GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוד אמסלם: תאמין לי, את החסמים האלה אנחנו יודעים לפתור, ומהר.
<ישראל דנציגר: אני מכיר את הדיונים בוועדה, והם לא מעכבים את הנקודות, כי כבר אומרים להם: אתם לא יכולים, זה לא כדאי, לא נרשה לכם, לא נעשה ייעוד וכולי.
<ישראל דנציגר: ולכן הם לא יכולים לבוא ולהגיד לך "במחצבה הזאת נעשה אתר", כי הא בהא תליה.
דוד אמסלם: לא, אני אומר דבר מאוד פשוט.
דוד אמסלם: מינהל התכנון עוסק בתכנון.
דוד אמסלם: דרך אגב, יש לי הרבה אינטרקציה איתכם בכל הנושא של הבינוי.
דוד אמסלם: ישראל, אתה לא תאמין מה הם עושים; לוקחים קרקעות חקלאיות, משנעים, מביאים, מפצים.
דוד אמסלם: אתה לא יודע מה קורה שם כשמדובר במשהו שמעניין אותם.
דוד אמסלם: אני עסוק חצי מהזמן שלי איתם.
דוד אמסלם: אז עזוב, אני לא רוצה שהיא תבוא עכשיו ותביא לי את זה מושלם.
דוד אמסלם: ההוא לא מסכים, ההוא "שתו לי", ההוא "אכלו לי", אתה מכיר את זה.
דוד אמסלם: אבל אני רוצה שיביאו תכנית תכנון, מה שהם חושבים שטוב למדינת ישראל.
דוד אמסלם: ואם נצטרך להפקיע את הקרקע – נפקיע.
דוד אמסלם: אם נצטרך לרכוש – נרכוש.
דוד אמסלם: בסוף אתה עושה את התכנית האמתית, מה אתה חושב שצריך, איפה זה צריך להיות באמת, ולא "האם זה קרקע שלנו או לא שלנו" וכולי.
דוד אמסלם: עם זה נתמודד אחר כך.
<חנה ויטלזון: זה בדיוק מה שאנחנו עושים, יש לנו כבר אתרים - - -
דוד אמסלם: בקטע הזה אני מבין שאתם לא מבינים, וזה בסדר, רק חבל שזה עכשיו, כי היינו יכולים לחסוך את הזמן של השנה הזאת.
דוד אמסלם: הייתי לוקח אתכם, עושה לכם סיבוב, מקדיש לזה חצי יום, ואז הייתם מבינים על מה אני מדבר.
דוד אמסלם: גם הייתי מראה לכם איך נראה אתר אחרי שיקום, כולל מה שבני אמר, כולל מחצבות לשיקום שיש במדינת ישראל.
דוד אמסלם: ודרך אגב, יש להם תקציב לשיקום מחצבות.
דוד אמסלם: אלא שאתם לא בלופ.
דוד אמסלם: אולי זה לא מעניין אתכם מספיק, אבל אותי זה כן מעניין.
<חנה ויטלזון: אבל יש לנו תכנית, אז איך אתה אומר שאנחנו לא בלופ?
<חנה ויטלזון: אנחנו עובדים על התכנית - - -
דוד אמסלם: תציגי לי את התכנית.
<חנה ויטלזון: אין לי את התכנית פה כי היא עוד לא עברה את מוסדות התכנון.
דוד אמסלם: תציגי לי את התכנית הרעיונית.
<חנה ויטלזון: אז אמרתי.
<חנה ויטלזון: כרגע איתרנו מעל 20 אתרים - - -
דוד אמסלם: אם את מדברת איתי על אתר של 350,000 קוב אז אני מבין שאת לא מבינה.
<חנה ויטלזון: זה מה ש - - -
דוד אמסלם: כמה משאיות זה 350,000 קוב?
<חנה ויטלזון: את זה צביקה יודע.
דוד אמסלם: את יודעת שאתר כזה לא מספיק אפילו לעיר כמו ירושלים?
<קריאה: זה נסגר ביומיים.
<קריאה: לירושלים זה מספיק לשנה אחת.
<חנה ויטלזון: אנחנו מדברים על בין 60, 70 דונם לבין 140 דונם.
דוד אמסלם: אז אני מבין שאת לא מבינה, אז אל תתחפרי.
דוד אמסלם: תסמכי עליי, אם אני אומר לך בעדינות שאת לא מבינה, אז תעצרי כאן ותגידי לי "מאה אחוז, דודי".
<חנה ויטלזון: אני כן מבינה.
<חנה ויטלזון: אולי זה לא מה שאתה התכוונת אליו, אבל זה מה שאנחנו איתרנו.
<חנה ויטלזון: איתרנו אתרים בין 60, 70 דונם לבין 140 דונם, שמיועדים לנפח של 350,000 מ"ק.
<צבי דוד: כבוד יושב-ראש הוועדה, אם יורשה לי להבהיר, יש פה איזו אי-הבנה.
<צבי דוד: הוועדה הזאת, כשמה כן היא: ועדה לאתרי ויסות לעודפי חפירה ומילוי.
<צבי דוד: אתה מדבר על אתרי הטמנה סופיים לחומרים שהם חומרים נחותים.
דוד אמסלם: צביקה, אני אקריא לך את נושא הדיון: תכנית אב לעודפי עפר ופסולת בניין.
<צבי דוד: אבל היא אמונה על הוועדה לאתרי ויסות.
דוד אמסלם: אז בעצם אתה אומר לי שבאה לדיון הזה המונית הלא נכונה?
