
<עופר גוט: למיטב הבנתנו, גם משיחה שהייתה לי עם מתכנן המחוז לפני כשבוע – אני מבקש לומר שמתכנן המחוז ניסה לבוא בדברים וקיים שתי ישיבות עם מתכננת מטעם היזמים, אני מבין שהם לא נמצאים פה, אני לא יודע אם הם זומנו להיום.
דוד אמסלם: זומנו, אבל הם בונים, אין להם זמן.
<עופר גוט: לא יודע להגיד.
<עופר גוט: הם הביעו נכונות להגיש ולקדם תוכנית כזאת.
<עופר גוט: מדובר בשינוי תוכנית.
דוד אמסלם: הם גילו נכונות?
<עופר גוט: כן.
דוד אמסלם: אתה מפתיע אותי.
דב חנין: לקדם תוכנית ש-?
<עופר גוט: כמו שציינתי.
<עופר גוט: מרחיקים את הבינוי עד קו 200 מטר מקו החוף.
<תום פישר: הוא לא מציין באיזה דרך - - -
<עופר גוט: רגע.
<עופר גוט: ומתגברים בנייה בחלק המזרחי של המתחם.
דוד אמסלם: מה שהוא אומר, כפי שאמרנו, הם מרחיקים את הקו ב-100 מטר.
יעל גרמן: אבל מה יהיה אחרי 200 מטר?
יעל גרמן: מלונאות?
יעל גרמן: ציבורי או פרטי?
יעל גרמן: זה מאוד עקרוני.
<עופר גוט: הקרקע היא פרטית שם.
דוד אמסלם: מה ששואלת חברת הכנסת גרמן, האם אתם שיניתם גם את התמהיל של השימושים.
דוד אמסלם: היזם מוכן לשמוע את זה מה שנקרא בגלל שהוא בחור טוב והכל חינם, או ביקש מכם משהו?
<עופר גוט: הוא כמובן מבקש תגבור זכויות בנייה בחלק המזרחי.
דוד אמסלם: אה, תגבור – רק זכויות בנייה, בלי קשר לתמהיל שלה.
דוד אמסלם: זאת אומרת, המלונאות שתהיה מלונאות.
יעל גרמן: המלונאות תישאר במקום?
<עופר גוט: זה לא עוּבד למצב דברים שבו אנחנו יודעים להגיד מה בדיוק יהיה שם.
<עופר גוט: יכול להיות שהוא יבקש להמיר זכויות בנייה לתיירות וזכויות בנייה - - -
דוד אמסלם: הבנתי, עופר.
דוד אמסלם: הבנתי את הכול, רק אני שואל עוד שאלה אחת ברשותך.
דוד אמסלם: מתי הם דיברו ביניהם?
<עופר גוט: השיחה האחרונה הייתה לפני כשבוע.
דוד אמסלם: הדיון שעשיתי בוועדה היה ב-28 ביוני.
דוד אמסלם: לפי חשבוני, משהו שמתקרב לשבעה-שמונה חודשים.
דוד אמסלם: כשאני סיכמתי, זה מה שסיכמתי בדיון שתעשו.
דוד אמסלם: זה לא שהמצאת לנו עכשיו איזה רעיון מקורי שלא חשבנו עליו.
דוד אמסלם: זה בדיוק מה שביקשתי שתעשו.
<עופר גוט: זה בסדר גמור, אדוני.
דוד אמסלם: זאת פונקציית המטרה שהייתה, אחרי שבועיים-שלושה זה בעצם השיח שהיה צריך להיות.
דוד אמסלם: אחרי שמונה חודשים אתה בא ומספר לנו שזה היה לפני שבוע.
<עופר גוט: שאלת מתי השיחה האחרונה בין מתכנן המחוז לבין מתכננת מטעם היזמים.
<עופר גוט: לפני כשבוע.
יעל גרמן: והנציגים שיושבים כאן השתתפו?
