GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוד אמסלם: ומה שאתמול בעצם העברנו זה דבר מאד פשוט.
דוד אמסלם: הוולחו"ף זה בגלל שהשר החליט, הכניס אותו כוועדה, כחלק מהתהליך וזה התפקיד של הוולחו"ף וזה בסדר.
דוד אמסלם: לא מתכוונים מחר לבנות ברצועת החוף, ב-100 מטרים איפה שהילדים של כולנו משחקים.
<מאיה יעקבס: זה מעבר לעניין - - -
דוד אמסלם: אז לכן אני אומר, אני מכיר את הנושא.
דוד אמסלם: אני לא רואה מחר בעיה בחופים עצמם.
דוד אמסלם: תמ"א חופים קודמה על ידי מנהל התכנון ופה אני מצדיע.
דוד אמסלם: עשיתי איזה שהוא דיון על זה ועוד שבועיים אני עושה דיון נוסף, כדי שאתם תגידו את ההערות שלכם ולהיפך, אני רואה דווקא הגנה על החופים ולא הפוך.
דוד אמסלם: אבל הנושא של החופים הוא לא חשוב.
דוד אמסלם: באמת, היום זה יום הגנת הסביבה, אני מבקש תתייחסו לסקירה של המנכ"ל, אבל בעיקר - - -
<מאיה יעקבס: אבל זה נושא הסקירה פראקסלנס.
דוד אמסלם: אבל בעיקר תתנו לו טיפים לחשיבה קדימה.
<מאיה יעקבס: אני אתן את הטיפים, אבל אני רק רוצה לענות לך.
<מאיה יעקבס: אני אמנם לא מומחים לתחום התיירות כמוך, ועם זאת, כתל אביבית, אני רואה המון מלונות בוטיק ומאד יוקרתיים שנבנים הרבה גם שם וגם בהרצלייה.
<מאיה יעקבס: צריך לעשות מלונות זולים יותר, זה מה שצריך.
<מאיה יעקבס: שוב, זה לא על החופים, בטח לא בעניין של כל החלופות כמו - - -
דוד אמסלם: בקדנציה הבאה אני אמליץ למנות אותך כמנכ"לית לתיירות.
דוד אמסלם: כנראה שאת מבינה בתיירות הרבה, אבל בואי תתקדמי.
<מאיה יעקבס: אני חושבת שאני יכולה לעשות את העבודה מצוין.
<מאיה יעקבס: אוקיי, הלאה.
<מאיה יעקבס: לגבי הנושא של הזיהומים, שאמרתי שיש בנחלים, יש לנו בעיה רצינית מאד עם רשות המים, שמאשרת את ההזרמות של קולחין לא מטופלים סופית לנחלים וגורמים לכל הזיהומים האלה.
<מאיה יעקבס: המשרד להגנת הסביבה לא נמצא שם - - -
דוד אמסלם: שנייה, גם פה אני נכנסתי פעם לנושא והתחלתי לברר אותו וראיתי אותך גם בטלוויזיה בנושא.
דוד אמסלם: אני הבנתי שהשחרור שניתן זה כשיש אובר-פלוס, זאת אומרת כשזה הולך לגלוש.
<מאיה יעקבס: כן.
<מאיה יעקבס: אז מה את מציעה שיהיה?
<מאיה יעקבס: מה שקורה, כבר הייתה החלטה לפני לפחות שנתיים, שרשות המים אמורים להוביל את הקו הזה, שאומר שצריך להגדיל את המאגרים של תקופת החורף.
<מאיה יעקבס: הם לא עושים שום דבר בנדון, ובינתיים, בכל חורף אנחנו מגיעים למצב שמאגרים עולים על גדותיהם.
<מאיה יעקבס: אני מבינה את החקלאים שמעדיפים לאגור את מי הגשמים על פני מי קולחין מטוהרים בשביל להשתמש בהם בהשקיה, אבל לא יכול להיות מצב שבסוף הפתרון שלהם זה להזרים את זה לנחל ולים.
<מאיה יעקבס: נדרשת גם שקיפות מאד רצינית בעניין הזה.
<מאיה יעקבס: כל הזרמה של ביוב קטן/גדול – קולחין מטוהרים בכל רמה שהיא – למשרד להגנת הסביבה יש את המידע הזה, הציבור צריך לקבל את המידע הזה.
<מאיה יעקבס: אחד הדברים שאנחנו, כעמותת צלול יודעים לעשות, זה לייצר לחץ ציבורי.
<מאיה יעקבס: ככל שיהיה יותר לחץ ציבורי כנגד גורמים מזהמים, הם יפסיקו.
<מאיה יעקבס: פשוט לא יהיה להם נעים להיות בסיטואציה הזו.
<מאיה יעקבס: בנוסף, דובר פה על כך שהמשרד הפך ממשרד שמפקח למשרד שמיישם.
<מאיה יעקבס: זה נחמד וזה טוב, אבל מה שקורה בפועל, זה שמי יפקח במקום המפקח שהיה קודם?
<מאיה יעקבס: אנחנו כבר עצרנו בעבר, זיהינו בעיות שהיו בניהול ניקוי הקישון לצורך העניין, שזה פרויקט דגל היום של המשרד להגנת הסביבה, עד כדי כך שהם הסכימו לעשות כל מיני דברים שאם מפעל מזהם היה עושה אותם, אוי ואבוי לו ואוי ואבוי לדוגמא שמייצרים למפעלים המזהמים.
<מאיה יעקבס: אז צריך לשאול פה את השאלה מי מפקח על המפקחים עכשיו.