<צבי דוד: יכול להיות.
דוד אמסלם: אני הזמנתי את מינהל התכנון כי זאת משימה שאנחנו נתנו למינהל התכנון.
דוד אמסלם: ממלאת מקום ראש מינהל התכנון לא הגיעה, שירה.
דוד אמסלם: היא אמרה שהיא לא תגיע, אמרתי לה בסדר, אבל שתהיה חלופה שתציג את העניין.
דוד אמסלם: אבל עכשיו אני מבין שהם לא בלופ והם לא מבינים את מה שאני מתכוון.
דוד אמסלם: אולי הם הבינו מה שהם הבינו, אבל זה לא מה שאני התכוונתי.
דוד אמסלם: דרך אגב, זה לדעתי גם לא הבעיה במדינת ישראל.
דוד אמסלם: מדינת ישראל כרגע לא צריכה אתרי אגירה, זה לא הנושא.
דוד אמסלם: דרך אגב, אין אתרי אגירה בתכנית אב; כשאתה אוגר אתה אוגר חומר ליד הפרויקט.
דוד אמסלם: אתה מאתר שטח זמני, אתה אוגר אותו שם חודש/חודשיים/חצי שנה, ובסוף אתה מפנה את החומר, מנקה את השטח ומתחיל לשקם אותו.
<צבי דוד: אני פה כנציג הקבלנים.
<צבי דוד: אנחנו באנו לפה לשמוע פתרון כקבלנים, זה מה שאנחנו רוצים לשמוע.
דוד אמסלם: באת לשמוע פתרון?
דוד אמסלם: גם אני באתי לשמוע פתרון.
דוד אמסלם: לכן אני מציע לך להשאיר למינהל התכנון לעבוד על התשובות.
דוד אמסלם: מסעוד, בבקשה.
מסעוד גנאים: אני מברך על התכנית, אבל עד עכשיו לא ראינו משהו מסודר, משהו מוכן.
מסעוד גנאים: אתם אומרים 20 אתרים, ואז יורדים בחצי, עשרה.
מסעוד גנאים: את הבעיה הזו כולנו מכירים, כולנו יודעים שהיא מעיקה על כולנו.
מסעוד גנאים: אני וחבריי מכירים את זה מהיישובים הערביים, שהולכים למטעי הזית ורואים את הערמות, הולכים ליער ורואים את הערמות, איפה שאתה הולך אתה רואה את ההרים האלה.
מסעוד גנאים: אז הגיע הזמן באמת לעשות את האיזון הזה בין הקבלן, החברה, אפילו הבן אדם הפרטי, שכאשר הוא רוצה להיפטר מפסולת בנייה אחרי שהוא שיפץ או בנה, הוא רוצה אתר מסודר להטמין בו או כדי שישתמשו בו אחר כך.
מסעוד גנאים: אתם אומרים שאפשר למחזר את זה ולהשתמש עוד פעם בדברים האלה, אז אני מקווה ש... וגם, נציגי מינהל התכנון, אם הם לא מסודרים אז מי יהיה מסודר פה?
מסעוד גנאים: מינהל התכנון צריך לבוא עם תכנית סופית.
מסעוד גנאים: וגם, אני רוצה לדעת כמה אתרים כאלה יש בצפון, כמה יש במרכז, כמה יש - - -
דוד אמסלם: אין כלום עכשיו, אז אתה שואל כמה יש?
מסעוד גנאים: אז אני משהה את השאלה הזאת.
מסעוד גנאים: את האתרים על הנייר וגם השאלות שלי.
דוד אמסלם: אני רוצה לומר משהו לח"כים: עסקתי בזה הרבה מאוד שנים, וצריך להבין שיש נזק למדינת ישראל בעלות, בלי להגזים, של מאות מיליונים.
דוד אמסלם: לטבע.
דוד אמסלם: הרי בסוף כשהמשאית מגיעה ליער ירושלים, מרימה את הקיפר ושופכת לוואדי – כמעט אי אפשר להוציא את זה, זה סיוט להוציא את זה, בדרך כלל אתה מביא עוד חומר כדי לכסות את זה.
דב חנין: מאות מיליונים זה בהמעטה.
דוד אמסלם: זה נזק עצום שנעשה.
דוד אמסלם: ואני לא מאשים רק את הקבלנים בעניין הזה, כי אנחנו לא מייצרים להם שום חלופה.
דוד אמסלם: מה הם יעשו?
דוד אמסלם: לאן הם ייקחו את זה?
דוד אמסלם: אוסאמה סעדי, בבקשה.
אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, אנחנו מלווים את העניין הזה נקודתית במטמנה בגבעה הצרפתית ועיסאוויה, ויושב פה גם היועץ המשפטי של עיריית ירושלים.
אוסאמה סעדי: כשאנחנו מדברים על הפקרות ועל אתרים לא מוכרזים ובלי הכרזה, אז הבעיה היא קריטית.
אוסאמה סעדי: אבל הבעיה היא גם כשמתכננים.
אוסאמה סעדי: כשמתכננים ושמים מטמנה בלב שכונה, אז מה יש להגיד?
אוסאמה סעדי: אלי, תרדו מהעניין הזה, תמצאו מקום אחר, היושב-ראש כבר הציע כמה מקומות.
אוסאמה סעדי: כי כרגע זה בלב השכונה, מאות משאיות ביום, מזהמות את איכות הסביבה וכל הדברים האלה.