יעל גרמן: היושב-ראש ביקש שהם ישתתפו גם.
<עופר גוט: אני אסביר שוב.
<עופר גוט: ישיבה אחת קוימה בהשתתפות הנציגים כאן.
יעל גרמן: ומה קרה מאז?
<עופר גוט: כחודש וחצי לאחר מכן נקבעה ישיבה נוספת.
<עופר גוט: לישיבה הנוספת הגיע מאדם טבע ודין עורך-דין, כאשר הייתה הסכמה בין הצדדים שלא משתתפים עורכי-דין מטעם הצדדים, ולאחר כמה דקות, מייד אחרי שהובהר לנציג היזמים שיש עורך-דין בחדר מטעם הארגונים הסביבתיים, הוא הודיע - - -
יעל גרמן: ומאז עד היום לא שיתפו את התושבים?
<עופר גוט: מאז אני מבין שהיושב-ראש לא הצליח להביא את הצדדים לשבת ביניהם.
יעל גרמן: האם זימנו אותם והם אמרו שהם לא רוצים לבוא?
<עופר גוט: אני לא מעורה בפרטים.
<עופר גוט: אני לא מעורה בסדר-היום של יושב-ראש הוועדה, אני לא קובע את הישיבות האלה.
דוד אמסלם: הבנתי, עופר, הבנתי.
<עופר גוט: ויצא גם מכתב ליושב-ראש הוועדה בעקבות זה באוקטובר.
דוד אמסלם: אני רואה את המכתב.
דוד אמסלם: בעצם דיברתם איתי באוקטובר.
דוד אמסלם: מאז אוקטובר הרי ניהלנו כמה שיחות, והסתבר לי ששום דבר לא קרה.
דוד אמסלם: עד אוקטובר דיווחתם לי שאתם מדברים והכול מתקדם.
<עופר גוט: באוקטובר דווח, אדוני, על אותה ישיבה אחרונה שאחריה לא היה דבר.
<עופר גוט: אני מבין שזה גם בעקבות פנייה של היזמים אליך.
דוד אמסלם: היזמים לא פנו אלי.
דוד אמסלם: מי שפנה אלי ועומד איתי בקשר זה תום פישר.
<עופר גוט: היה מכתב של אדם טבע ודין אל הוועדה מ-6 באוקטובר.
<עופר גוט: בתשובה למכתב הזה, ב-10 באוקטובר, יושב-ראש הוועדה המחוזית דיווח ליושב-ראש הוועדה.
<עופר גוט: בסעיף 6 הוא מציין: "כרגע המצב ממשיך להיות מורכב.
<עופר גוט: מחד גיסא, היזמים מצדם מבקשים לקדם את הבנייה נוכח זכויותיהם מזה והתחייבויותיהם מזה.
<עופר גוט: מאידך גיסא, הפעילים מבקשים לעצור כל בנייה ולקדם שינויים מהותיים בפיתוח, וזאת ללא שתוגש כל תוכנית חדשה בפני מוסדות התכנון".
<עופר גוט: כאשר אנחנו אמרנו שיש צורך בתוכנית חדשה.
דוד אמסלם: אתם יכולים ליזום תוכנית חדשה?
<עופר גוט: אנחנו לא מוסמכים לכך בחוק.
דוד אמסלם: מי מוסמך?
<עופר גוט: מוסמכים לכך כל משרדי הממשלה, הרשויות המקומיות, הוועדות המקומיות.
יעל גרמן: ובעל עניין בקרקע.
<עופר גוט: ובעל עניין בקרקע.
יעל גרמן: גם הרט"ג יכול.
<עופר גוט: הרט"ג, מכוח מה?
דוד אמסלם: אתם יכולים להנחות את הוועדה המקומית לעשות תכנון מחדש של השטח?
<עופר גוט: זו שאלה מורכבת.
דוד אמסלם: אני אוהב שאלות מורכבות, אבל תן לי תשובה פשוטה.