<מאיה יעקבס: בנוסף לזה, אני מבקשת גם להוסיף בעיקר שאלות לפרוטוקול.
<מאיה יעקבס: חלק מזה זה דיון מתמשך שלי עם המנכ"ל דנציגר וחלק מזה זה דיון שנעשה גם באופן פומבי.
<מאיה יעקבס: בימים אלה ישנו לחץ חזק מאד של משרד החקלאות ומשרד הכלכלה על המשרד להגנת הסביבה, לאשר פרויקט שאמור לזהם בצורה חמורה מאד את מפרץ אילת, עם חוות דגים שיוקמו באילת והשפכים שלהם יוזרמו אל המפרץ.
<מאיה יעקבס: בעבר היה מאבק גדול מאד של כל ארגוני הסביבה, שהוביל לסגירת כלובי הדגים והוצאתם מהמפרץ.
<מאיה יעקבס: מה שקורה עכשיו, זה בעצם החזרה של הגלגל לאחור.
<מאיה יעקבס: אני מבקשת לדעת פה האם המשרד להגנת הסביבה מתכוון לתת פייט רציני ולשמור על הסביבה ולעשות את התפקיד שלו כמו שהוא אמור היה לעשות בהגנה על החופים.
<מאיה יעקבס: שאלה נוספת לגבי מיכל האמוניה.
<מאיה יעקבס: היה אמור להתפרסם ב-16 במאי, היו אמורות להינתן תשובות ליזמים שניגשו למפעל.
<מאיה יעקבס: מה קורה במפעל האמוניה?
<מאיה יעקבס: הרי היו אמורים להקים מפעל לייצור אמוניה.
<מאיה יעקבס: זאת הייתה החלטה שהתקבלה כבר בשנת 2013.
<מאיה יעקבס: עד היום לא נסגר מכרז בעצם כדי לבדוק.
<מאיה יעקבס: אף יזם לא ניגש לזה מ-1,001 סיבות, 1,001 תירוצים.
<מאיה יעקבס: השורה התחתונה במבחן המעשה, לפני 2024-2025 לא יהיה שום פתרון לזה.
<מאיה יעקבס: צריך לעשות דברים ש - - -
דוד אמסלם: כסף - - -
<מאיה יעקבס: זה לא רק עניין של כסף, זה עניין של - - -
דוד אמסלם: לא, אמרתי, ישראל יתייחס לזה אחרי זה.
<מאיה יעקבס: אנחנו מבקשים שיעברו לחלופה ב' של דו"ח אתוס, שזה היה הדו"ח שיעץ לממשלה מה לעשות, שאומר, עם כל הכבוד למפעל, שכנראה יהיה מאד קשה בגלל הבעיה של מחירי הגז והכל, צריך להקים מיכלים חדשים, ממוגנים, קטנים יותר, מאובטחים, כדי להגן על הציבור.
<מאיה יעקבס: מאות אלפי אנשים נמצאים בסכנת מוות.
<מאיה יעקבס: עם כל הכבוד, אני מבינה ומעריכה את זה שאתם מנסים לקחת על עצמכם לפעול וליישם, זו לא המומחיות המקצועית של אנשים במשרד הזה.
<מאיה יעקבס: זה אמור להיות כבר מזמן מחוץ לידיים שלכם, בוועדת מנכ"לים של משרדי ממשלה, שיטפלו בזה בצורה הרבה יותר דחופה, כמו שהמצב דורש.
דוד אמסלם: תודה רבה לך, מאיה.
דוד אמסלם: מלי פולישוק.
<מלי פולישוק-בלוך: תודה רבה.
<מלי פולישוק-בלוך: שמי מלי פולישוק, חברת כנסת לשעבר.
<מלי פולישוק-בלוך: פה אני גם בכובע של איגוד נבחרות הציבור ברשויות המקומיות ושמחתי לשמוע מהמנכ"ל, שאחד מהעוגנים שאתה רואה לעתיד, זה העצמת רשויות מקומיות.
<מלי פולישוק-בלוך: הסביבה היא בעצם הרשויות המקומיות.
<מלי פולישוק-בלוך: שם זה קורה, שם זה מתנהל ושם צריך לטפל בזה.
<מלי פולישוק-בלוך: לצערי הרב, ככל שידוע לי, אין קשר בין חברי מועצה וחברות מועצה למשרד איכות הסביבה.
<מלי פולישוק-בלוך: פה ושם יש איזה כמה קורסים.
<מלי פולישוק-בלוך: אני השתתפתי באחד, שהמשרד קיים לפני כמה שנים.
<מלי פולישוק-בלוך: בגדול, חברי מועצה, לדעתי אתם צריכים לפעול יותר כדי לתת להם הדרכה, לתת להם מידע, וגם לסייע להם כשהם מנהלים מאבקים מקומיים, סביבתיים.
<מלי פולישוק-בלוך: יש הרבה מאד מאבקים סביבתיים וחברי המועצה הם לבד בעסק הזה.
<מלי פולישוק-בלוך: אני אישית ניהלתי מאבק גדול מאד על 531 ואני רוצה לתת את זה כדוגמא.
<מלי פולישוק-בלוך: אני לא אפרט את הדוגמא, אבל זו דוגמא מה המשרד לא עושה.
<מלי פולישוק-בלוך: בין היתר, אנחנו הצענו אגב, למי שלא יודע, ש-531, שזה כביש רוחב ענק עובר רעננה, הרצלייה, גם כפר סבא, אבל אני מדברת על הקטע שעכשיו נבנה, שיהיה כביש תת קרקעי.