אוסאמה סעדי: אני מצטרף למה שאמר חברי מסעוד גנאים, שבמגזר הערבי מדובר בהפקרות.
אוסאמה סעדי: אין מקומות לזה וכל אחד עושה כאוות נפשו; איפה שיש מקום, שם הוא שופך את פסולת הבניין.
אוסאמה סעדי: ואתה רואה בכל מקום הרים של פסולת בניין שאפשר היה למחזר, וזה בנוסף לנזק שנגרם לטבע.
אוסאמה סעדי: אולי אני כבר נכנס לדיון השני, אבל הבעיה היא לא ששופכים רק פסולת בניין ועפר, אלא שופכים גם - - -
דוד אמסלם: אנחנו עוד לא שם, עוד מעט נגיע לזה.
אוסאמה סעדי: אני הולך לדיון אחר, אז אני מבקש לומר שני משפטים על זה.
אוסאמה סעדי: אני רוצה לומר ששופכים את האשפה.
אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, היינו בסיור עם המנכ"ל בקלנסווה, ראינו את המזבלות הפרטיות, שכל אחד עושה מזבלה ומתחיל לשפוך.
אוסאמה סעדי: מדובר על הרים.
אוסאמה סעדי: היינו שם, כבר עשינו כמה ישיבות עם המנכ"ל , הוא ראה את זה בעצמו, והוא באמת פועל כדי למנוע את התופעה הזאת, ביחד עם עיריית קלנסווה ועיריית טייבה.
אוסאמה סעדי: אבל אם לא נעשה תכנית אב גם לפסולת בניין וגם לאשפה, אז אוטוטו אנחנו רק נראה הרים של פסולת והרים של אשפה.
דוד אמסלם: חבר הכנסת בהלול, בבקשה.
זוהיר בהלול: אני בערוב ימיי עדיין משחק כדורגל.
זוהיר בהלול: יש מגרש כדורגל במכר, ליד עכו, שבו אני הולך לשחק כדורגל.
זוהיר בהלול: אם תבוא לאתר הזה, תראה במקום יציעים, הררי פסולת בניין, ובמקום שתראה צופים אתה תראה ציפורים, חיות - - -
דוד אמסלם: אתה רוצה להגיד לי שאתה משחק ולא באים לראות אותך?
זוהיר בהלול: לא רואים אותי, רק מעבר להרי החושך רואים אותי.
זוהיר בהלול: זה הפך להיות אתר של פסולת בניין.
זוהיר בהלול: כך שגם איבדנו נכס תרבותי – כי ספורט זה חלק מהתרבות וכבר אי אפשר לשחק שם – וגם יש שם פסולת בלתי נתפסת.
טלב אבו עראר: תודה, מכובדי היושב-ראש.
טלב אבו עראר: תרשה לי בבקשה לדבר קודם כול על התנהלות הממשלה בכלל, ובמיוחד במגזר הבדואי בנגב.
טלב אבו עראר: אני באתי היום מהנגב, יצאתי בשבע מהבית.
טלב אבו עראר: יום גשום, כמעט כל הגשמים יורדים היום בדרום.
טלב אבו עראר: ביום כזה רק משטר שפל הורס בית לנכה זקן.
דוד אמסלם: טלב, טלב, זה לא הדיון.
טלב אבו עראר: נתת לי שלוש דקות, אני מדבר לעניין.
דוד אמסלם: לא, לא, לא, תן לי - - -
טלב אבו עראר: זה כואב לך, אני יודע, כי אתה חלק מהממשלה.
דוד אמסלם: טלב, טלב, טלב, אתה יודע שאני מכבד אותך מאוד - - -
טלב אבו עראר: אוקיי, אז מזה אני מתחיל, בסדר - - -
דוד אמסלם: שנייה, דקה, דקה.
דוד אמסלם: פה, כשאני נותן זמן לדבר, זה לא כמו במליאה, לא מדברים על מה שרוצים, מדברים על הנושא.
טלב אבו עראר: לנכה הזקן - - -
דוד אמסלם: אתה יכול מקסימום לדבר על מה שראית היום בעיתון, על הגמלים עם הרישיון, שעשינו פה דיון.
טלב אבו עראר: זה יותר חשוב.
טלב אבו עראר: להשאיר זקן בקור הזה, בגשם הזה בלי בית, זה גם כואב.
דוד אמסלם: ועכשיו לגבי האתרים.
טלב אבו עראר: דוד, עם כל הכבוד, אתה לא תגיד לי על מה אני אדבר.
טלב אבו עראר: אני יכול לדבר חופשי לחלוטין.
דוד אמסלם: טלב, נו, טלב, אתה יודע שאני מכבד אותך, אבל הכללים הם כאלה: במליאה אתה יכול לדבר מה שאתה רוצה - - -
טלב אבו עראר: גם בוועדה.
דוד אמסלם: לא, אצלי לא.
טלב אבו עראר: אבל זה קשור, זה קשור מאוד.
דוד אמסלם: חבל על הוויכוח, יש לנו פה אורחים.
דוד אמסלם: תתווכח איתי על זה אחרי זה אצלי בחדר.
טלב אבו עראר: אתה לא תגיד לי מה אני אגיד.
טלב אבו עראר: בקיצור, בחלק גדול מהיישובים – מנכ"ל איכות הסביבה אולי ישים לב – במגזר הערבי-בדואי בנגב, אין אתרי פסולת.
טלב אבו עראר: למשל היישוב ערבה בנגב, שבו אני גר, אתר הפסולת הוא, כמו שציין חברי, מגרש הכדורגל.
