GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוד אמסלם: אני שואל אותך שאלה כראש מועצה, חשובה לי עמדתך האישית, התחושה שלך.
דוד אמסלם: מה שמעניין אותי כאן, את הפרטים אני מבין, אנחנו מבינים, את הרישום - - -
<רחמים יונה: לא, לא, בשביל לדייק - - -
דוד אמסלם: עוד אלף פה, עוד אלף שם, זה פחות חשוב.
דוד אמסלם: אנחנו מבינים בסך הכול את הנתונים.
דוד אמסלם: אני שואל אותך ופה הערך המוסף שלך בקטע האישי, האם לדעתך המצב הוא שיש בעיה בין השבטים?
דוד אמסלם: תתמקד בזה, זה יותר חשוב לי, בגלל שהיא לא שאלה עובדתית אלא שאלה של תחושות שלך וחשוב לי לשמוע.
<רחמים יונה: אני הייתי מנכ"ל וגזבר המועצה עד 2011.
<רחמים יונה: עד 2012 מוניתי כראש מועצה - - -
דוד אמסלם: אתה מכיר את כל השבטים שם?
<רחמים יונה: אני בסביבות אחת עשרה שנה - - -
דוד אמסלם: אתה מכיר את החבר'ה?
<רחמים יונה: מכיר את הנושא הזה וזה אחד הדברים, בגלל זה יש החלטת ממשלה מחודש, נדמה לי חודש תשיעי, או שביעי או תשיעי 2011, להקים ועדה שתבדוק את גבולות השיפוט של כל מרחב התכנון של כל יישובי הבדואים בנגב, כולל רהט, כולם במקשה אחת.
<רחמים יונה: הועדה הזו נקראת ועדת רזין.
<רחמים יונה: ועדת רזין ישבה הרבה מאד שעות.
<רחמים יונה: יש פרוטוקולים שלה ואחת ההמלצות היחידות שהיא קיבלה ומשרד הפנים קיבל, היא ביטול מועצה אזורית אבו בסמה והקמת שתי מועצות.
<רחמים יונה: זה שלב א' בהחלטות שלה.
<רחמים יונה: הוועדה הזאת לא סיימה את העבודה שלה.
<רחמים יונה: היא נתנה דוח מסכם אבל יש שם המלצה שבמצב של היום זה לא יכול להיות מחובר בתוך השבטים.
<רחמים יונה: יש פה הרבה מאד ניגודים בין הישובים.
דוד אמסלם: רחמים, תעזוב את ועדת רזין, שים אותה בצד.
דוד אמסלם: אני שואל שאלה אותך, כראש מועצה הרבה שנים, כבן אדם שנמצא באזור הרבה מאד שנים, אני מניח שאתה חי את השטח.
דוד אמסלם: מה התחושה שלך לגבי הנושא של המתחים בין השבטים במידה ויהיה מישהו משבט כזה ולא משבט כזה?
<רחמים יונה: אני לא חושב שאני מוסמך להגיד לך את הדברים.
דוד אמסלם: גם תשובה.
<רחמים יונה: אני לא רוצה להתייחס לעניין הזה.
<רחמים יונה: יש בעיות.
<רחמים יונה: המשטרה יודעת את הדברים.
דוד אמסלם: בסדר, עוד מעט נגיע למשטרה.
<רחמים יונה: מבחינת הרישום, יש חוסר אמון, נכון לרגע זה, שהבחירות לא יתקיימו במועצת ואנשים לא יעשו.
<רחמים יונה: בישובים שיש מועמד יש רישום יפה.
<רחמים יונה: יש ישובים עם הרבה מאד תושבים ואנחנו צריכים לזכור שמועצה אזורית היא לא בחירה של רשות מקומית.
<רחמים יונה: בוחרים ראש רשות, נציג לישוב וועד מקומי.
<רחמים יונה: זאת אומרת, אתה לוקח ישוב כמו אצלי, באבו-תלול, בערך כ-6,000 תושבים לפחות יש בתחום הקו הכחול.
<רחמים יונה: יש 124 רשומים בעלי זכות בחירה.
<רחמים יונה: 124 אמורים לבחור את הוועד המקומי - - -
דוד אמסלם: רק שניה, 124 איש?
<רחמים יונה: 124 אנשים.
דוד אמסלם: מתוך 6,000.
<רחמים יונה: מתוך 6,000 תושבים.
<רחמים יונה: נניח 50% אז 3,000 אבל - - -
דוד אמסלם: אז הם אמורים לבחור, רק שניה, הבחירות הן גם לראש המועצה, גם לנציג של הישוב וגם לוועד?
<רחמים יונה: גם לוועד המקומי.
<רחמים יונה: הם צריכים לבחור את הועד המקומי שהוא יכול להיות רק ממשפחה והוא צריך לייצג את כל הישוב.
<רחמים יונה: גם את הנציג.
דוד אמסלם: רחמים, למה נרשמו 124 איש לדעתך?
<רחמים יונה: אני אומר לך, יש פה הסדרה רגילה, בחלק מהדברים יש בעיה עם ההסדרה, יש מכלול בעיות לעניין הזה אבל אף אחד לא יכול להאשים את המועצות שלא פתחו את השערים.
<רחמים יונה: המשרדים היו פתוחים כל הזמן.
דוד אמסלם: שגיא, בבקשה.
דוד אמסלם: שם, תפקיד.
<שגב שגיא גיאת: שגיא שגב, עבדתי הרבה מאד שנים במשרד הבטחון בנגב.