<מלי פולישוק-בלוך: וזאת דוגמא לפתרון שיכול להיות גם במקומות אחרים.
<מלי פולישוק-בלוך: כל מי שנוסע בדרך לירושלים או בדרך בגליל העליון, רואה איזה נזק אדיר לסביבה.
<מלי פולישוק-בלוך: עכשיו, זה גם לסביבה וזה גם זיהום אוויר.
<מלי פולישוק-בלוך: זה שני מפגעים נוראיים, שסלילת כביש בתת קרקע, גם אם היא עולה קצת יותר בטווח הזה וקצת יותר, לא הרבה – אני מדגישה – היא עדיין בטווח הארוך כדאית בצורה מדהימה, גם מבחינת שמירת הסביבה ובוודאי מבחינת זיהום האוויר, ואני לא אפרט עכשיו.
<מלי פולישוק-בלוך: דבר נוסף, הרכבת.
<מלי פולישוק-בלוך: הולכים להעביר שם רכבת, שעל פי תכניות, מיועדת להיות חשמלית, אבל בפועל היא לא תהיה חשמלית.
<מלי פולישוק-בלוך: לפחות זה הנתונים שאנחנו שמענו.
<מלי פולישוק-בלוך: אמרו שיהיה מערך ניטור.
<מלי פולישוק-בלוך: אין מערך ניטור.
<מלי פולישוק-בלוך: ניטור כדי למנוע זיהום אוויר, שזה, כמו שאתה אומר בצדק, הנושא המרכזי שקוטל בני אדם.
<מלי פולישוק-בלוך: אין מערך ניטור ואם אין מערך ניטור אמיתי, אז גם אי אפשר לפתור את הבעיה.
<מלי פולישוק-בלוך: אז ככה שאני חוזרת ואומרת, המשרד צריך להיות ראש החץ לעזור לאלה שעושים את המאבקים האלה, לנהל בעצמו מאבקים, או לפחות לדאוג שהממשלה עצמה תקיים את החובות.
<מלי פולישוק-בלוך: כי מה זה תכנית?
<מלי פולישוק-בלוך: תכנית תת"ל זו תכנית של ממשלה, זה על פי חוק.
<מלי פולישוק-בלוך: והם צריכים לבצע את מה שכתוב שם.
<מלי פולישוק-בלוך: מי יבדוק אותם?
<מלי פולישוק-בלוך: זה התפקיד שלכם בהקשר של הסביבה.
<מלי פולישוק-בלוך: אני חוזרת ואומרת, הנושא הזה של רשויות מקומיות והקשר עם חברי מועצה, יכול לפתור לכם הרבה בעיות, בצורה חיובית אני אומרת את זה.
<מלי פולישוק-בלוך: יהיו לכם סוכני שינוי.
<מלי פולישוק-בלוך: חברי מועצה וחברות מועצה יכולים לעזור לכם בשטח בחקיקה מקומית, בעשייה מקומית, בסקר טבע.
<מלי פולישוק-בלוך: אני אומרת את זה כמי שהייתה חברת מועצה וסגנית ראש העיר.
<מלי פולישוק-בלוך: הנושא של הטבע היה בראש מעיני.
<מלי פולישוק-בלוך: לא היה לי מול מי לעבוד.
<מלי פולישוק-בלוך: הערה אחת קטנה נוספת.
<מלי פולישוק-בלוך: שתי הערות קטנות.
<מלי פולישוק-בלוך: יש יותר מדי רגולציה.
<מלי פולישוק-בלוך: אתה דיברת על רגולציה.
<מלי פולישוק-בלוך: זה לא שפתרתם את כל בעיות החקיקה.
<מלי פולישוק-בלוך: לדעתי יש יותר מדי רגולציה והרגולציה הזאת מעיקה גם על הרשויות המקומיות, אבל גם על עסקים.
<מלי פולישוק-בלוך: ולכן אני חושבת שדווקא יושב ראש הוועדה צריך לחשוב איך אנחנו מקילים בחקיקה, איך אנחנו עושים אותה יותר פשוטה, יותר ברורה.
<מלי פולישוק-בלוך: לא משתנה כל הזמן.
<מלי פולישוק-בלוך: משרד איכות הסביבה משנה מדיניות חדשות לבקרים.
<מלי פולישוק-בלוך: כל פעם הנחיות אחרות.
<מלי פולישוק-בלוך: אומרים את זה ראשי ערים, אומרים את זה עסקים.
<מלי פולישוק-בלוך: אז כדאי לתת על זה את הדעת.
<מלי פולישוק-בלוך: והערה אחרונה.
<מלי פולישוק-בלוך: דיברתם על חוק החופים, אני לא יכולה שלא להזכיר את חברתי, השרה לשעבר יהודית נאות, זיכרונה לברכה.
<מלי פולישוק-בלוך: השרה היחידה שביקשה את התפקיד הזה כי היא אהבה את התפקיד, את הנושא, והיא שחוקקה את חוק החופים ואני מקווה שהיא לא מתהפכת על קברה היום.
<מלי פולישוק-בלוך: תודה.
דוד אמסלם: אלה נווה.
דוד אמסלם: לפני שאת מדברת אלה, בדיון על מפרץ חיפה אני הוצאתי אותך בגלל שהתפרצת.
דוד אמסלם: אני שקלתי אם לתת לך לדבר – כן או לא – והחלטתי שכן, אבל שתדעי שאם עוד פעם, לא קשור לדיון הזה, יקרה משהו כזה, אני לא אתן לך להיכנס יותר לדיונים אצלי.