<עופר גוט: משום שצריכים להיות מצבים חריגים שבהם הוועדה המחוזית תורה על דבר כזה, כאשר מדובר כאן גם בהיבטים - - -
דוד אמסלם: בחוף פלמחים מה עשיתם בזמנו?
דב חנין: כמה חופי אכזיב יש לנו עוד?
<עופר גוט: אדוני, אני לא אמפה את החופים הרגישים בארץ, אבל אני אומַר כך.
<עופר גוט: אני כמעט לא מכיר מקרים שוועדה מחוזית – גם במקרים קשים סביבתיים – הורתה לוועדה מקומית להכין תוכנית, גם כאשר אנחנו יודעים שיש לה עלויות מימון ועלויות מימוש לא פשוטות.
<עופר גוט: לא פשוטות.
<עופר גוט: הוועדה המקומית בהחלט יכולה לומר: רגע, אם יש אינטרס למדינה, תתכבד המדינה ותשלם.
דוד אמסלם: מה שמפריע לי כאן שאתם במחוז הבנתם – לפחות גם מה שאמרת עכשיו – שהתוכנית היא לא טובה.
<עופר גוט: לא אמרנו זאת.
דוד אמסלם: אתה מבסוט מהתוכנית?
<עופר גוט: אמרנו שאם רוצים לקדם פשרה או הבנות - - -
דוד אמסלם: עזוב, עופר.
דוד אמסלם: האם נראה לך סביר שהתוכנית שאושרה לפני הרבה מאוד שנים, בסטנדרטים של היום הכול בסדר?
דוד אמסלם: אתה היית מאשר אותה היום?
<עופר גוט: אני מכיר תוכניות ותיקות ממנה בעשרות שנים, שאנחנו חיים על-פיהן.
דוד אמסלם: שהן יותר גרועות.
<עופר גוט: לא אמרתי יותר גרועות.
<עופר גוט: אמרתי שאנחנו חיים על-פיהן.
<עופר גוט: אני חושב שהתוכנית עצמה, היא עדיפה לדוגמה על קודמתה שייעדה את הקרקע לתעשייה.
דוד אמסלם: אבל אתה אומר שהתוכנית הקודמת הייתה יותר גרועה.
<עופר גוט: לא אמרתי זאת.
דוד אמסלם: זה מה שאמרת.
דוד אמסלם: עדיפה.
<עופר גוט: אמרתי שלפניה הייתה תעשייה, שאני לא יודע אם סביבתי זה טוב יותר.
<עופר גוט: אני לא שופט.
<עופר גוט: ואני מסביר שוב פעם, אדוני.
דוד אמסלם: היות ובעצם יושב-ראש הוועדה, ביקשתי ממנו לנהל את הדיון ולהוביל את המתווה - -
דוד אמסלם: - - אז ממה נפשך.
דוד אמסלם: הוא איש מקצוע, מדובר על בן אדם שעוסק בתכנון.
איתן ברושי: זה אורי אילן.
<עופר גוט: יש מתכנן מחוז שהוא איש המקצוע, ויש יושב-ראש הוועדה המחוזית, שהוא לאו דווקא איש תכנון, הוא לא חייב להיות.
דוד אמסלם: הוא לא מבין בתכנון.
דוד אמסלם: אז הוא מבין.
<עופר גוט: אבל הוא דווקא הגיע - - -
איתן ברושי: הוא היה ממונה על המחוז.
<עופר גוט: הוא היה ממונה על המחוז.
איתן ברושי: עכשיו הוא יושב-ראש הוועדה.
<עופר גוט: בוא נגיד ככה.
<עופר גוט: מבחינת השכלתו, הוא לא איש תכנון.
<עופר גוט: גם מבחינת ניסיונו, עד למינויו כממונה על המחוז הוא לא עסק בתכנון.
דוד אמסלם: אז הוא לא מבין בתכנון, אתה אומר?