<קריאה: מה התפקיד עכשיו?
<שגב שגיא גיאת: כרגע, אני מייצגת את מועצת אל קסום - - -
דוד אמסלם: רק שניה, דקה.
דוד אמסלם: מה התפקיד, שגב?
<שגב שגיא גיאת: מומחה בתחום הזה של המגזר הבדואי בדרום.
טלב אבו עראר: זו חוות דעת?
טלב אבו עראר: נו באמת.
<קריאה: מה התפקיד?
דוד אמסלם: אתה ממשיך באופן קונסיסטנטי - - -
אוסאמה סעדי: אבל מביאים לנו פה מומחים - - -
<שגב שגיא גיאת: אני, אני אענה.
אוסאמה סעדי: עבד במשרד הביטחון - - -
<שגב שגיא גיאת: תקשיב.
אוסאמה סעדי: יכול להיות שהוא עבד בשב"כ.
דוד אמסלם: אוסאמה, אתה רוצה - - -
אוסאמה סעדי: יכול להיות, אנחנו ועדת פנים.
אוסאמה סעדי: מי הביא אותו בכלל?
אוסאמה סעדי: שמענו ראש מועצה, שמענו נציגים, בתור מי הוא עכשיו?
דוד אמסלם: רק שניה, אוסמה, אתה יודע מה, אתה עכשיו פוגע בי - - -
אוסאמה סעדי: חס וחלילה - - -
דוד אמסלם: כל הישיבה הזאת.
דוד אמסלם: אתה יודע שאני לא מנהל כך ישיבות ואף חבר כנסת לא מכתיב לי למי לתת זכות דיבור ולמי לא.
אוסאמה סעדי: סליחה.
דוד אמסלם: אני שם, אני שואל אותו, ואם יש פה איזה משהו שהמועצה ביקשה שהוא ידבר והביאה אותו לכאן, והוא נמצא בתחום הביטחוני אז נתתי לו זכות הדיבור.
<שגב שגיא גיאת: אני לא מדבר על - - -
דוד אמסלם: דרך אגב, אמרתי, הוא לא חבר והוא לא מצביע, אתם יכולים לא לקבל כלום ממה שהוא אומר ואם אני ארגיש שהוא אומר דברים שאין בהם טעם אז אני לא אתן לו לדבר.
טלב אבו עראר: מועצת אל קסום?
דוד אמסלם: אל קסום.
<שגב שגיא גיאת: אני לא מציג את הצד הביטחוני, אני מייצג רק את הצד שאני מכיר מהיכרות - - -
דוד אמסלם: דרך אגב, אני רוצה לומר לך שאף אחד מהם לא שאלתי אם הוא גר במועצה כן או לא ושמעתי אותו.
דוד אמסלם: יכול להיות שהוא יגיד דברים של טעם, מה הקשר?
<קריאה: אולי יש לו קרובי משפחה בישוב.
<שגב שגיא גיאת: כל עוד אני מבין - - -
דוד אמסלם: לא חשוב, בבקשה.
<שגב שגיא גיאת: יש פה התעקשות לטובת התושבים בגדול.
<שגב שגיא גיאת: אלה אינטרסים של התושבים, יש פה אינטרסים שונים, של כל מיני גורמים שמושכים לכל מיני כיוונים, צריך לזכור את זה.
<שגב שגיא גיאת: אני נתלה באילנות גבוהים ודיברנו על בג"ץ קודם, שכדי לשקף דמוקרטיות יש צורך ברוב כלשהו אבל פה אין שום קורלציה בין מספר התושבים המוכרים בתוך הישובים, בתוך המועצה, לבין מספר הרשומים, אין שום קשר.
<שגב שגיא גיאת: זה מדהים לראות שיש שם אלפי תושבים בודדים, כשצריך להכתיב לחמישים ששים אלף תושבים מי יהיה הנציג שלהם.
<שגב שגיא גיאת: זה פעם אחת.
<שגב שגיא גיאת: פעם שניה, המדינה עצמה, זו אשמתה פה לגבי הנושא של הטיפול בכל המגזר שם, מהיכרות מאד מאוד אישית עם המגזר.
<שגב שגיא גיאת: לא יכול להיות שהמדינה עצמה מנפנפת בדמוקרטיה ובבחירות דמוקרטיות כשלא נותנים תנאים מינימליים שם, בתוך הכפרים.
<שגב שגיא גיאת: וזו אמירה שלי פה, שהיא כן לפרוטוקול.
<שגב שגיא גיאת: לגבי השבטיות, ניכנס טיפה ב zoom-in למה שקורה בתוך המגזר.
<שגב שגיא גיאת: באל קסום, כדוגמה, יש ארבעה מטות או ק'אבילה בערבית, שנמצאים בתוך המעצה המקומית.
<שגב שגיא גיאת: שלושה מהם בדואים אסלים, על פי ההיכרות שלנו ואחד - - -
<קריאה: לא, זה - - -
דוד אמסלם: צא החוצה בבקשה.
דוד אמסלם: אותך החוצה.
<קריאה: אני לא מדבר.
דוד אמסלם: ואתה, מה השם שלך?
דוד אמסלם: אצלי בדיונים - - -
<עלי אבו רביע: רק אצלך אדוני, רק פה, ככה זה - - -
דוד אמסלם: אני גם מצטער שהכנסתי אותך.
דוד אמסלם: כנראה שאין לך כבוד לכנסת.
דוד אמסלם: הכנסתי אותך אחרי שהפרעת ועדיין אתה ממשיך.