<אלה נווה: בסדר.
<אלה נווה: אני רוצה לספר לכם סיפור.
<אלה נווה: למעשה מנכ"ל המשרד הציג לנו את התכנית של המשרד להגנת הסביבה, על איך הוא הולך להפחית זיהום אוויר, ואני רוצה להביא לכם את סיפור החלקיקים, על משקל סיפור הפרברים.
<אלה נווה: מה זה חלקיקים אתם שואלים?
<אלה נווה: קחו את השערה שלכם, אם תחלקו אותה ל-10, זה החלקיקים הגדולים, אם תחלקו ל-24 זה חלקיקים קטנטנים שנמצאים באוויר שלכם וגם שלנו במפרץ חיפה, כשבמפרץ חיפה הם נמצאים ברמות מאד מאד גבוהות.
<אלה נווה: ומה מסתבר לגבי החלקיקים האלה?
<אלה נווה: למה אני בכלל טורחת להקדיש לכם את שתי הדקות שתיתן לי – בגלל שהם אלה ש - - -
<אלה נווה: אוקיי.
<אלה נווה: הם אלה שגורמים לסרטן.
<אלה נווה: סרטן ריאות, סרטן כללי, גורמים ללידות בטרם עת, גורמים עוברים במשל נמוך.
<אלה נווה: מישהו זוכר שיצא מחקר על הנושא הזה במפרץ חיפה?
<אלה נווה: הם גורמים להרבה מאד נזקים.
<אלה נווה: תמותה, תמותה בטרם עת, תמותה ממחלות לב.
<אלה נווה: ומה קורה איתם?
<אלה נווה: המשרד להגנת הסביבה למעשה, עם ההמלצות שלו מינה ועדת מומחים והייתה תכנית של הממשלה להפחית את החלקיקים.
<אלה נווה: באוגוסט 2013 הממשלה אומרת – אנחנו נפחית זיהום אוויר ונפחית גם את החלקיקים ביניהם.
<אלה נווה: המומחים שהם מינו לעניין הזה אמרו להם צריך להוריד חלקיקים.
<אלה נווה: זה הדבר שחשוב בעניין בריאות הציבור.
<אלה נווה: אבל אז מגיעה התכנית של מפרץ חיפה.
<אלה נווה: ומה חסר בתכנית של מפרץ חיפה?
<אלה נווה: תנחשו.
<אלה נווה: חלקיקים.
<אלה נווה: חלקיקים קטנטנים, עדינים, 2.5 pm, שהם אלה שנכנסים לריאות וגורמים את הנזקים שתיארתי, ורק תיארתי חלק.
<אלה נווה: יש עוד הרבה הרבה נזקים שחסכתי מכם.
<אלה נווה: אז למה זה בעצם חסר, להפחית את החלקיקים האלה מהתכניות של מפרץ חיפה, מהתעשייה, שהם המזהם העיקרי.
<אלה נווה: 80% מהזיהום בחלקיקים קטנטנים מגיע מהתעשייה.
<אלה נווה: למה?
<אלה נווה: כי יודעים שזה לא יכול לקרות.
<אלה נווה: ואיך אנחנו יודעים שזה לא יכול לקרות?
<אלה נווה: בגלל שאנחנו יושבים על תחנות הניטור, אנחנו מסתכלים על מה שקורה שם, מסתכלים על דו"חות של המשרד להגנת הסביבה, ורואים שכבר היום רמת הזיהום עולה על ערכי היעד ובהרבה מאד ימים גם עולה על ערכי הסביבה, וגם מספיק ימים בשנה עולה על ערכי ההתראה, רק מה?
<אלה נווה: לא מספרים לאף אחד במפרץ חיפה.
<אלה נווה: לא מספרים לנשים בהיריון שהמוח של העובר שלהן יכול להיפגע - חברה, היום יש יום מסוכן, אל תצאו מהבית.
<אלה נווה: לא מספרים לאף אחד.
<אלה נווה: לא מספרים שזה עובר על התקנים.
<אלה נווה: והדבר הכי חמור שבעצם רציתי לספר בוועדה אחרת, אבל קצת לא נתנו לי, שזה בערך הדבר הכי הכי מעניין.
<אלה נווה: בעצם במסגרת התכנית גם דיברתם על זה שתושבים יוכלו לראות ארובות, חשפתם 44 ארובות לציבור.
<אלה נווה: איזה יופי.
<אלה נווה: אני יושבת על 44 ארובות ורואה שבאף אחת מהן לא מספרים לי את סיפור החלקיקים.
<אלה נווה: מה זאת אומרת?
<אלה נווה: יושב תושב בקריית ביאליק ואומר לי אני לא יכול לנשום היום.
<אלה נווה: אני אומרת לו יקירי, יש לי פורום של 7,500 איש, אני אבדוק לך.
<אלה נווה: אני אבדוק ממה הזיהום הזה.
<אלה נווה: אני נכנסת ארובה, ארובה, ארובה, אף ארובה לא מספרת לי את מה שאני רוצה לדעת – מי מזיק לבריאות של אותו תושב באותו הרגע.
<אלה נווה: והדבר האחרון, הניטור.
<אלה נווה: מדברים הרבה – היום מפרץ חיפה מנוטר, מנוטר, והמשרד מתגאה - יש כל כך הרבה תחנות ניטור במפרץ חיפה.
<אלה נווה: רק מה קורה?
<אלה נווה: דבר נורא מפתיע קורה.
