GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אכרם חסון: הם אנשים עניים, הם אנשים מתוסכלים, הם אנשים במצב סוציו-אקונומי אחד, גם שם אנחנו צריכים להשקיע גם בתרבות, גם בחינוך, גם בתשתיות כדי שהם לא יעשו את המעשים הרעים שאנחנו לא מקבלים, ואנחנו נגד כל מה שקורה לתושבים שהלכו לשם כדי לחיות בכבוד, וכדי לקיים משפחות.
אכרם חסון: לכן אני אומר, הנושא הזה מאוד מורכב, אי אפשר להבטיח הבטחות סתם לאנשים המכובדים שיושבים כאן.
אכרם חסון: אנחנו צריכים באמצעותך, דודי, לבוא לממשלה ולבקש תכנית סטטוטורית מיוחדת כדי לפתור את כל הבעיות.
זוהיר בהלול: מזמן, אדוני היושב ראש, לא פגשתי שני ראשי ערים שמגלים איפוק ודרך ארץ, ולא מזכירים את העניין שכל כך מדגדג את השפתיים להאשים פלח אוכלוסין מסוים – באמת, גדלות נפש, כל הכבוד לכם.
זוהיר בהלול: אני כמובן מזדהה עם כאבם ועם מכאובם, למרות שהנאשמים הפוטנציאליים הם בני עורי ובני עמי.
זוהיר בהלול: מצד אחד, אני כמובן מסכים עם מה שאמר אכרם, כאשר אני נמצא לידך בשכנות, אתה לעולם לא תרגיש טוב, מכיוון שהוא לא מרגיש טוב, בסופו של דבר אתה גם תפגע.
זוהיר בהלול: מצד שני, אני ואיתן באותה מפלגה, אבל אני מתרעם קשות על ההצעה שלך להפוך את מדינת ישראל למדינת ירי.
זוהיר בהלול: אזרחים לא נולדו כדי לירות באחרים, אין להם את הכלים למרות חוק דרומי.
זוהיר בהלול: הם לא יודעים אם שיקול הדעת יעמוד בפני בית-משפט או לא.
זוהיר בהלול: נו באמת, איך אנחנו יכולים?
זוהיר בהלול: - יש משטרה, המפכ"ל יושב פה, יש את השר לביטחון פנים.
ענת ברקו: כשנכנס מישהו עם נשק, לשאול אותו למה הוא התכוון.
דוד אמסלם: חברת הכנסת ברקו, לא, לא אצלי.
דוד אמסלם: תגיד כמה משפטים בנושא הזה, נתקדם.
זוהיר בהלול: אני מכיר את הדרישה שימוש קל על ההדק, נו, באמת, אל תהפכו את המדינה שלנו למדינת ירי, תמשיכו לשאוף למדינת חוק ומשפט במדינה שלנו – צדק, שהכול יעמוד בסטנדרטים ובפרמטרים אנושיים, ערכיים, ושלא נתלהם פה, באמת, שלא נהפוך את האנשים לעמידים באופן אוטומטי בפני שופטים.
זוהיר בהלול: משפט אחרון, אדוני, גם אני מצטרף לדברים שנאמרו כאן, צריך לתת להם את הכלים.
זוהיר בהלול: הם לא מבקשים דברים דמיוניים, מבקשים בסך הכול שער חשמלי, מצלמות וגדר - כמה שאני לא אוהב גדרות, כמה שאני מתעב גדרות, מכיוון שהם גורמים למדינה שלנו ולחברה שלנו להיות מבודדים, אבל מה לעשות, אולי שם כן.
זוהיר בהלול: אני בטוח שהקשב הרב של השר ושל המפכ"ל יביא לפתרונות מידיים.
ענת ברקו: תודה, אדוני היושב ראש, כבוד השר, אדוני המפכ"ל, נכון, הבקשות הן בסיסיות לגידור, לביטחון למצלמות.
ענת ברקו: היישובים בעוטף עזה הם בדיוק בעיני כמו יישובי צמודי גדר, זה גם העוטף, אבל שדות נגב ופיקוד דרום.
ענת ברקו: אני יודעת, תאמין לי שירתתי בפיקוד דרום הרבה מאוד שנים.