טלב אבו עראר: תגיד, אבל, לא יודע, הדיון הזה - - -
<קריאה: זה במגזר הבדואי, מדברים היום, שומעים היום - - -
אוסאמה סעדי: אנחנו נותנים לך כבוד רב אדוני, אבל אני ידעתי על מה הוא מדבר, אני יודע מה התחום שלו.
אוסאמה סעדי: אבל כשאתה אומר והוא מדבר על בדואים אסלים, עם כל הכבוד, מה זה קשור?
אוסאמה סעדי: אתה מוביל את זה - - -
דוד אמסלם: אוסמה, אני מבין שאתה דואג לצבור שלך אבל תן לנהל את הישיבה, אז מספיק, אוסמה, מספיק, אני הוצאתי אותך, אז תצא.
אוסאמה סעדי: אז אני אצא, יהיה לך דיון עם השב"כ שלך, נו, באמת.
טלב אבו עראר: אדוני היושב ראש, זה לא מכובד שאנשים - - -
דוד אמסלם: אני מבקש ממך להמשיך.
טלב אבו עראר: הדיון שלנו.
דוד אמסלם: טאלב, אני לא רוצה להוציא אותך.
דוד אמסלם: תמשיך, אל תתייחס.
טלב אבו עראר: מה זה אל תתייחס?
טלב אבו עראר: אני שומע כשהוא מדבר עליי כבדואי.
דוד אמסלם: אתה מוכן - - -
טלב אבו עראר: היום הדיון הוא על הבחירות במועצת אל קסום.
דוד אמסלם: טאלב, תן לי לשמוע.
טלב אבו עראר: תנהל את הישיבה לבד.
טלב אבו עראר: אתה לא רוצה בחירות, אני יודע את זה.
טלב אבו עראר: תביא לנו פעם אחרת אנשי שב"כ ואנשי מודיעין - - -
<שגב שגיא גיאת: מלה "מזויף" אני לא אמרתי.
אוסאמה סעדי: אמרת בדואים אסלים.
אוסאמה סעדי: מאיפה באת?
דוד אמסלם: שניה, תן לו לצאת ואחרי זה תמשיך.
טלב אבו עראר: מה, הבדואים - - -
דוד אמסלם: טאלב, אתה מפריע לי בדיון.
טלב אבו עראר: השר החליט - - -
דוד אמסלם: טאלב, בבקשה, החוצה.
דוד אמסלם: (חבר הכנסת טאלב אבו עראר יוצא ממליאת הוועדה)
<שגב שגיא גיאת: המטרה שלי להסביר פה את המצב כדי שיהיה יותר נהיר לך איך זה נמצא שם.
<שגב שגיא גיאת: יש עשרים וחמישה שבטים שמחולקים בתוך אותם מטות.
<שגב שגיא גיאת: המטות הם מטות - - -
דוד אמסלם: מה זה מטה?
<שגב שגיא גיאת: מטה זה ק'אבילה, שבט העל נקרא לו, שמגיעים מכל מיני מקומות.
<שגב שגיא גיאת: זה גם נושא תרבותי, גם מסורות פנימיות שם, גם להג'ה, של להג פנימי שלהם שם, כל מה שקשור לתוכם.
<שגב שגיא גיאת: המטות האלה זה מאד עוצמתי וחזק, במיוחד כשאתה מדבר על יחסי הגומלין בתוך השבט.
<שגב שגיא גיאת: לכל שבט יש את הפעילות הפנימית והמסורות הפנימיות שלו, יש שם עשרים וחמישה שבטים כאלה, זה המון.
דוד אמסלם: עשרים וחמישה שבטים בכל הפזורה?
<שגב שגיא גיאת: פחות או יותר.
דוד אמסלם: בכל ישוב, כל שבט חי בפני עצמו?
<שגב שגיא גיאת: לא אבל בדרך כלל זה יהיה מתוך הק'אבילה, המטות.
<שגב שגיא גיאת: אם אתה כבר בתוך אותו מטה ואם אתה רוצה אני אפרט לך.
דוד אמסלם: לא, לא צריך, למרות שזה פחות חשוב לדיון שלנו.
<שגב שגיא גיאת: אני אסביר לך למה זה חשוב.
<שגב שגיא גיאת: זה חשוב כי יש קושי למטה מסוים לקבל סמכותו של מטה אחר.
<שגב שגיא גיאת: זה חשוב, זה לא נאמר ואולי לא ייאמר פה אבל זה חשוב, כי ברגע שייבחר נציג של מטה מסוים - - -
דוד אמסלם: אמר מישהו שם שאם ייבחר מישהו משבט אחר אז שבטים אחרים לא יקבלו את מרותו.
דוד אמסלם: זה נאמר.
<שגב שגיא גיאת: אנסה בעדינות להגיד, שיהיה קושי לקבל את סמכותו בשלב זה או אחר שם, במיוחד כשמדובר בפינויים, במיוחד כשמדובר במילוי של הוראות החוק.
<שגב שגיא גיאת: כשנציג שבט מסוים או ק'בילה מגיע - - -
דוד אמסלם: כמה שבטים כאלה יש?
<שגב שגיא גיאת: כעשרים וחמישה שבטים שהם מתחת לארבעת המטות.
דוד אמסלם: מי שמתחת למטה, הוא מקבל את הסמכות של המטה?
<שגב שגיא גיאת: חד משמעית.
דוד אמסלם: מה שאתה אומר, שבגדול יש ארבעה מקבצים בנגב, שהמקבצים האלה חיים בתוך עצמם והם מקבלם את הסמכות של עצמם.