<עופר גוט: אמרתי שאין לו ניסיון לפני תפקידו הנוכחי.
דוד אמסלם: יושב-ראש הוועדה אמור להבין בתכנון כי הוא צריך לקבל החלטות תכנוניות, מה לעשות.
<עופר גוט: כל חברי הוועדה אמורים לקבל.
דוד אמסלם: בוודאי, אבל הוא היושב-ראש.
דוד אמסלם: אז זה קצת יותר מורכב.
דוד אמסלם: איך אמרת - זה מורכב.
<עופר גוט: זה מורכב.
דוד אמסלם: ויושב-ראש הוועדה קיים את הדיון כדי לדלג את זכויות הבנייה מהמערב למזרח.
<עופר גוט: ניסיון למצוא במסגרת הקו הכחול פתרון.
דוד אמסלם: הוא הבין את העניין, אחרת הוא מראש היה אומר לי: אנחנו מסכימים לתוכנית הזאת, תכנונית היא טובה, אין לנו עניין לשנות אותה.
דוד אמסלם: הוא עצמו הבין שהיא פרובלמטית, ולכן הוא פעל כדי לשנות אותה, לפחות מה שנקרא בקטע הוולונטרי.
<עופר גוט: אני לא יודע מה זה טוב או לא טוב.
<עופר גוט: אני יודע אם יש מחלוקת או אין מחלוקת.
<עופר גוט: במקרה שלנו יש מחלוקת על מימוש התוכנית, זה ודאי.
יעל גרמן: טוב או לא טוב לציבור, לעתיד הרחוק.
<עופר גוט: זו שאלה שאני לא צריך לשפוט אותה.
<עופר גוט: אני רק יכול לומר, במצב דברים היום יש מחלוקת ציבורית.
דוד אמסלם: מי שופט אותה, דרך אגב?
דוד אמסלם: הרי בסופו של דבר, יושב-ראש הוועדה המחוזית אמור לשקול את התוכנית בהיבט הציבורי, מה טוב לציבור.
<עופר גוט: אם תוצג חלופה תכנונית לפני הוועדה המחוזית, הוועדה המחוזית תוכל לשקול ולהחליט.
דוד אמסלם: אני אשאל שאלה עוד פעם.
דוד אמסלם: עופר, באופן בסיסי איך אנחנו מתערבים בתוכנית הזאת?
דוד אמסלם: מה עשו בפלמחים?
<עופר גוט: פלמחים, למיטב זיכרוני, המדינה הוציאה כסף.
דוד אמסלם: על התכנון?
יעל גרמן: על פיצויים.
<עופר גוט: על תכנון מחדש שלקח זכויות.
<עופר גוט: ודאי.
<עופר גוט: זה כסף.
<גיל בן נון: המדינה נתנה את השיפוי.
<גיל בן נון: אמורה לתת.
דוד אמסלם: לתכנון.
<עופר גוט: מימוש תוכנית.
דוד אמסלם: בפלמחים, מה שקרה בעצם - - -
<עופר גוט: יש תכנון, זה עלויות בתכנון, ויש עלויות מימוש.
<עופר גוט: עלויות מימוש כוללות גם פיצויים למי שמגיע לו פיצוי.
דוד אמסלם: כן, אבל עופר, שם בגדול המדינה גם בעצם החליטה לא לבנות בכלל.
דוד אמסלם: אז לכן היא רכשה.
דוד אמסלם: פה אנחנו מנסים לשפר את התוכנית.
<עופר גוט: לכן אנחנו ניסינו, יושב-ראש הוועדה ומתכנן המחוז, מבלי לגרום לעלויות שלא קיימות תקציבית לוועדה המחוזית ולא ללשכת התכנון.
דוד אמסלם: מה הכלים שעומדים לרשותכם לממש את הבקשה שלנו?
<עופר גוט: הכלים הם מצומצמים.