טלב אבו עראר: המגרש נהפך למזבלה, כל מי שיש לו פסולת שופך שם, במגרש הכדורגל.
טלב אבו עראר: אז איפה ישחקו הילדים?
טלב אבו עראר: ומה אם יש קבוצה?
טלב אבו עראר: הקבוצה שלנו משחקת בירוחם במקום לשחק בערוער.
טלב אבו עראר: אם יורשה לי לעשות השוואה בינינו לבין השכנים שלנו היהודים – חביבי, שם הכול מסודר.
טלב אבו עראר: אבל אצלנו אין אתר פסולת.
טלב אבו עראר: שופכים באמצע, בלב לבו של היישוב.
טלב אבו עראר: אי אפשר להפקיר יישובים כאלה בלי אתרי פסולת.
טלב אבו עראר: וחוץ מזה – גם הריסות הבתים שמתבצעות היום, שדוד אמסלם לא רוצה לשמוע על זה.
טלב אבו עראר: הורסים בתים ומשאירים את זה.
טלב אבו עראר: איפה איכות הסביבה?
טלב אבו עראר: איך נשמור על איכות הסביבה כשאת כל הבתים שהורסים משאירים במקום?
טלב אבו עראר: מי שאכפת לו משמירה על נוף, על איכות הסביבה, איך הוא מרשה שדבר כזה יקרה ויישאר.
דוד אמסלם: תודה, טלב.
טלב אבו עראר: מכובדי היושב-ראש, תעביר את המסר הזה: נכה זקן, רק משטר שפל, לא דמוקרטי, הורס ביום גשום כזה.
דב חנין: אדוני היושב-ראש, תודה על הדיון החשוב הזה, וברכות גם לנציגי המשרד להגנת הסביבה.
דב חנין: בסוגיה של פסולת עירונית ופסולת בניין, אדוני היושב-ראש, אני חושב שאנחנו הגענו למציאות שאולי ברמה הפוליטית יש עליה ויכוח, אבל בנושא של פסולת עירונית ופסולת בניין הגענו למציאות של שתי מדינות.
דב חנין: יש שתי מדינות.
דב חנין: עיריות עשירות ומסודרות מתנהלות לא רע.
דב חנין: יש אמנם קצת פספוסים בשוליים, אבל בסך הכול העסק עובד.
דב חנין: לעומת זאת, עיריות חלשות, עניות - - -
<קריאה: זה הדיון השני.
דב חנין: זה מכנה משותף, אני מחבר את שני הנושאים.
דב חנין: חלק גדול מאוד של הרשויות המקומיות, רשויות מקומיות ערביות, פריפריאליות, עניות, לא מסוגלות להתמודד, והתוצאה היא קטסטרופה.
דוד אמסלם: להתמודד עם מה?
דב חנין: גם עם פסולת עירונית - - -
דוד אמסלם: לא, לא, לא, תעשה הבחנה, אנחנו מדברים כרגע על פסולת בניין ועודפי עפר.
דב חנין: מאה אחוז, גם לגבי פסולת בניין.
דוד אמסלם: אז אני אחדש לך: מדובר בבעיה לאומית ואין הבדל בין המגזרים, יש בעיה בכל הארץ בדבר הזה.
דוד אמסלם: לגבי הפסולת העירונית – זה משהו אחר.
דוד אמסלם: אבל כרגע אנחנו לא שם, זה בדיון הבא.
דב חנין: מבחינתי המכנה המשותף לשני הנושאים האלה הוא הצורך במדיניות כללית, של כל מדינת ישראל, שהממשלה מובילה אותה.
דב חנין: כמובן שיש אחריות גם לעיריות ולרשויות המקומיות, אבל אם אנחנו מגלגלים את כל האחריות לרשויות המקומיות, זה לא יעבוד.
דוד אמסלם: הרב דב שליט"א, אנחנו עשינו פה שני דיונים.
דוד אמסלם: אנחנו ביקשנו ממינהל התכנון שני דברים: אחד, להציג לנו עכשיו את עודפים העפר, והשני, בהמשך, להציג לנו את הפסולת הביתית.
דוד אמסלם: יש פה תפיסה לאומית, זה לא שאלה של עיר כזאת או עיירה כזאת, ואני מכוון בדיוק למה שאתה אומר.
דוד אמסלם: אני שמח שאני כיוונתי לפני שנה למה שאתה אמרת עכשיו.
דב חנין: נציגי המשרד להגנת הסביבה, אני רוצה להפנות את תשומת לבכם שיש על שולחנה של הכנסת הצעת חוק בנושא הזה.
דב חנין: אנחנו מנסים לייצר פתרון מערכתי, ונשמח שהמשרד להגנת הסביבה יקדם חקיקה.
דוד אמסלם: איזה הצעת חוק אתה הצעת?
דוד אמסלם: מה המהות שלה?
דב חנין: בנושא של פסולת בניין.
דב חנין: הצעה שהמהות שלה היא קודם כול תכנית לאומית - - -
דוד אמסלם: אבל מה זה קשור לחוק אם אנחנו מבקשים מהם והם לא עושים את התכנית הלאומית?
דוד אמסלם: למה צריך חוק?
דוד אמסלם: שיכינו תכנית לאומית.
דב חנין: הדרך שלנו בכנסת - - -
<ישראל דנציגר: הוא מדבר על פסולת בניין ואתה מדבר על עודפי עפר.