דוד אמסלם: לא מקבלים סמכות חיצונית.
<שגב שגיא גיאת: כן, אני אומר את זה.
דוד אמסלם: וכך הם חיים בפועל, אני מבין, הם תחת המטות, אין מטה שחי בתוך מטה.
<שגב שגיא גיאת: יתרה מזו, לא תראה נישואים בין מטה מסוים למטה אחר, לא כולם.
<שגב שגיא גיאת: חלקם מתערבבים אחד עם השני גם בנישואים, בחלקם גם לא יהיה מצב של נישואים בין מטה X למטה Y - - -
דוד אמסלם: חבר'ה, בסדר.
<שגב שגיא גיאת: הבעיה פה שכשייבחר נציג של אחד השבטים, בבחירות הנוכחיות, בגלל שיש כל כך מעט אנשים שיכולים לבחור, בהנחה שמי שלא בחר את עצמו שם, יש בעיה מאד מאוד קשה אחרי זה שהרוב בכלל לא בעל השפעה שם בפנים, בתוך המועצה.
<שגב שגיא גיאת: לגבי השאלה ששאלת פה, למה אנשים לא הולכים להירשם, זוכר?
דוד אמסלם: בוודאי , זו שאלת בסיס.
<שגב שגיא גיאת: יש תיאוריה, היא יכולה להיות מופרכת אבל זו תיאוריה שאני מנסה כרגע להביא אותה לפה.
<שגב שגיא גיאת: יש חוסר רצון שבטי מסוים לתת יד לתוך תהליך כשלא בוודאות מישהו משלהם ישלוט בסוף התהליך הזה - - -
דוד אמסלם: זאת אומרת, אתה אומר, שבטים שבעצם חושבים שאין להם סיכוי לא משתתפים בעסק.
<שגב שגיא גיאת: שים לב, שבטים שחושבים שהם יד אחת והרבה יותר קל להם, יוכלו לגבש את עצמם, לדעת, הם יגישו ותראה מי בעד ומי נגד, בדרך כלל יש קשר.
<שגב שגיא גיאת: לא תמיד אבל בדרך כלל.
<שגב שגיא גיאת: בסופו של דבר הכול האינטרסים פה, אינטרסים מובהקים, צריך לזהות אותם.
דוד אמסלם: כמו בכל מקום.
<שגב שגיא גיאת: עוד פעם, אני לא נגד בחירות דמוקרטיות, זה דבר פנטסטי, נהדר.
<שגב שגיא גיאת: יש מידה של בשלות שצריכה להיות פה.
<שגב שגיא גיאת: דיברו פה על כל מיני ישובים, על רהט, על חורא, ישובים שקיימים כבר המון זמן, הם חזקים ויציבים, הם כבר התחילו להתארגן ביניהם.
<שגב שגיא גיאת: פה מדובר בישובים שלא יושבי קבע, זה לוקח תהליך מסוים של להבשיל שם ולאחריו אני מעריך שבהחלט הדמוקרטיה שווה ותהיה שם שווה לכל נפש.
<דורון נגרין: יש נתונים, אלה לא טיעונים חדשים.
דוד אמסלם: אני לא בית משפט, אני שומע.
<קריאה: חמש מלים.
דוד אמסלם: לא, לא דקה ולא רבע.
דוד אמסלם: תגידי רק את השם בבקשה.
<סנא אבן ברי: שמי סנא אבן ברי, אני עורכת דין באגודה לזכויות האזרח ואני מייצגת קבוצה של תושבים בעתירה שכרגע מתנהלת בבית המשפט העליון, שמבקשת לקיים את הבחירות במועדן או לדחות אותן לתקופה קצובה שתאפשר את הרישום כפי שמשרד הפנים ביקש.
<סנא אבן ברי: ישבתי והמתנתי כל הזמן הזה כדי להגיד כמה דברים מאד ספציפיים אבל אני לא יכולה שלא להתייחס לצורה שבה הנציגים מטעם הרשויות השונות פה, יושבים ובגישה כל כך פטרנליסטית ועם כל כך הרבה סטריאוטיפים, יושבים פה ואומרים בעצם במשפט מאד ברור: אנחנו, היהודים, יודעים יותר טוב מכם, הבדואים, איך אתם מתנהלים.
<סנא אבן ברי: אז אני מבקשת דבר ראשון, שהדברים האלה לא יילקחו בחשבון במערך השיקולים וההחלטות, כי זו גישה שבעצם אנחנו צריכים כבר לזנוח אותה.
<סנא אבן ברי: מ-48' אנחנו מתנהלים על פי הגישה הזאת, של איש בטחון שבא ומתייחס אלינו כאל איום בטחוני וכאל איזשהו מקרה אנתרופולוגי, שאתה צריך לנתח אותו, מטות, שבטים, נכסים, אל תבוא ותחליט לנו מה אנחנו צריכים לעשות.
<סנא אבן ברי: אנחנו מסוגלים לקבל החלטות בלעדיך.
דוד אמסלם: דרך אגב, תקשיבי לי, הוא לא מחליט.
דוד אמסלם: אני שאלתי לעמדה שלו והוא אמר, כמו שאני שומע את העמדה שלך.
<סנא אבן ברי: אין בעיה.
דוד אמסלם: לגופו של ענין.