<עופר גוט: הניסיון להביא פה הידברות הוא לא פשוט משום שאם נציגים של הארגונים הסביבתיים מבקשים להעתיק זכויות בנייה מהמתחם למתחמים אחרים שבבעלות מינהל מקרקעי ישראל - - -
דוד אמסלם: לא, אני מדבר אפילו בתוך הקו הכחול כרגע.
דוד אמסלם: עזוב, את השאר הבנתי.
<עופר גוט: בקו הכחול אנחנו חושבים שהאפשרות הריאלית למימוש בהסכמה היא שלושת העקרונות שמניתי, שזה הסגה ב-200; 200 מטר מקו הים לא יהיה בינוי; ותגבור הבינוי במזרח.
דוד אמסלם: מתי היזם ייתן לנו תשובה?
דוד אמסלם: דרך אגב, הוא התחיל לעשות פעולות אופרטיביות בשטח מעבר לטיפול בקרקע?
דוד אמסלם: הוא התחיל לחפור?
<עופר גוט: אני חושב שכן.
<תום פישר: יש כבר קומה ראשונה לחלק - - -
יעל גרמן: יצאו היתרי בנייה.
דוד אמסלם: אז איך נזיז את הקומות?
<עופר גוט: הוא בונה בחלק המזרחי.
<עופר גוט: צריך להבין.
<עופר גוט: יש לנו חלק מזרחי ויש לנו שלוחות של בנייה צמודת-קרקע ושלוחות של בנייה רוויה.
<עופר גוט: אם אני הבנתי נכון, הרעיון הוא שהחלק המזרחי - -
דוד אמסלם: יעובה.
<עופר גוט: - - אפילו יעובה.
<עופר גוט: צמודת-הקרקע שווקה לאנשים פרטיים לפי דברי היזם והוא לא יכול לשנות את זה עכשיו.
<עופר גוט: הוא כן יכול לשנות בחלקים של הבנייה הרוויה שנעים ממזרח למערב, ואותם להעתיק או לנייד לחלק המזרחי.
דוד אמסלם: מתי אמור להסתיים הדיון עם איזשהן החלטות לכאן או לכאן, לדעתך?
<קריאה: מתחדש.
<עופר גוט: זה קשה לי לומר.
<עופר גוט: אני יכול לומר כך.
<עופר גוט: היזם עצמו הגיש בקשה לקבל היתרים שכרוכה בקבלת אישור של הוועדה המחוזית.
<עופר גוט: הוועדה המחוזית דנה בבקשה שלו לפני שבוע והחליטה בשלב זה לא לאשר אותה.
דוד אמסלם: למה היתרים הם ברמה מחוזית?
דוד אמסלם: ועדה מקומית לא מוציאה את ההיתרים?
<עופר גוט: ההיתרים בוועדה המקומית, אלא שבתוכנית הקודמת מופיע תוואי מסילת ברזל שחוצה דרך גישה למתחם.
<עופר גוט: בתוכנית נאמר שלא יפותח המתחם לפני שיוסדר המחלף.
<עופר גוט: הפרדה דו-מפלסית.
<עופר גוט: כנראה, מסילת ברזל לא תהיה שם.
<עופר גוט: מכל מקום, אנחנו צריכים נתונים גם לגבי אותו מעבר עם מסילת הברזל, ודבר שני אנחנו ביקשנו נתונים על הבנייה עצמה משום שלא ברור לנו עד כמה הבנייה שמבוקשת כעת אכן תואמת לתוכנית הבינוי העקרונית שאישרה הוועדה המחוזית.
דוד אמסלם: זאת אומרת, יכול להיות שהוא בונה יותר מאשר צריך?
<עופר גוט: השאלה היא פריסת הבינוי כנראה.
דוד אמסלם: זה מה שאנחנו מדברים.
דוד אמסלם: זאת אומרת, אתם אומרים שגם פריסת הבינוי שלו, יכול להיות שהיא לא נכונה לפי התוכנית המקורית.