<אלה נווה: זה מחקר של קרן צור, שחקנית מחיפה.
<אלה נווה: אנחנו ישבנו על זה, על תחנות ניטור.
<אלה נווה: היא בדקה, בדקה, בדקה וגילתה.
<אלה נווה: אמרתי שיש לנו פורום, 7,400 איש וכל פעם שמישהו מדווח על זיהום, ישר היא נכנסת לאינטרנט, בודקת מה קורה בתחנות הניטור.
<אלה נווה: היו ימים שהיא מצאה שבאותו רגע שיש זיהום מאד גבוה, ועוד לא.
<אלה נווה: שלושה ימים אחר כך הנתון הועלם.
<אלה נווה: מי מעלים את הנתונים האלה?
<אלה נווה: מה החומרה?
<אלה נווה: אני אסביר לכם מבחינה אפידמיולוגית סביבתית מה החומרה של הנתונים האלה, של ההעלמות האלה.
<אלה נווה: נתונים שנעלמים, זה אומר שעכשיו חוקר שיושב באוניברסיטה ורוצה למצוא את הקשר לנזקים בריאותיים, קשר שמצוי בכל העולם, הוא יעבור למפרץ חיפה ויהיה חסר לו את המידע הכי קריטי, ברגע שבו עולה הזיהום זה יהיה חסר לו.
<אלה נווה: מישהו דואג להעלים את הדברים האלה.
<אלה נווה: אנחנו עשינו בדיקה לא רק במקרה אחד של זיהום, כי כמו שאמרתי יש לנו פורום נרחב מאד דיווחנו על הרבה מאד מקרי זיהום השנה.
<אלה נווה: אנחנו בדקנו סטטיסטית חלק מהם ומצאנו תוצאות מדאיגות.
<אלה נווה: איך שמתחיל אירוע זיהום, הופס, התחנה הפסיקה לעבוד בדיוק באותו יום.
<אלה נווה: מסדרים, מכבים, אני יודעת מה הם עשו באותו יום?
<אלה נווה: אבל אתם יודעים מה?
<אלה נווה: יש טריקים.
<אלה נווה: העלימו את התחנה בעיר הסמוכה למפעל בז"ן, לקוטלקסל בז"ן.
<אלה נווה: אבל יש עוד ניידות, מסתבר.
<אלה נווה: הולכים לתוצאות של הניידות האחרות ומה הן מספרות?
<אלה נווה: אתם יודעים מה הן מספרות?
<אלה נווה: מחפשים אחת אחת, עד שמוצאים את האחת שמלשינה - - -
דוד אמסלם: אלה, אלה, יש לך עוד דקה.
דוד אמסלם: כבר עברו 4 דקות.
<אלה נווה: אנחנו מצליחים לאתר תחנות מלשינות שאותן לא כיבוי בחלק מהמקרים והן מלשינות לנו שאכן הזיהום עלה בחומרים מסרטנים.
<אלה נווה: זה דבר מדאיג מאוד ואנחנו לא נשתוק על זה.
<אלה נווה: זה יגיע למבקר המדינה ונמשיך במחקר הזה.
<אלה נווה: יש לנו עוד חלקים שטרם בדקנו וייבדקו.
<אלה נווה: והדבר הכי הכי מטריד, אני אתן גם לחנה שנמצאת כאן איתי, זה הנושא של מה שמגיע ממפרץ חיפה.
<אלה נווה: דיברנו על מה יש.
<אלה נווה: מה שהולך להגיע כבר נמצא באשקלון והמשרד להגנת הסביבה לא סיפר לאיש שבתוך מתחם קצצ"א אשקלון יש קונדנסנטים.
<אלה נווה: זה חומר מאד מזהם בבנזן, חומר מסרטן.
<אלה נווה: השכונות ליד, באשקלון, כבר סובלות מהמסרטן הזה, בלי בכלל לדעת שחושפים אותם לדבר הזה, מפרץ חיפה כבר לא לבד.
<אלה נווה: והמשרד להגנת הסביבה, הוא עור צריך לבדוק את הקונדנסט.
<אלה נווה: הוא ייתן לנו בעתיד בדו"ח.
<אלה נווה: יום אחד הוא ייתן לנו דו"ח מה עושה הקונדנסט.
<אלה נווה: בכל העולם מספרים שהקונדנסט פולט בנזן, אבל למשרד יש זמן לבדוק ובתכנית הלאומית הוא יבדוק את המשאיות ואת התחבורה ואת הגלגלים.
<אלה נווה: יש עוד הרבה זמן.
<אלה נווה: הכלל הוא במפרץ חיפה שאין זמן.
<אלה נווה: אנחנו חולים.
<אלה נווה: אנחנו מתים.
<אלה נווה: הילדים שלנו נולדים בטרם עת, במשקל נמוך, אין לנו את הזמן הזה.
<אלה נווה: גם לאשקלון אין את הזמן הזה.
<אלה נווה: בבקשה.
דוד אמסלם: ישראל, בבקשה, אם אתה רוצה עוד להתייחס לכמה דברים.
דוד אמסלם: מישהו עוד רוצה לומר משהו בקצרה ממש?
דוד אמסלם: כי הסתיימה רשימת הדוברים.
<חנה קופרמן: בקצרה, ב-30 שניות, לגבי החופים.
דוד אמסלם: חנה, רק תגידי את השם שלך לפרוטוקול.
<חנה קופרמן: חנה קופרמן, יושבת ראש הפורום הישראלי לשמירה על החופים.