<סנא אבן ברי: הגישה הזאת משמשת לקבלת ההחלטות וממשיכים להשתמש בה גם בטיעונים בעתירות שמוגשות לבית המשפט בשאלה מדוע צריך לדחות את הבחירות, כי הבדואים לא מסוגלים לנהל את עצמם, אז יהודי שיבוא וינהל את הקהילה הזאת, האם זו אופציה יותר טובה?
<סנא אבן ברי: זו אופציה שכן מקובלת?
<סנא אבן ברי: מדוע?
דוד אמסלם: אני לא משיב אבל בואי תתקדמי.
<סנא אבן ברי: בסדר.
<יוסי ברון: שר הפנים חשב ההיפך.
דוד אמסלם: לא חשוב, לא עכשיו.
<סנא אבן ברי: אנחנו אומרים על החלטת שר הפנים שאגב, קבע את הבחירות לחודש נובמבר ואנחנו מבינים שסוגיית הרישום היא סוגיה מאד סבוכה ואנחנו תומכים בכך שכמה שיותר תושבים יבואו ויירשמו, אבל מה שאנחנו אומרים הוא דבר פשוט מאד.
<סנא אבן ברי: כבר שלש עשרה שנה לא הצליחו להשיג את הרישום המלא של התושבים.
<סנא אבן ברי: אנחנו לא חושבים שתקופה קצובה של חמישה חודשים תצליח להשיג את מה שלא הצליחו להשיג בכל השנים האלו ולכן, החשש שלנו, שהדחייה הקצרה הזאת לא תביא ולרישום ואז אנחנו עוד פעם נתכנס פה בחודש אפריל או מאי ונדבר וננהל את אותו הדיון, מדוע צריך לדחות עוד פעם את הבחירות.
<סנא אבן ברי: זה בעצם החשש הגדול של התושבים, שדחייה קצרה תוביל לדחייה ממושכת.
<סנא אבן ברי: על כן אנחנו מבקשים שנחשוב על פתרון שהפגיעה שלו היא פחותה ביותר, פתרון שכן יאפשר רישום מכסימלי של תושבים אבל מהצד השני, שגם יאפשר בחירות דמוקרטיות.
דוד אמסלם: קיי, בבקשה.
<חליל אל עמור: חליל אל עמור, אני גם עורך דין ממרכז אל חקוק.
<חליל אל עמור: יחד עם חברתי סנא אנחנו מייצגים את ששת המשיבים שהם בעד הבחירות.
<חליל אל עמור: הדיון הוא דיון לגיטימי וחשוב אבל, לקשור אותו לרישום ולהתנות אותו ברישום, לדעתי אנחנו מפספסים את המטרה.
<חליל אל עמור: הרישום הוא לא הסיבה, הרישום הוא תולדה או תוצאה של משהו, של המשבר הקיים, של חוסר האמון הקיים בין הרשויות למיניהן ובראש הרשימה של הרשויות האלו נמצאת הרשות לבדואים, הרשות להסדרת הבדואים או הרשות לסידור הבדואים או כל מיני שיטות והבדואים תופסים את שתי הרשויות, ה"בנות" של אבו בסמה, נווה מדבר ואל קסום, כקבלניות משנה של הרשות להסדרת ההתיישבות הבדואים.
<חליל אל עמור: כך הן מבינים אותן.
<חליל אל עמור: יש סכסוך על הקרקעות, מה שהזכיר חברי עורך הדין, הוא קיים, אנחנו יודעים אותו, הוא ברקע כל הזמן, הוא לא נעלם ועל זה היה לנו דיון גדול וסערה גדולה וכל המדינה רעדה, כשהייתה לנו התכנית של פראוור והבדואים התנגדו, חלק התנגד לה והיא נפלה.
<חליל אל עמור: אנחנו יודעים שהיא נפלה.
<חליל אל עמור: המדינה מנסה להסדיר את הנושא בדרך אחרת.
<חליל אל עמור: היא מכניסה את הבדואים להסדר כפוי והבדואים תופסים את זה כך, תופסים את זה כך היום, אז לבוא ולהתנות את זה ברישום, זו טעות היסטורית.
<חליל אל עמור: זה אבסורד.
<חליל אל עמור: הבעיה היא לא ברישום.
<חליל אל עמור: הרישום יבוא לבד, כשהבדואים ירגישו בנוח עם הרשויות האלו, ירגישו בנוח עם המועצות האלו, יזדהו אתם ועם מטרותיהם, ידעו שמי שמשרת אותם הוא אחד מהם.
<חליל אל עמור: מילה אחת אני אגיד רק בקשר לנבחר.
<חליל אל עמור: נבחרי הצבור הם נבחרי צבור בכל מקום ויכבדו אותם.
<חליל אל עמור: נכון שיש בדואים ויש חלוקה ביניהם ויש מטות, זה לא חדש, לא גילינו את אמריקה, כך היו הבדואים כל הזמן.
<חליל אל עמור: אגב, הבדואים חיו בישובים ובכפרים והכפרים האלה מוכרים.
<חליל אל עמור: אני ראיתי תעודת בוחר לאדם משבט א-ממה מכפר אל עראקה, שהורסים אותו, השבוע או שבוע שעבר הרסו אותו בפעם ה-103, לכפר, הגיע לכפר, לא לשבט אל-טורי, לכפר אל עראקה, הרבה מקומות כך היו רשומים.
<חליל אל עמור: המדינה משום מה, בשנות הששים, החליטה לרשום אותם בשמות של שבטים, אחרי שהיא הזיזה אותם וגירשה את מי שגירשה ומתוך ה-90,000, ה-11,000 שנותרו, ריכזה אותם באזור שנקרא אזור הסייג.