<תום פישר: נכון.
<תום פישר: זה לא יכול להיות מה שהוועדה קבעה.
<עופר גוט: לפי תוכנית הבינוי.
<עופר גוט: היא לא מקורית כי היא אושרה לפני כשנתיים וחצי.
<עופר גוט: מדובר בשאלה אם יש מרווחים גדולים יותר בין הבניינים והוא ביקש לצמצם את המרווחים.
דוד אמסלם: אז הוא מבקש כמה דברים מכם.
דוד אמסלם: נו, אז יש פה "שיפטינג".
<עופר גוט: אז לכן אנחנו אומרים, בשלב הזה הוועדה לא אישרה, היא ביקשה נתונים.
<עופר גוט: הייתה גם שיחה עם מתכנן המחוז לגבי שינוי תוכניות.
דוד אמסלם: מתי אתם חושבים שאפשר לסיים את האירוע הזה מבחינתנו, מבחינת GO-NO GO, האם מתקדמים אתו או לא.
דוד אמסלם: אנחנו יכולים לדבר אתו עוד שלוש שנים ובינתיים כל הסיפור הזה - - -
<עופר גוט: לא, זה לא יקרה.
<עופר גוט: אני מניח שבחודשיים הקרובים, אם הוא יבקש לקדם שם בנייה והוא יצטרך לעמוד בכל התנאים שלנו, זה עדיין - - -
דוד אמסלם: חודשיים?
<עופר גוט: חודשיים.
דוד אמסלם: אם הוא היה צריך להוציא היתרים, הוא עשה פיצול היתר אם הוא התחיל לעבוד?
<עופר גוט: הוא ביקש בהתחלה למספר מבנים ועוד קבוצת מבנים.
<עופר גוט: הוא לא ביקש על הכול, הוא גם לא שיווק את הכול ולכן לא כדאי לו להוציא היום כספים על היתרים אם הוא לא שיווק את הכול.
דוד אמסלם: נשמע את גיל, אחזור אליך תום ואחרי כן נשמע את ההתייחסות.
<גיל בן נון: גיל, רשות הטבע והגנים.
דוד אמסלם: גיל, אבל קצר.
דוד אמסלם: אתה פחות רלוונטי מבחינתי בדיון עכשיו.
<גיל בן נון: אני אגיד שני דברים, ברשותך.
<גיל בן נון: אחד, השתנו פה דברים כי היזם גם ביקש עוד קומה במתחם המזרחי.
<גיל בן נון: אותו מתחם שאנחנו רוצים לעבוד, גם הוא כבר מבקש עוד זכויות, מבלי שהוא כרגע התכוון לוותר על זכויות קרוב לים.
<עופר גוט: הוא ביקש את זה בוועדה המקומית, זה לא אצלנו.
<גיל בן נון: לא ידוע, אבל הוא אמר את זה בפרוטוקול, עופר.
<עופר גוט: הוא לא אמר.
<עופר גוט: הוא אמר שהוא חושב לבקש.
דוד אמסלם: עוד מעט נשאל את מהנדס עיריית נהריה.
<פארס דהאר: כן.
דוד אמסלם: עוד מעט נשאל אותו.
<גיל בן נון: ולכן, גם היזם כבר רצה עוד קומה, רק הוא אומר – תנו לי גם פה ואני לא אוותר על בנייה בצד המערבי.
דוד אמסלם: הבנתי, גיל.
<גיל בן נון: אנחנו כרט"ג - - -
דוד אמסלם: לא צריך יותר.
דוד אמסלם: אתם כבר אמרתם בפעם הקודמת את העמדה שלכם, אני מבין אותה.
<גיל בן נון: מאז אנחנו גם תקצבנו ואנחנו גם ערוכים לנסות להכין תוכנית לשנות.