<חנה קופרמן: אחת הסיסמאות שאנחנו שומעים, לא סיסמאות, הנימוקים שמצדיקים את הבנייה המואצת, המאסיבית שמתכננים היום בחופים, שזה לצורך איזונים בין הצרכים של המלונאות, היזמים, לבין הציבור.
<חנה קופרמן: מה שאני מבקשת להגיד, שמתוך כ-195 קילומטרים של חוף, שמתוכם נשארו אולי 50 פתוחים, על רובם יש תכניות בנייה.
<חנה קופרמן: זאת אומרת שיש חוסר איזון מטורף ואם התכנית האלה יתממשו, אז לילדים של הילדים שלנו לא יהיו יותר חולות.
<חנה קופרמן: זאת אומרת החופים שאנחנו גדלנו עליהם – אני כילדה ובטח אתם – זה הנשמה של המדינה הזו.
<חנה קופרמן: ילכו החופים – זו מדינה אחרת.
<חנה קופרמן: זו מדינה שתהיה ללא נשמה.
<חנה קופרמן: לכן צריכים להתייחס לחופים כאל נכנס אסטרטגי.
<חנה קופרמן: בדיוק כמו שחוקק בחוק החופים, כרגע המדיניות היא בעצם הפוכה.
<חנה קופרמן: זאת אומרת לבטל את החוק ולמעשה להעדיף את היזמים ואת הקבלנים על פני הציבור.
<חנה קופרמן: זאת המשוואה כרגע.
דוד אמסלם: אני לא רוצה להיכנס לזה, זה לא הדיון, רק אני אומר באופן חד משמעי, החוק עכשיו, תמ"א חופים שנכנסת במסגרת תמ"א 1, היא באה בדיוק דווקא הפוך.
דוד אמסלם: לכן אני אומר, עזבי, אתם זורקים אינפורמציות, אתם זורקים סיסמאות.
דוד אמסלם: אני לא רוצה להיכנס לזה, כי זה לא הדיון, אבל המצב הוא בדיוק הפוך.
<ישראל דנציגר: אני אגע קצת בנקודות שעלו ואחרי זה בכמה עיקריות מבחינתם.
<ישראל דנציגר: העלו פה חברי הכנסת לבחון את הכדאיות הכלכלית - - -
דוד אמסלם: קודם כל אל תיעלב, ישראל, חברי הכנסת מדברים והולכים.
דוד אמסלם: אל תיעלב.
דוד אמסלם: בדרך כלל הם לרוב לא מקבלים את התשובה.
דוד אמסלם: הם באים רק לדבר.
<מאיה יעקבס: אבל אנחנו פה ואנחנו נשמח לקבל את התשובות שלנו.
דוד אמסלם: מזל שיש להם תירוץ שיש עוד ועדות.
<ישראל דנציגר: בחינת הכדאיות של הגזרים אל מול האלטרנטיבות נעשית כל הזמן, וודאי עם הרקע שלי, זה דבר שהכנסנו למשרד ועושים אותו כל הזמן.
<ישראל דנציגר: וודאי שיש עדיפות לפריפריה החברתית.
<ישראל דנציגר: עלה פה נושא החופים הלוך וחזור.
<ישראל דנציגר: כן, אנחנו שותפים למאבק במלחמה הזו.
<ישראל דנציגר: גם הנושא של החוק להגנת הים צריך לעבור.
<ישראל דנציגר: כמו שאת יודעת גם המאמצים שלנו להרחיב את התכנית לשמירה על החופים, יושבת שם גלית שהיא שותפתך למאבק על שמירה על החופים והדבר הזה וודאי ימשיך.
<ישראל דנציגר: בהקשר למה שתמר העלתה, על לתת דגש על עירוניות ועיר עובדת – צודקת לחלוטין.
<ישראל דנציגר: העתיד חייב להיות דבר שהוא בראש מעניינינו.
<ישראל דנציגר: כנ"ל לגבי שטחים פתוחים.
<ישראל דנציגר: ולשאלתך, מאיה.
<ישראל דנציגר: אנחנו לא מושפעים מהלחץ וועדת ההזרמה לים תתכנס מחר ותשמע את הוועדה המדעית ואת המלצותיה ואחרי זה, בעקבות זה, תיקח החלטה לפי מה שנכון במכלול הדברים, כולל לפתוח את זה לדיון לכל אחד אחר שרוצה להשמיע.
<ישראל דנציגר: נכון, מחר הפגישה?
<ישראל דנציגר: מחר הפגישה, לא מבטלים, לא דוחים, לא שום דבר.
<ישראל דנציגר: לא מסתירים דו"חות, הכל יישמע באותה צורה.
<ישראל דנציגר: מה תהיה המסקנה אני עוד לא יודע, כי עוד לא שמעתי את הדו"חות ועוד לא למדתי, אבל יושב פה יושב ראש הוועדה בנדה, שאני בטוח יעשה עבודה משמעותית בנושא.
<ישראל דנציגר: לגבי מיכל האמוניה.
<ישראל דנציגר: ב-13 ביוני שבוע הבא ייצאו התשובות למציעים.
<ישראל דנציגר: ב-13 באוגוסט יהיו לנו הצעות מציעים.
<ישראל דנציגר: אם הכל ילך כמו שצריך, שלושה חודשים אחרי זה יש זוכה.