דוד אמסלם: לא חשוב, אני מדבר כרגע על הרעיון.
דוד אמסלם: אני שואל למה צריך חוק בשניהם?
דוד אמסלם: צריך להכין תכנית.
דוד אמסלם: מה, הם לא עובדים בלי חוק?
דב חנין: מסתבר שלא, אדוני היושב-ראש.
דב חנין: זה מה שאני חושש.
דוד אמסלם: אז בואו נראה.
דוד אמסלם: חכה, חכה, יש להם עוד כמה דברים שהם רוצים לקדם אצלנו בוועדה.
<חנה ויטלזון: אני מבקשת להבהיר שיש פה אי-הבנה בין הנושאים.
<חנה ויטלזון: אנחנו מקדמים אתרי ויסות לעודפי עפר ולפסולת בניין, ואתה מדבר על אתרי הטמנה לפסולת עירונית, שזו ממש לא התכנית.
<חנה ויטלזון: עודפי עפר נחשבים לפסולת בניין - - -
דוד אמסלם: חנה, הבעיה שלי היא שאת באת לכאן כרגע להבהיר לי מה נושא הדיון.
דוד אמסלם: אני עשיתי דיון לפני שנה, לאה אומרת לי שהשתתפת בו, ואו שלא הבנת מה אמרת לי...
דוד אמסלם: זה בסדר שלא הבנת, אבל אם לא מבינים – שואלים.
דוד אמסלם: דרך אגב, יש לי הרבה דיאלוג עם המשרדים לא במסגרת הוועדה אלא אצלי בחדר, שבו מתבצעות בכלל רוב הישיבות, ואנחנו עושים תיאום ציפיות בינינו, הם מבינים ממני מה אני רוצה.
דוד אמסלם: ואם לא מבינים, אז באים אליי ושואלים.
דוד אמסלם: התה עליי, עם שיבה.
דוד אמסלם: אבל לא יכול להיות שנפגשים איתי אחרי שנה ובינתיים עם ישראל פספס שנה.
דוד אמסלם: ומה יעשו הקבלנים?
דוד אמסלם: אני אעצור לכם את כל הבנייה בארץ, אני לא אקדם לכם כמעט שום תכנית פה, כי אין לכם פתרונות קצה.
דוד אמסלם: הרי כל בניין חופר חניון, אז לאן הוא ייקח את החומר?
דוד אמסלם: אז אתם רוצים לרוץ לי עכשיו עם 100,000 היתרי בנייה, אבל לאן תיקחו את החומר?
<חנה ויטלזון: זה לא מינהל התכנון - - -
דוד אמסלם: כל היום אתם נמצאים איתי פה, אתם, אביגדור יצחקי שהוא יושב-ראש מטה הדיור, שאתם כפופים אליו והוא מביא את הבוסית שלך לפה, שבוע שעבר היא הייתה פה.
דוד אמסלם: אז אל תספרי לי כמה זמן אני מקדיש רק לנושאים שלכם.
דוד אמסלם: אמרתי לכם, הוועדה הזאת מתחלקת 50% הזמן שלכם ו-50% לשאר הנושאים.
דוד אמסלם: אז אתם רצים בלי להבין מה אתם עושים?
דוד אמסלם: אז אני לפני שנה סימנתי לכם כיוון, אמרתי לכם שיש בעיה.
דוד אמסלם: הרי כל תכנית בינוי מייצרת עודפים בסוף.
דוד אמסלם: ואני אומר לך שזה נדיר, על גבול הבלתי אפשרי, לאזן את זה בתוך השטח.
דוד אמסלם: אתם בונים בניינים עכשיו – לאן תוציאו את כל החומר?
דוד אמסלם: איפה תשימו אותו?
דוד אמסלם: אני מסתובב בבית שמש, אני רואה שמגלחים שם הרים שלמים.
דוד אמסלם: לאן לוקחים את זה?
דוד אמסלם: אני אגיד לך לאן: בסביבה.
דוד אמסלם: ובסוף הערים מתמודדות עם זה.
דוד אמסלם: באה העירייה אחרי חצי שנה ורואה פתאום.
דוד אמסלם: .. ועכשיו זו כבר בעיה שלה, כבר אין קבלן.
דוד אמסלם: אז מביאים משאיות, שוכרים טרקטורים ומוציאים את זה, אחרת מה יעשו.
דוד אמסלם: ואני מספר לך שהנזקים המצטברים במדינת ישראל יכולים להגיע למאות מיליוני שקלים, תלוי איפה מפקירים את החומרים.
דוד אמסלם: לרוב מפקירים אותם בשמורות טבע, ביערות, איפה שלא מסתובבים יותר מדי אנשים.
דוד אמסלם: הרי אף אחד לא הולך לכיכר ציון, מרים שם את הקיפר, שופך את המשאית והולך.
דוד אמסלם: אלא הוא בא ליער ירושלים.
דוד אמסלם: הוא מגיע לקצה, רואה שאין אף אחד ושם שופך את זה.
דוד אמסלם: זה לא מעניין אתכם?
דוד אמסלם: אני לא מבין, מה, אתם לא רואים את כל המכלול?
דוד אמסלם: הרי מינהל התכנון אמור לתכנן, אמור להוביל תכנון במדינת ישראל ברמות-על.
דוד אמסלם: אז מה, הוא לא מבין שאם הוא מאשר 20,000 יחידות דיור יש לזה השלכות?
דוד אמסלם: הוא לא מבין מה קורה?