<חליל אל עמור: זו סקירה היסטורית מממש זריזה.
<חליל אל עמור: כולם ריכזה אותם באזור הסייג שזה משולש שנמצא בין באר שבע לערד לדימונה, בתוך המשולש הזה, שהוא 10 %מאדמות הנגב ההיסטורי.
<חליל אל עמור: הרבה אנשים איבדו את כפריהם ההיסטוריים ומאז הם נקראו בשם השבט.
<חליל אל עמור: עד היום הם נקראים בשם השבט.
<חליל אל עמור: אני, למשל, גר בכפר שנקרא א-סרע, כפר קטן.
<חליל אל עמור: אם אני היום אגיד שאני רוצה להירשם בא-סרע משרד הפנים ינפנף אותי ומכל המדרגות יזרוק אותי.
<חליל אל עמור: הוא יגיד לי: אין דבר כזה, אין במחשב כפר שנקרא א-סרע, אז אני רשום בכסייפה, בגלל שהשבט שלי, שבט א-למור, הוא נמצא בכסייפה אבל לא בגלל שאני גר בכסייפה, אני לא גר בכסייפה.
<חליל אל עמור: נכון שילדיי לומדים בכסייפה, מוסעים על ידי מועצת אל קסום לכסייפה ושתי המועצות האלו מספקות את שירותי החינוך והרווחה כפי שהאנשים שלהם אמרו - - -
<גלעד אבני: נותנים לך מגרש, אתה לא רוצה לגור?
<חליל אל עמור: לא נתנו לי מגרש ואני לא מחפש מגרש, אל תעשה משא ומתן, אני לא רוצה מגרש, לא חסר לי מגרש, אני לא פליט, אני חי לפניך במקום הזה.
דוד אמסלם: אנחנו לא בדיון של המגרשים, אנחנו לא עושים חלוקת מגרשים עכשיו.
דוד אמסלם: עזוב את גלעד, בוא ובשלושים שניות, תסכם את הטיעון המרכזי.
<חליל אל עמור: הטיעון המרכזי הוא שבחירות צריכות להתקיים.
<חליל אל עמור: בסוף הן יהיו ואנשים יקבלו את המרות של מי שייבחר.
<חליל אל עמור: בכסייפה סאלם אבו רביע, מנהל - - - לא השבט הכי גדול, יש שבטים, הם חברו אתו, יש אינטרסים, כמובן שיש אינטרסים, כמו בכל חברה.
<חליל אל עמור: ד"ר מוחמד אל נבלי בחורא, הוא השבט הכי קטן, אל-עטאוונה יותר גדולים, אבו אל-גיעאן יותר גדולים והם יחד אתו הולכים.
<חליל אל עמור: ברהט, ברהט אותו הדבר.
<חליל אל עמור: אל קארנאווי - - -
<חליל אל עמור: אני אומר שיהיו.
<חליל אל עמור: יהיו סכסוכים, יהיו מריבות אבל ככה הפוליטיקה, הכול פוליטי, למה אנחנו יושבים פה, במקום הכי פוליטי בארץ הזאת?
<חליל אל עמור: פוליטיקה תהיה וזה טיבה של הפוליטיקה, לטוב ולרע.
<קריאה: הבעיה היא שאין עמדה, יש מעצרים.
<חליל אל עמור: יש לי ראש מועצה - - -
<קריאה: כדי להבשיל אותם לבחירות, אל תשכח.
<חליל אל עמור: כולם חיים בשלום, יבשילו, יחיו ביחד, יתבשלו בתוך עצמם, הבדואים ימצאו את הסידור, אל תדאגו להם, אל תדאגו להם, הם מהבחינה הזאת יעשו, אם נחכה לרישום לא יהיה.
דוד אמסלם: שני משפטים ואני רוצה לעבור לנציג המשטרה.
<נחמיה עורקבי: אני נחמיה עורקבי, עוזר ראש מועצת אל קסום.
<נחמיה עורקבי: קודם כל אני מסכים שצריכות להיות בחירות אבל אני חושב שבשביל לקיים את הבחירות כמו שהם טוענים על פי חוק, אנשי מולדה לא יכולים לבחור, כי אף אחד לא מופיע בשם הישוב מולדה, כולם אל אטרש.
<נחמיה עורקבי: אל אטרש הוא שבט שגם גר מחוץ לישוב, איך אני רושם אותו?
<נחמיה עורקבי: לבחור הוא לא רשאי, חוץ מהקו הכחול.
<נחמיה עורקבי: זאת אומרת שאני יכול לפסול אותם.
<נחמיה עורקבי: אני חושב שמן הראוי היה לקחת את המועצה הזאת, לחלק אותה לשלושה או לארבעה גופים אבל, לרשום אותם כמו בכל מקום, כמו בכל ישוב נורמלי, עם כתובות ואז לצאת לבחירות.
<נחמיה עורקבי: זה ייקח בדיוק שנתיים.
<נחמיה עורקבי: אם תקיים את זה אז שנתיים.
<מוחמד אלאטרש: שמי מוחמד אל אטראש, משבט אל אטראש, זה שנקרא מולדה.
<מוחמד אלאטרש: האמת היא שאני לא יודע איך אימצו את השם הזה.
דוד אמסלם: לפחות אצלכם נתנו רק שמות ליישוב.
דוד אמסלם: אתה יודע, כשעלו לארץ, נתנו גם שמות לאנשים.