<גיל בן נון: יש לנו כרגע בעיה באמת מבחינת האפשרות שלנו כי אנחנו לא משרד ממשלתי, אנחנו מחפשים את הדרך איך להגיש את התוכנית, עם זיקה לקרקע שיש לנו רק לחלק של הגן הלאומי בתוכנית המתאר, אבל אני רוצה להגיד – גם אנחנו מוכנים להירתם לעניין הזה ברמה של הגשת תוכנית.
דוד אמסלם: יש לכם מעמד בהגשת התוכנית?
<עופר גוט: אם חסרה להם זיקה לקרקע לא יהיה להם מעמד.
<גיל בן נון: חסר לנו זיקה לחלק מהקרקע.
דוד אמסלם: אז איך יהיה לכם מעמד בהגשת תוכנית?
<גיל בן נון: יכול להיות ביחד עם היזם.
<גיל בן נון: אם היזם עכשיו כבר מוכן להגיש תוכנית, וזה מה שהוא אמר אחרי הדיון - - -
דוד אמסלם: היזם זה תמיד טוב.
<גיל בן נון: שאלת מה השתנה בשבוע שעבר.
<גיל בן נון: אני חושב שמה שהשתנה זה שהבקשות שלו לחריגה מתוכנית הבינוי לא אושרו.
דוד אמסלם: בוא נשאל.
דוד אמסלם: המהנדס.
<פארס דהאר: פארס דהאר, מהנדס עיריית נהריה.
<פארס דהאר: אני נכנסתי לפרויקט הזה מזה ארבעה חודשים, חמישה חודשים, מאז שהתחלתי את תפקידי.
דוד אמסלם: קודם כול, בהצלחה שיהיה לך.
<פארס דהאר: תודה רבה.
<פארס דהאר: אני הבנתי, אחרי שבדקתי את הנושא, שמדובר על שטח פרטי ולא מינהל.
<פארס דהאר: לא בדומה לפלמחים ולא לחוף בצת.
<פארס דהאר: התוכנית הזאת, כמו שפה ציינו, היא בתוקף כבר משנת 90', 93', השטח פרטי, והתוכנית הייתה מותנית באישור הוועדה המחוזית לנספח הבינוי.
<פארס דהאר: נספח הבינוי עצמו כבר עבר כמה תהליכים של ועדת ערר, הסתייגויות, והבנתי בסוף שזה אושר.
<פארס דהאר: בפועל, הקבלן כן התחיל לבנות.
דוד אמסלם: נספח הבינוי אושר בוועדה אצלכם?
<פארס דהאר: אושר בוועדה אצלנו ואושר בוועדה המחוזית.
<פארס דהאר: הקבלן והיזם – זה כבר לא יזם אחד, יש פה שלוש חברות.
<פארס דהאר: למיטב זיכרוני, יש כבר שיווק של מגרשים, אם זה ביחידות דיור ואם זה בצמודי-קרקע.
<פארס דהאר: לגבי ההתייחסות של ההקלה בקומה, אנחנו יודעים על כוונה של היזמים כן לבקש הקלה בקומה.
דוד אמסלם: איך אתם יודעים על הכוונה?
דוד אמסלם: הוא ביקש או שאתם יודעים מה יש לו בראש?
<פארס דהאר: הוא עוד לא ביקש.
<פארס דהאר: הוא התחיל להתעניין.
דוד אמסלם: אה, הוא התחיל להתעניין.
<פארס דהאר: בינתיים אני לא ראיתי שום תוכנית שנדונה.
<פארס דהאר: במשרדי בכל אופן לא הייתה שום תוכנית שנדונה להקלה, אבל יש לו כנראה כוונות – כמו כל היזמים.
<פארס דהאר: כל דבר יבוא לדיון בוועדה המקומית ויקבל התייחסות.
<פארס דהאר: זה בפועל מה שקורה פה.
<פארס דהאר: לעיריית נהריה אין שום התנגדות לכל מוסכמות בין היזמים לבין כל הגורמים.