דוד אמסלם: מה זה, לגו?
דוד אמסלם: אנחנו רק שמים את הקוביות והולכים?
דוד אמסלם: מה, אין תשתיות?
דוד אמסלם: אין כבישים?
דוד אמסלם: אין חפירות?
דוד אמסלם: אתם לא מבינים את הנגזרת של כל דבר כזה?
דוד אמסלם: אני צריך ללמד אתכם את זה?
דוד אמסלם: אז אני כבר לפני שנה מודיע לכם – רבותיי, אין במדינת ישראל דבר כזה היום, כמעט.
דוד אמסלם: אז חשבתי שלקחתם את זה, הסתובבתם בארץ, הוצאת כמה מסוקים, הוצאת את כל התצ"אות בארץ, ישבתם, הקמתם איזו מינהלת לפרויקט הזה, לקחתם כמה אדריכלים, מהנדסים, אנשים שמבינים בתכנון אורבאני ואמרתם להם: תסתובבו חצי שנה בארץ ותראו לנו איפה הוואדיות שאתם רוצים למלא, כאשר יש להם פריסה ארצית והם נותנים תשובות.
דוד אמסלם: אבל במקום זה את באה ומשכנעת אותי עכשיו שזה לא הדיון.
<חנה ויטלזון: אני חושבת שעכשיו, כשאתה מבהיר את זה, אתה צריך לפנות להגנת הסביבה.
<חנה ויטלזון: אנחנו, עד כמה שידוע לי, לא מקדמים תכנית לאתרי הטמנה.
דוד אמסלם: אתם תקדמו.
דוד אמסלם: אתם תקדמו תכנית מתאר ארצית.
דוד אמסלם: הרי דיברתם פה, את רוצה שאני אקריא לך מה אמרתם לפני שנה?
דוד אמסלם: את אומרת לי "מצאנו 25 אתרים לפריסה ארצית".
דוד אמסלם: אני אומר לך "כמה אתם חושבים שצריך?".
דוד אמסלם: את מדברת איתי שנה שעברה - - -
<חנה ויטלזון: זה גם מה שאני אומרת היום.
<חנה ויטלזון: אתה מדבר על אתרי הטמנה, אנחנו מדברים על אתרי ויסות – אלה שני דברים שונים.
<לירון אדלר-מינקה: אבל מי מקדם את האתרים האחרים?
<חנה ויטלזון: המשרד להגנת הסביבה.
<חנה ויטלזון: אתרי הטמנה זה המשרד להגנת הסביבה, זה ממש לא מינהל התכנון.
<חנה ויטלזון: אתם מדברים על אתרי הטמנה לפסולת עירונית, זה ממש לא - - -
<קריאות: לא עירונית.
דוד אמסלם: דרך אגב, את עוד עשר דקות תדברי איתנו גם על זה.
<חנה ויטלזון: לא, לא אני.
דוד אמסלם: חבל לי על הזמן, את מביכה את עצמך בכל הדיון הזה.
דוד אמסלם: אני אקבע פגישה אצלי עם ראש מינהל מטה הדיור ועם הגברת שירה, ממלאת מקום אגף התכנון, עם מנכ"ל המשרד לאיכות הסביבה ועם גיא.
דוד אמסלם: וגם תביאי לי אחד יועץ משפטי.
<קריאה: ושניים קולה.
דוד אמסלם: וגם נציג אוצר, למה זה כנראה יעלה להם כמה לירות והם יגידו שאין להם כסף.
דוד אמסלם: עמית, בבקשה.
דוד אמסלם: אתה רוצה לקדם אותי בעניין הזה?
<עמית ברכה: כן, אדוני.
<עמית ברכה: כמה מילים בנושא פסולת בניין.
<עמית ברכה: קודם כול, בכל מה שנוגע לעודפי עפר אין לנו אלא להסכים.
<עמית ברכה: בכל מה שנוגע לצורך במציאת אתרים, שיקום מחצבות ועוד, אנחנו תומכים בעבודה של המשרד, בהצעה של הוועדה והיושב-ראש.
<עמית ברכה: במה שנוגע לפסולת בניין, אדוני, לפני 14 שנים הייתה החלטת ממשלה לטפל נכון בפסולת בניין, לקדם חקיקה בנושא הזה.
<עמית ברכה: לטעמנו הפתרון הוא מאוד פשוט; יש כבר הצעת חוק שניסו לקדם במשך זמן רב והיא אומרת דבר פשוט מאוד: שאת האחריות על פסולת בניין מטילים על הרשויות המקומיות - - -
דוד אמסלם: עמית, עמית, אני רוצה להתקדם, חבלי לי על הזמן.
דוד אמסלם: אני לא מדבר כרגע על אתרים לפסולת בניין - - -
<עמית ברכה: אדוני, אני לא מדבר על אתרים.
דוד אמסלם: תקשיב לי, אני לא מדבר על זה.
דוד אמסלם: תראה, אתה עכשיו מאלץ אותי לתת איזשהו הסבר.
דוד אמסלם: לגבי תחנת מעבר לטיפול בפסולת בניין – בשביל זה לא צריך שטח גדול.
דוד אמסלם: יש תכניות מסודרות של המשרד לאיכות הסביבה.
דוד אמסלם: זאת אומרת, יש להם פרוגרמה תכנונית איך מתכננים כזה דבר.
דוד אמסלם: דרך אגב, הם גם מוכנים לעזור בזה והם גם עזרו.
דוד אמסלם: כך שלא זאת הבעיה שלי.