<ישראל דנציגר: אם לא ילך כמו שצריך, וכנראה לא ילך כמו שצריך – אני אומר את זה פה בצורה מאד ברורה והאנשים המבקרים שיקשיבו למה שאני אומר – אז אני מעריך שבתחילת השנה הבאה, תחילת שנת 2017, יש לנו זוכה שאחרי זה צריך להתחיל לבנות את המפעל; ואמרת נכון, שזה תהליך של ארבע שנים עד שמקימים את המיכל ו - - -
<מאיה יעקבס: החלטת הממשלה פשוט אמרה שעד שנת 2017 כבר יהיה מפעל קיים.
<ישראל דנציגר: זה נכון.
<ישראל דנציגר: אלה כרגע העובדות.
<ישראל דנציגר: זו המציאות.
דוד אמסלם: ואם החלטת הממשלה תאמר שעכשיו צריכים להיות לנו וופלות, יהיו לנו פה וופלות?
<ישראל דנציגר: את זה אני יכול להביא.
דוד אמסלם: זו עובדה.
דוד אמסלם: הרי הם יצאו למכרז.
דוד אמסלם: אני בא מהכובע השני.
דוד אמסלם: לפעמים הייתי יוצא למכרז ובסופו של דבר באמת המכרז נכשל לא בגללך, אלא בגלל שיש עוד שחקן שלא מגיב.
<מאיה יעקבס: אבל פה זה לא היה סתם סיפור של הקמת מפעל.
<מאיה יעקבס: זה סיפור אחר, זו הצלת חיים.
דוד אמסלם: מאיה, מה שחשוב כאן - - -
<ישראל דנציגר: מאיה, תני לי רגע לגעת בנקודה.
<ישראל דנציגר: אף אחד לא יצא למכרז, אני יוצא למכרז.
<ישראל דנציגר: זה אחד.
<ישראל דנציגר: חשוב לזכור.
<ישראל דנציגר: שניים, אנחנו מכינים עבודה של חלופות למקרה שהוא יכשל, כי ברור לנו שהדבר הזה גם כן יכול לקרות.
<ישראל דנציגר: צר לי על זה שעד היום לא הצליחו לעשות את זה.
<ישראל דנציגר: זה היה מאבק איתנים מאד מאד גדול להגיע לאיפה שאנחנו נמצאים היום.
<ישראל דנציגר: אם את רוצה אני נפרט לך בהזדמנות אחרת.
<מאיה יעקבס: אני יודעת את - - -
<ישראל דנציגר: את יודעת הכל, אבל הגענו לנקודה הזאת.
<ישראל דנציגר: השגנו מהאוצר מה שרצינו וכו', אנחנו עכשיו מתקדמים.
<ישראל דנציגר: זה לא קרה לפני כן.
<ישראל דנציגר: אני מקווה מאד שזה צעד בכיוון הנכון.
<מאיה יעקבס: סליחה רגע, אבל אתם מתארגנים גם למה שבתקופת הביניים, בכל מקרה, להפחית את הכמות של הגז במיכל?
<מאיה יעקבס: משהו שיעזור?
<ישראל דנציגר: עכשיו עוד אין לי את העבודה מולי, אבל רומי, שמובילה את זה בצוות של שולי, עכשיו עובדת על החלופות ועל תקופת הביניים.
<ישראל דנציגר: בחנו כל מיני אופציות של מגונים, בחנו גם כן כל מיני - - -
<ישראל דנציגר: זה לא הדיון.
<ישראל דנציגר: בואו נמשיך הלאה.
<ישראל דנציגר: עלו פה נקודות שאני מזדהה איתן, על הקשר לרשויות וסיוע במאבקים וכו'.
<ישראל דנציגר: אני גם כן מאד מזדהה על עודף הרגולציה.
<ישראל דנציגר: קבענו לעצמנו ואיתרנו מקומות שבהם יש לנו רגולציה עודפת ואנחנו כל שנה מנסים להוריד כמה רגולציות שהן מיותרות.
<ישראל דנציגר: אנחנו במהלך עכשיו של הורדת אגרות מיותרות.
<ישראל דנציגר: יותר מזה, בעקבות המהלך הזה ביקשו מאיתנו שנוביל את זה בכל משרדי הממשלה, הורדת אגרות.
<ישראל דנציגר: זה אתגר של לא פחות מ-20 שנה.
<ישראל דנציגר: יש רגולציה עודפת, לא אגמור את המלאכה לבד, אבל זה נמצא פה ובראש מעיינינו.
<ישראל דנציגר: כמה דברים שבוערים היום.
<ישראל דנציגר: מחקר אפידמיולוגי.
<ישראל דנציגר: מחקר אפידמיולוגי נעשה על ידי איגוד ערים חיפה ולא על ידינו ומומן על ידי גורמים ומפעלים.
<ישראל דנציגר: ראינו את התקלה בנושא הזה, לקחנו אחריות שלנו על זה לפני מספר חודשים.
<ישראל דנציגר: הקמנו ועדה מדעית שבאחריותנו, ברשות פרופסורית מהטכניון, שהיא קיבלה את הדו"ח הראשוני.
<ישראל דנציגר: צריך להבין, הדו"ח הזה הוא דו"ח של שנה מתוך מחקר של 5 שנים.
<ישראל דנציגר: כרגע הוועדה בוחנת את הדו"ח הזה.
<ישראל דנציגר: ברגע שלוועדה יהיה מידע אנחנו נפרסם.
<ישראל דנציגר: אני לא מסתיר שום דבר ואגיד את זה עוד פעם ועוד פעם ועוד פעם.
<ישראל דנציגר: זה דבר שהוא חשוב.