ענת ברקו: מעבר לזה, אני רוצה להתייחס במלה על הדברים שחברי זוהיר אמר.
ענת ברקו: אני לא חושבת שצריכה להיות יד קלה על ההדק.
דוד אמסלם: זה לא הנושא של הדיון שלנו.
ענת ברקו: אבל אני אומרת, אנחנו רואים הרבה מאוד חקלאים, הרבה מאוד אנשים שבעצם נדרשים לתת מענה כי המשטרה לא יכולה להיות בכל מקום.
ענת ברקו: המשטרה במדינה שלנו היא לא מכסה רק פשיעה, היא גם מכסה טרור ובטחון פנים, ועושים עבודה יוצאת מן הכלל.
ענת ברקו: גם כשיש שריפות הם נמצאים בחזית, באמת, ראינו גם את העבודה גם של השר, וגם של המשטרה, גם בימים האלה, ואני רוצה להוקיר תודה על כך.
ענת ברקו: ולכן אני חושבת שמאחר ויש לנו אזרחים עם מודעת ביטחונית מאוד גבוהה ביחס למקומות אחרים בעולם, כן צריך לתת להם את הכלים.
ענת ברקו: ואם מישהו נכנס הביתה, צריך לומר את האמת - נתיבי הפשיעה הם נתיבי הטרור והרצח, זה אותם נתיבים.
ענת ברקו: אף אחד לא ישאל – חברי זוהיר – אף אחד לא ישאל את אותו אחד שנכנס למושב ופורץ או במולדת או במקום אחר, וזה לא משנה כרגע אם זה בעוטף עזה, או בכל יישוב אחר, למה התכוונת כשבאת?
ענת ברקו: עם עוד שלושה אנשים, עם בזנ"טים, וכל מיני סכינים?
ענת ברקו: – לא צריך לשאול אותם.
ענת ברקו: מי שנכנס למישהו הביתה, צריך לקחת בחשבון שהוא לא רק בא לשדוד, הוא גם יכול לרצוח על הדרך – זה הרבה פעמים מתפתח בכיוון הזה.
ענת ברקו: תודה לך, אדוני.
דוד אמסלם: אני רוצה לומר מספר משפטים, ואחר כך אני אעביר את רשות הדיבור לשר ואחר-כך למפכ"ל.
דוד אמסלם: כפי שאמרתי בפתיח, קיימתי פה חמישה דיונים, זה התנהל במשך שנה.
דוד אמסלם: פשוט שמעתי, אני חש את זה, אני גם בקשר איתם כמעט על בסיס יומי.
דוד אמסלם: מבחינתי, אני גם מודע לכל המטלות של המשטרה בכל הזירות והכול בסדר, אבל לטעמי, ולפי תפיסתי, יש דבר אחד בסיסי לפני הכול - לפני הרעש של המואזין, לפני הכול - זה הביטחון האישי של האזרחים.
דוד אמסלם: קודם כל אזרח במדינת ישראל מצפה מהממשלה שלו, דרך אגב, אזרח בכל מדינה, קודם כשהוא מגיע לבית שלו ששם בעצם זה דלת אמותיו, המקום הכי אינטימי שלו, שלא יפרצו לו לבית, זהו, פשוט.
דוד אמסלם: מכאן, זו בעיה של משטרה - אני אזרח, אני לא מפכ"ל המשטרה.
גלעד ארדן: אם אנשים מצפים ככה אף אחד לא יעשה אזעקה באף מדינה, באף בית.
דוד אמסלם: מכאן זו הבעיה של המשטרה בגלל שהיא הגוף שאמור למנוע את זה.
דוד אמסלם: לפי תפיסתי, וככה אנחנו בעצם ביקשנו מהגורמים שהיו כאן בדיונים - - -
גלעד ארדן: היא לא אמורה למנוע את זה, אתה טועה.
גלעד ארדן: משרד החינוך אמור לחנך את הילדים לא להגיע לגניבה, וההורים גם אמורים למנוע את זה, זה אמירות לא נכונות.
גלעד ארדן: המשטרה צריכה לתפוס את הגנבים - - -
ענת ברקו: לא, אבל היא גם עוסקת במניעה.