דוד אמסלם: הבעיה שלנו היא עודפי העפר.
דוד אמסלם: לאתר הזה מגיעים בסוף גם חומרים שבאתר פסולת הבניין לא יכולים למחזר אותם.
דוד אמסלם: עמית, מה שאתה אומר זה בעיה טקטית קטנה ברמת העירונית.
דוד אמסלם: אבל הבעיה של עודפי העפר היא בעיה אסטרטגית, זה לא ברמת העיר.
<עמית ברכה: אבל אדוני, גם מיליון טון פסולת שמושלכת ולא מועברת לאתרים, גם לא לאתרי ביניים – גם כאן יש בעיה משמעותית.
<עמית ברכה: עכשיו, המשרד יודע את זה ותומך בעמדה הזו שצריך לטפל כבר ברמה של הרשויות - - -
דוד אמסלם: עמית, עצור, קח פאוזה, זה לא הנושא שלי.
<עמית ברכה: נאמר גם פסולת בניין - - -
דוד אמסלם: אל תתייחס לכל מה שאומרים פה, תתייחס למה שאני אומר, לעודפי עפר ולפסולת הבניין שבאה לעודפי העפר.
דוד אמסלם: שלמה רבינוביץ', בבקשה.
דוד אמסלם: אני לא יודע מה צריך לדבר, הרי לא התקדמנו כלום בדיון.
דוד אמסלם: אם זה כדי להצדיק את התפקיד שבשמו הוא בא לפה – לא צריך.
דוד אמסלם: כי זה לא רק שלא התקדמנו בדיון; הדיון לא נפתח, הם פשוט לא עשו את העבודה.
<שלמה רבינוביץ': שלוש נקודות כדי לקדם את הדיון.
<שלמה רבינוביץ': א', אנחנו לא מדברים על שנה, מינהל התכנון מדבר על הנושא כבר שנתיים, וגם אפשר לראות את תמ"א 14 ד' גם באינטרנט.
<שלמה רבינוביץ': הם ביקשו את עיון הציבור.
<שלמה רבינוביץ': אני יועץ משפטי של ארגונים סביבתיים ושל "ירוק עכשיו", ואנחנו מבקשים לראות טיוטה של התקדמות התכנית, לא כדי לעכב אלא כדי לסייע.
<שלמה רבינוביץ': דבר שני, הנושא של אכיפה ופיקוח על מה שקיים כבר היום.
<שלמה רבינוביץ': דיברו פה על עיסאוויה, וגם באזור מורדות הר הצופים יש מאות משאיות ששופכות עודפי עפר, והאכיפה והפיקוח על זה חלשים.
<שלמה רבינוביץ': אנחנו מבקשים להגביר את האכיפה והפיקוח.
<שלמה רבינוביץ': נקודה שלישית ואחרונה, נושא של עודפי עפר ביהודה ושומרון.
<שלמה רבינוביץ': חבר הכנסת דב חנין דיבר על מציאות של - - -
דוד אמסלם: תעצור, תעצור, תעצור, זה לא הדיון שלנו כרגע.
<שלמה רבינוביץ': עודפי עפר.
<שלמה רבינוביץ': מהארץ הם זזים לשם.
דוד אמסלם: לא, אני אסביר - - -
<שלמה רבינוביץ': אני רק אומר שיש פה תופעה של כאילו שתי מדינות.
<שלמה רבינוביץ': למה לא להחיל גזרה שווה – ואני לא מדבר פה על החלת ריבונות כרגע - - -
דוד אמסלם: שלמה, תהיה לי בריא אבל שלוש הנקודות שלך לא קידמו אותנו בשום דבר בדיון הזה.
דוד אמסלם: רבותיי, אני רוצה לסכם את הדיון הזה.
דוד אמסלם: חנה, יכול להיות שכעסתי עלייך יותר מדי, אבל את השליח, אין לי מישהו אחר.
דוד אמסלם: כפי שאמרתי, אני אקיים דיון בנושא, בהרכב שדיברתי אליו, אני מקווה בשבועיים הקרובים.
דוד אמסלם: אנחנו נעשה תיאום ציפיות ונקבע לוחות זמנים לגבי הנושא הזה.
דוד אמסלם: מינהל התכנון צריך לשים שם את כל המשאבים שלו.
דוד אמסלם: שייקח את זה במיקור חוץ, אפשר להביא אנשים מבחוץ שיעשו את העבודה.
דוד אמסלם: אם תרצו אני אתפעל אותם, אני אתן להם את לוחות הזמנים ואני אגיד להם מה אנחנו רוצים.
דוד אמסלם: אם אתם רוצים שאני אהיה מנהל אגף התכנון, אני יודע לעשות את זה.
דוד אמסלם: תאמינו לי, חצי שנה יש פה סקיצה.
דוד אמסלם: אחרי זה נעביר אותה במוסדות הרגילים, אחרי שההוא יבוא, אחרי שהוועדה תתכנס ועד שההוא וכולי.
דוד אמסלם: אבל לפחות יהיה לנו כיוון.
<חנה ויטלזון: אני חושבת שקודם כול אנחנו צריכים ליישר קו על הנושאים שאנחנו מדברים עליהם.
דוד אמסלם: אני אעשה את הדיון הזה.
דוד אמסלם: אני מצטער שהזמנתי את כל האורחים, שבאו מכל קצוות הארץ, כדי לשמוע איזשהו כיוון וזה לא קרה.