<ישראל דנציגר: לגבי כותרות ערוץ 2 אתמול: חברים, קודם כל הנתונים שפורסמו אתמול הם לא נכונים, הם לא מקצועיים והם לא מבוססים.
<ישראל דנציגר: אתם מוזמנים לשבת עם שולי וצוותה ולראות את הדברים האלה.
<רויטל גולדשמיד: אלה הנתונים שלכם, מהאתר שלכם, זה לא דברים - - -
<ישראל דנציגר: נתונים אפשר לנתח וניתחתם אותם לא נכון ועכשיו אני ממשיך.
<ישראל דנציגר: אני עומד על אמירתי וחוזר ואומר וכל המצגת שלי פה הייתה סביב זה.
<ישראל דנציגר: אנחנו לא מסתתרים.
<ישראל דנציגר: זיהום אוויר פוגע בבריאות.
<ישראל דנציגר: זיהום אוויר יכול לגרום לתמותה ומחלות וזיהום אוויר הוא נורא ואיום.
<ישראל דנציגר: ולכן אנחנו השלטון הראשון שהחליט למקד את כל עשיית המשרד בנושא הזה, כי זה הדבר הכי חשוב וכל הסיפורים על סרטן ועל אסתמה ומחלות לב וכו' וכו', אי אפשר לעמוד מנגד.
<ישראל דנציגר: חייבים לטפל בדברים האלה ואנחנו לא מסתירים שום דבר בנושאים האלה.
<ישראל דנציגר: אנחנו התחלנו לפעול בכיוון הזה לפני פחות משנה.
<ישראל דנציגר: הקצנו לזה תקציבים שמעולם לא הוקצו לפני כן.
<ישראל דנציגר: זה תהליך ארוך מאד, הגברנו את הפיקוח.
<ישראל דנציגר: אנחנו הראשונים שסגרנו מפעל בבז"ן שמושבת עכשיו בגלל חריגות.
<ישראל דנציגר: אנחנו הראשונים שסוגרים רחובות לתנועת רכבים שמביאים את אותם חלקיקים - שאת דיברת עליהם – שהם באים מתחבורה - pm2.5 שאת מדברת עליהם.
<ישראל דנציגר: אנחנו הראשונים שיוצאים למכרזים לתחבורה נקייה.
<ישראל דנציגר: חברה, תקשיבו טוב: עשינו הרבה מאד, אבל יש כמויות אדירות של עבודה לעשות.
<ישראל דנציגר: זאת מלחמה שלא תיגמר ביום.
<ישראל דנציגר: זו מלחמה שאנחנו נרתמנו אליה.
<ישראל דנציגר: בניגוד לאחרים, לא הסתתרנו, לא אמרנו שזיהום אוויר בסדר.
<ישראל דנציגר: זיהום אוויר הוא לא בסדר ואנחנו התחלנו מהלך ארוך שנים, לנקות את מפרץ חיפה ואחרי זה את כל מדינת ישראל.
<ישראל דנציגר: אנחנו לא מסתתרים בשום פנים ואופן.
<ישראל דנציגר: תודה רבה לכם.
<ישראל דנציגר: היה דיון מרתק.
דוד אמסלם: תודה רבה לך ישראל.
<אלה נווה: אל סוגיית הקונדנסט לא קיבלנו תשובה.
דוד אמסלם: תודה ישראל על הסקירה, באמת המקצועית.
דוד אמסלם: אתה יודע, אתה מדבר מהבטן.
דוד אמסלם: אני רוצה להגיד לך משהו אחד.
דוד אמסלם: אני חושב שהשר לשעבר אבי גבאי וכמובן אתה, באמת מאז שהוא נכנס להיות השר לאיכות הסביבה – לטעמי – אני עברתי מספר שרים בעבר.
דוד אמסלם: אני הייתי פקיד הרבה שנים ועבדתי מול המשרד לאיכות הסביבה.
דוד אמסלם: יש פה באמת, אני מרגיש בתחושה שי שפה באמת רצון אמיתי לקדם את הדברים.
דוד אמסלם: לא בשביל פוליטיקה ולא בשביל כותרות בעיתון, אלא באמת, אמיתי.
דוד אמסלם: ובאמת שאפו גם על העבודה וגם על כל מה שאתה עושה, אתה באופן אישי במשרד.
דוד אמסלם: אני מודה לך על הסקירה.
דוד אמסלם: אני מודה לך על כל הצוות שלך על כל העבודה.
דוד אמסלם: באמת, אני נתקל בהם פה כמעט בכל דיון שאני עושה, אז אחד מהשורה פה יושב.
דוד אמסלם: אז באמת תודה רבה לכם רבותי.
דוד אמסלם: בוקר טוב לך, תומר.
דוד אמסלם: הצעת חוק הרשויות המקומיות (בחירות) (תיקון – בחירות בבתי סוהר ובבתי מעצר), התשע"ו–2015 (פ/2385/20), של חבר הכנסת אילן גילאון, חברת הכנסת עליזה לביא.
עליזה לביא: אדוני היושב-ראש, חבר הכנסת אילן גילאון ואנוכי רוצים לתת זכויות הצבעה לאסירים בבחירות המוניציפליות.
עליזה לביא: כפי שידוע, בבחירות הכלליות אושר להם, בבחירות המוניציפליות לא אושר.
עליזה לביא: אנחנו רואים בזה פגיעה ולקונה בחוק, בזכויות בסיסיות של אזרחים, שלילה של זכות הצבעה מאסירים.
עליזה לביא: אנחנו מבקשים להסדיר את הפרוצדורה הזאת בצורה ברורה.