דוד אמסלם: אני אגיד לך איך אני רואה את זה, פארס.
<פארס דהאר: בבקשה.
דוד אמסלם: התשובה שלך לגבי עיריית נהריה, אין לה התנגדות – אני קצת לא אוהב את התשובה, אני אסביר לך למה.
דוד אמסלם: עיריית נהריה לפי הבנתי הייתה צריכה לייצר את ההתנגדות, היא, כי זה חוף שנמצא בתחום השיפוט שלכם.
דוד אמסלם: גם אם מישהו עשה בעבר טעות, וזה בסדר – מי שלא עובד לא טועה, ככלל; כשאנחנו לא עושים, הכול טוב, אבל בן אדם שעובד מדי פעם טועה – באותה נקודת זמן שאישרו את התוכנית, יכול להיות שאנשים שישבו שם ראו את זה בפריזמה אחרת, הרי זה גם שאלה של המתבונן ומה הלך הרוחות הציבורי באותה תקופה, אז יכול להיות, לפני 20, 30 שנה היה הלך רוחות א' שאף אחד לא ראה שם איזושהי בעיה.
דוד אמסלם: אבל היום בוודאי ובוודאי שאתם גם – לפחות אני; אם לא, לא הייתי מקיים את הדיון – אני מבין שיש בעיה.
דוד אמסלם: אני מבין שאם היום היינו צריכים לאשר את התוכנית, היום, אז אני מניח שגם אתה לא היית מאשר וגם הם, והיו אומרים: אדוני, לא.
נחמן שי: העולם השתנה.
דוד אמסלם: לנו גם ברור שזה שווק ויש יזם ויש לו זכויות, הכול ברור לנו.
דוד אמסלם: אנחנו רק שואלים, במסגרת הדברים הנתונים האלה - איך אמר עופר גוט, המורכבים, מורכב – אז בקטע המורכב הזה איך אנחנו מנסים כרגע לצמצם את הנזק.
דוד אמסלם: אני מניח שלהזיז אותו משם, להגיד לו – פה אתה לא בונה, אנחנו עושים פה איזה פארק, לא יהיה – אבל מצד שני, דיברנו כרגע על ה"שיפטינג" שיכול להיות, שהוא יזיז את הבינוי מהצד המערבי יותר למזרחי, נרחיק את זה בעוד 100 מטר – זה דבר גדול כשלעצמו – עדיף כלום, אבל בוודאי עדיף 200 מטר מאשר 100 מטר.
דוד אמסלם: ואם נעשה שם גם משהו ירוק, פארק וכו', כמו שהוא אמר, עוד יותר טוב.
דוד אמסלם: אז אנחנו מנסים לצמצם את הנזק של התוכנית.
דוד אמסלם: אני חושב שמי שצריך להוביל את זה זה אתה.
דוד אמסלם: לא תום, עם כל הכבוד לו, אני אוהב אותו, בחורצ'יק נחמד, מדבר איתי המון בטלפון, המון – אני ציפיתי שאתה תדבר איתי.
<פארס דהאר: קודם כול, התוכנית הזאת אושרה לא בתקופה שלי.
דוד אמסלם: דרך אגב, תום לא נולד אז לדעתי.
<שי שה לבן: זה שייך לעבר.
<שי שה לבן: מה שעבר, נגמר.
<שי שה לבן: אזרח.
דוד אמסלם: אזרח.
<שי שה לבן: לא.
דוד אמסלם: אז לא צריך לדבר בלי זכות דיבור.
דוד אמסלם: אני רוצה לספר לך שתום לדעתי באותה תקופה אפילו לא נולד, כפי שאני מעריך את הגיל שלו.
<תום פישר: בן ארבע.
<פארס דהאר: לא, אני מדבר מרגע שהתוכנית הזאת קמה לתחייה ולביצוע בנספח הבינוי.