דוד אמסלם: אבל זה קורה לי מדי פעם עם פקידים כאלה ואחרים, שאו שהם לא מבינים את המשימה או שהם לא יודעים לעשות אותה.
זוהיר בהלול: אש"ל משלמים להם?
דוד אמסלם: רבותיי, סיימתי את הנושא הראשון.
דוד אמסלם: צהרים טובים לכולם, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה בנושא הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון מס' 109), התשע"ו-2016, מ/1074.
דוד אמסלם: היות ואני רואה כבר לפי המשתתפים, מכיוון שהדיון כאן קצת רגיש מבחינת חלק מן האנשים אז אני רוצה לקבוע את הכללים.
דוד אמסלם: לאלה שלא רגילים להיות בוועדה בראשותי, כולל חברי הכנסת, אף אחד לא מדבר פה בלי אישור, אף אחד לא מתפרץ.
דוד אמסלם: מי שרוצה לדבר – שיצביע, אני ארשום אותו ואתן לו את זכות הדיבור.
דוד אמסלם: דרך אגב, אנחנו רושמים את כל חברי הכנסת באופן אוטומטי, כל חבר כנסת מקבל את זכות הדיבור ואם הוא לא רוצה לדבר אז הוא לא מדבר.
דוד אמסלם: זו ברירת המחדל – שיש לו זכות דיבור.
דוד אמסלם: אני מבקש לא להתפרץ, לא לצעוק.
דוד אמסלם: מי שיצעק לא יישאר כאן.
דוד אמסלם: מבין האורחים מי שרוצה לדבר מתבקש לרשום פתק.
דוד אמסלם: היום לא אערוך הצבעות, אני מודיע, לא יהיו הצבעות היום.
דוד אמסלם: אנחנו נדון ואם נצטרך לערוך עוד דיון אחרי כן נערוך עוד דיון.
דוד אמסלם: מי שמרגיש שהוא בא לחוץ וכולי, אני מדבר אל חברי הכנסת, תדעו שאין הצבעות היום.
דוד אמסלם: אתם יכולים לדבר, ומי שרוצה ללכת לעיסוקיו יכול.
דוד אמסלם: סדר הדברים יהיה כדלקמן: נתחיל קודם כול עם מנכ"ל משרד ראש הממשלה, מר אלי גרונר, שבא לכאן ואני מכבד אותו.
דוד אמסלם: הוא בא להציג לנו את הצעת החוק הזאת, הוא וארז קמיניץ ואבי כהן שעוסקים בתחום.
דוד אמסלם: אבקש לשמוע מספר מילים מאלי גרונר ואחרי כן אעבור לארז קמיניץ ואחרי כן אפתח את הדיון לחברי הכנסת.
דוד אמסלם: זה סדר הפעולות.
<אלי גרונר: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, ותודה לכל הנוכחים.
<אלי גרונר: אני יכול להניח לפי נוכחות חברי הכנסת שבחרו להגיע לאיזה כיוון הדיון עלול להגיע, אבל חשוב לי מאוד- - -
עבדאללה אבו מערוף: גם ההיפך נכון, נוכחות מנכ"ל משרד ראש הממשלה גם מצביעה לאן הדיון יגיע.
עבדאללה אבו מערוף: אני מאוד מצטער על ההפרעה, סליחה.
<אלי גרונר: נכון שאתה אולי יודע לאן אנחנו רוצים לקחת את זה.
<אלי גרונר: לכן חשוב לי מאוד לחבר אותך ואת כל הנוכחים פה בחדר לחזון שלנו, לחזון של הממשלה.
<אלי גרונר: זה ייקח הרבה זמן אבל החזון שלנו כממשלה הוא שבעתיד לא נוכל לדעת לאיזה מגזר ישוב מסוים משתייך רק על סמך מצב התשתיות באותו ישוב.
<אלי גרונר: אנחנו רוצים לשבור את המשוואה שאומרת שישוב ערבי שווה כאוס תכנוני.
<אלי גרונר: אנחנו רוצים לשבור את המשוואה שאומרת שישוב ערבי שווה מערב פרוע.
תמר זנדברג: בשביל זה צריך לעשות תוכניות מתאר, לא להרוס בתים.
דוד אמסלם: חברת הכנסת זנדברג, אני יודע שאת רוצה לדבר.
דוד אמסלם: אתן לך בהמשך.
דוד אמסלם: בלי הערות.
דוד אמסלם: תני לו, תכבדי אותו.
דוד אמסלם: מי שחבר בוועדה שלי יודע, אני מכבד כל דובר ואני לא נותן להפריע, גם אם אני לא מסכים אתו, זה בסדר.
ג'מאל זחאלקה: רק שיסביר לנו מה זה מערב פרוע.
ג'מאל זחאלקה: הוא השריף כאן.
דוד אמסלם: חבר הכנסת זחאלקה, אני קובע את הדיון, אני מבקש את ההבהרות.
דוד אמסלם: כאשר תקבל את זכות הדיבור תוכל לבקש מה שאתה רוצה, ואני אאפשר לו לענות לך.
דוד אמסלם: בבקשה תכבדו זה את זה.
<אלי גרונר: אדוני, שאלת שאלה.
<אלי גרונר: אנחנו משקיעים- - -
דוד אמסלם: אני מבקש, אל תענה לאף אחד כאן.
דוד אמסלם: אתה תענה לו ואז הוא יענה לך וישאל אותך.
דוד אמסלם: פשוט תדבר.
<אלי גרונר: תודה.