<מוחמד אלאטרש: האמת היא, אנחנו, אגיד לך את האמת, הישוב שלי מיוחד, אנחנו שבט גדול וגם יש לנו מסביב שכנים שנמצאים אתנו.
<מוחמד אלאטרש: רשומים.
<מוחמד אלאטרש: למה נרשמו מולדה, נרשמו כמו כשההוא רצה לשתות מברז מים, ללכת להביא ברז מים, אמרו לו: אם אתה משבט אל אטראש אז אנחנו לא ניתן לך ברז מים.
<מוחמד אלאטרש: תחליף למולדה יהיה לך.
<מוחמד אלאטרש: והם היו רשאים להירשם בספר בוחרים.
<מוחמד אלאטרש: ההצעה שלי, הרבה מהשבט שלי עם ההצעה, שיהיו בחירות למועצה האזורית ולראש המועצה, זה מבחינתנו פסול.
<מוחמד אלאטרש: אנחנו בעד ועד שיהיה ועד לישוב, בחירות לישוב, כל ישוב לעצמו, שיהיה לו ועד, ייצג את עצמו.
<מוחמד אלאטרש: זו הצעה טובה, הצעה שלא תביא למריבות.
<מוחמד אלאטרש: יש בדברים שאמרו החבר'ה פה, אמרו, יש פה, אני אגיד לך משהו, אם ייבחר מישהו, נגיד, מישהו ממשפחת א-סייד, שיהיה ראש מועצה וראש המועצה או משרד הפנים יביא אליי לשבט אל אטראש צו הריסה, הוא צריך לחתום על זה, אם הוא יחתום על זה נגמר העולם.
<מוחמד אלאטרש: תודה רבה.
<מוחמד אבו קרינאת: אני רוצה להגיד עוד משפט.
<מוחמד אבו קרינאת: לא קשור.
דוד אמסלם: נו, חבר'ה, אנחנו כבר דנים שלש שעות.
דוד אמסלם: בבקשה, אחרון.
דוד אמסלם: בבקשה, נו.
דוד אמסלם: בבקשה, אתה רוצה לומר משהו?
דוד אמסלם: דקה, בבקשה ואחרי זה אני רוצה לעבור לנציג המשטרה.
<מוחמד אבו קרינאת: מוחמד אבו קרינאת, תושב הישוב אבו קרינאת.
<מוחמד אבו קרינאת: חשוב לציין גם שאני מהנדס המועצה נווה מדבר בפועל.
<מוחמד אבו קרינאת: הישוב אבו קרינאת הוא ישוב ששייך למועצה האזורית נווה מדבר.
<מוחמד אבו קרינאת: אני רק רוצה להגיד שביישוב שלי יש כ-284 בעלי זכות בחירה רשומים היום, כאשר התושבים או שבט אבו קרינאת מונה כ-5,000 נפשות.
<מוחמד אבו קרינאת: בישוב שלי לא נרשמו הרבה אנשים.
<מוחמד אבו קרינאת: הוא היה מבין ארבעת הישובים הראשונים של מועצה אזורית אבו בסמה דאז וזה מסיבה אחת פשוטה.
<מוחמד אבו קרינאת: כל הזמן היו הודעות, יש בחירות, אין בחירות, יש בחירות או אין בחירות ואחר כך פיצול, אנשים נכנסו לשאננות, אנשים פשוט לא מאמינים שיהיו בחירות ולכן לא נרשמו.
<מוחמד אבו קרינאת: לכן הבקשה שלנו היא שאם יש החלטה לדחות את הבחירות באל קסום אז גם לנו תתנו פרק זמן שנוכל להתארגן גם ולהיכנס למערכת.
<מוחמד אבו קרינאת: תסלח לי, עוד מילה?
דוד אמסלם: אחרונה.
<מוחמד אבו קרינאת: אחרונה.
<מוחמד אבו קרינאת: האמת, אני רציתי שמשרד הפנים וכל המכובדים פה ידאגו שיהיו לנו שירותים לחיים.
<מוחמד אבו קרינאת: לבחירות, איזה בחירות?
<מוחמד אבו קרינאת: אני יש לי שני ילדים שאין להם גן, אדוני, והם יושבים בבית, לא לומדים.
דוד אמסלם: טוב, מי כבודו?
<אורי נוסבאום: אורי נוסבאום.
<אורי נוסבאום: היועץ המשפטי של רשות הבדואים.
<אורי נוסבאום: רק להגיד שאנחנו גם מבקשים בהתאם לעמדה שהוצגה עכשיו ושאדוני הציג בהתחלה, שככל שניתן הזדמנות נוספת להירשם לבחירות, אז גם בהיבט השוויוני, יש לתת אותה גם בקרב תושבי המועצה האזורית נווה מדבר.
דוד אמסלם: משטרת ישראל, בבקשה.
דוד אמסלם: מבקש שתתייחס, ברשותך, לשאלה שהיא מבחינתי המרכזית ובגלל זה גם ביקשתי שתגיעו, אני מבין שיש מתחים בין השבטים או משהו פוטנציאלי שיכול להיות.
דוד אמסלם: חלק אמרו שלא, חלק הציגו מצב אחר.
דוד אמסלם: רציתי לדעת מהי עמדת משטרת ישראל בעניין, ברמה הביטחונית, ההתנהלותית, בהנחת עבודה, נניח יש בחירות ומישהו אחר נבחר מאיזשהו שבט, מה קורה בשבטים האחרים וכדומה.
דוד אמסלם: זה מה שמעניין אותי בהיבט המשטרתי.
<פרץ עמר: מבחינתנו כל החלטה - - -
דוד אמסלם: רק תגיד את השם ואת התפקיד.
<פרץ עמר: פרץ, אני סגן מפקד מחוז דרום.
<פרץ עמר: אני אומר שכל החלטה שתתקבל, משטרת ישראל תדאג שהתהליך יהיה תהליך דמוקרטי, שהשמירה על הסדר הציבורי תהיה מושלמת ומוחלטת.
<פרץ עמר: עברנו תהליכים כאלה ואני לא רואה שום בעיה לקיום הבחירות האלה, עם כל מה שנאמר כאן.
<פרץ עמר: אנחנו מכירים את המגזר, מכירים את הסכסוכים ומכירים את הבעיות.
<פרץ עמר: אנחנו נלך על זה.
דוד אמסלם: האם אתה צופה שתהיה אלימות כתוצאה מהבחירות עצמן?
<פרץ עמר: ייתכן ותהיה אלימות אבל אנחנו יודעים להיערך גם למצבים האלה.
דוד אמסלם: אתם לוקחים אחריות על כל הנושא?
<פרץ עמר: ודאי, זו אחריות שמוקנית לנו על פי דין.
<פרץ עמר: מבחינתנו - - -
דוד אמסלם: עשיתי דיון, למשל, על העלייה להר הבית.
דוד אמסלם: באה המשטרה: תשמע, יש בטחון הצבור וכו'.
דוד אמסלם: לפעמים אתה עושה איזושהי הסטה או אתה פוגע בזכות דמוקרטית כזאת או אחרת לזמן מוגבל, כדי לשמור על שלום הצבור.
דוד אמסלם: כם, אתם, כמשטרת ישראל, בעצם אומרים לוועדת הפנים כרגע: תקשיבו, אנחנו שולטים באירוע ואנחנו נדאג לזה שלא תהיה שם אלימות.
דוד אמסלם: בגלל שאם תגיד לי: תהיה אלימות ואחרי זה נטפל ונכניס אותם לבית סוהר, זה פחות חשוב לי.
<פרץ עמר: קודם כל, נבטיח שלא תהיה אלימות - - -
דוד אמסלם: לא, אלימות ברמה קצת יותר דרמטית מאשר אלימות רגילה שקורית בכל החברה הישראלית.
<פרץ עמר: משטרת ישראל פועלת במסגרת עבודת המטה שלה לקראת תהליך שכזה מספר חודשים לפני, נלקחים בחשבון כל המשתנים, לרבות המשתנים של אפשרות של אלימות ואנחנו נותנים להם מענה כדי - - -
דוד אמסלם: אתם עושים עבודת מטה שם?
<פרץ עמר: ודאי.
<פרץ עמר: נכון לעכשיו.
דוד אמסלם: אתם נפגשתם אתם?
דוד אמסלם: נפגשתם עם השבטים?
<פרץ עמר: אנחנו נפגשים באופן שוטף עם השבטים - - -
דוד אמסלם: אבל עכשיו יש אירוע.
דוד אמסלם: הרי אנחנו הולכים לקראת אירוע.
<פרץ עמר: הדברים של בחירות ותהליכים שהם תהליכים פוליטיים, אנחנו לא מעורבים בהם, אלא רק אם עולה איזשהו משהו מסוים שיש לו היבט של הפרת סדר ציבורי, שם אנחנו מתערבים.
דוד אמסלם: בוא תהיה יותר קונקרטי אתי בהיבט הזה, זה יותר מעניין אותי.
דוד אמסלם: עד עכשיו הייתם בשוטף.
דוד אמסלם: לא שאלתי כמה ניידות יש, כמה ולמה.
דוד אמסלם: עכשיו יש פה איזשהו תהליך שהולך להיות, עוד חודש, פחות חודש, פחות חשוב.
דוד אמסלם: אני שומע כאן שיש פה איזשהו מתח פוטנציאלי.
דוד אמסלם: אני יודע שהמשטרה, לפני שיש מתח פוטנציאלי, עוד לפני שמגיעים אליו, אני מצפה שיישבו עם כל שבט, עם כל שייח', לפי המבנה, ישבו אתם, ידברו אתם, יזהירו אותם, יציעו להם, צריכה להיווצר איזושהי דינמיקה פה בכל העסק.
דוד אמסלם: שזה לא שאתה אומר אם יתקשרו, יכול להיות שמחר נבוא נשאל מי, ניקח אותם.
<פרץ עמר: אני רוצה להגיד לך, אדוני היושב ראש, אתם יכולים להיות רגועים כי אנחנו יודעים כמעט כל מה שקורה שם, יש התנהלות איסופית, יש איזושהי התנהלות של הלכי רוח, יש לנו יועצים שנפגשים עם האנשים.
<פרץ עמר: אנחנו יודעים בדיוק מה הלכי הרוח, מה הדברים שנאמרים ואיך הם נאמרים.
<פרץ עמר: רציתי לומר רק שגם אם תעלה אפשרות של הפרות סדר, אנחנו שם ונהיה בעוצמות מתאימות, כדי שהתהלך הדמוקרטי הזה יושלם וייעשה כמו שצריך, כמו שקרה במערכות הקודמות.
דוד אמסלם: כן, אבל פרץ, רק שניה - - -
<קריאה: אחרי הבחירות מה קורה?
<פרץ עמר: מה שקורה עכשיו.
דוד אמסלם: אני רוצה כאן לתת למשטרה, איזשהו כיוון שחידדתי אותו בשאלה.