דוד אמסלם: אני יש לי את העמדה שלי, אחר כך תגיד את העמדה שלך.
גלעד ארדן: היא גם עוסקת במניעה, אבל אי אפשר להגיד שהמשטרה זה תפקידה העיקרי.
דוד אמסלם: בסדר, לא חשוב, אני חושב ככה.
דוד אמסלם: אתה יודע, כל אחד בא מהזווית שלו.
דוד אמסלם: אני לפי הדברים שאתה אומר, בעצם נשחרר את המשטרה מהמטלה הזאת, וכל אחד יבוא וייקח לעצמו את - - -
גלעד ארדן: לא, אבל אתה אומר שרק היא אחראית על מניעת - - -
דוד אמסלם: לא אמרתי מניעה.
דוד אמסלם: אמרתי שזה אירוע משטרתי פר אקסלנס מהרגע שקרתה הגניבה.
דוד אמסלם: זאת אומרת, יש הליך, לכן אני חושב, וגם אף אחד לא חושב לרגע שלא תהיה גניבה, זאת לא השאלה.
דוד אמסלם: אני עשיתי את הדיון כאן בגלל שזה חרג מהפרופורציות לגמרי, אף אחד לא היה מקבל את זה.
דוד אמסלם: אם היינו גרים שם בוודאי אף אחד לא היה מקבל את זה, אף אזרח לא מקבל את הפרופורציות האלה.
דוד אמסלם: אני עשיתי פה חמישה דיונים, כל פעם הקצין מתחלף, ביקשתי תכנית פשוטה, לא צריך כור אטומי דימונה – פשוט.
דוד אמסלם: יש מרכיבים של קצת גדר, קצת שער, ביטחון קטן, ובסדר, כמו כל מקום, כמו שאני עושה בבית שלי.
דוד אמסלם: בבית שלי אני מגדר, ויש לי איזה מצלמה קטנה, ומכאן אפשר לעשות את האקספלורציה ולהבין שזה ככה עובד.
דוד אמסלם: במקום לשים שומר בכל מאה מטרים, לפעמים שווה לעשות גדר.
גלעד ארדן: מה יש בבית שלך?
דוד אמסלם: יש לי גדר ומצלמה קטנה.
גלעד ארדן: זה עיריית מעלה אדומים עשתה לך את זה?
דוד אמסלם: לא, אני.
גלעד ארדן: שאלתי.
דוד אמסלם: כבוד השר, אני אחר כך אתן לך להגיד מה שאתה אומר.
דוד אמסלם: מה שאתה רוצה – תרצה להגיד שכל אזרח ייקח על עצמו את הביטחון, אין לי שום בעיה עם זה.
גלעד ארדן: אני לא רוצה.
גלעד ארדן: אני רק לא רוצה ליצור אשליה הפוכה - הדברים שלך עלולים לגרום.
דוד אמסלם: אני אתן לך את הבמה, תגיד מה שאתה רוצה, תציג איך שאתה רוצה את הדברים.
גלעד ארדן: עוד לא יודע איך אני רואה את הדברים.
דוד אמסלם: אני חושב שזה אירוע שהמשטרה צריכה לקחת אותו לידיים, כמו שהצבא לוקח.
דוד אמסלם: אמר פה תמיר, יש פה מצב אבסורדי.
דוד אמסלם: יש לו 15 יישובים – שבעה בתוך הגדר, שמונה מחוץ.
דוד אמסלם: יש שם שני אירועים שונים, עכשיו הוא ראש מועצה של שניהם.
דוד אמסלם: דרך אגב, הם יושבים במליאת המועצה, כולם אותו דבר.
דוד אמסלם: אחד מתלונן על הפריצות שלו כמעט כל רבע שעה, והשני חי בסדר, אחלה.
דוד אמסלם: – למה?
דוד אמסלם: שם הצבא מטפל, וכאן - - -
<שי חגג': מרכיבי ביטחון.
דוד אמסלם: התכוונתי מבחינת הביטחון.
דוד אמסלם: אז ברור שהצבא עושה את זה בגלל נושאים פח"עים וכו', מסיבות אחרות, אבל התוצר לוואי של האירוע הוא כזה, אז לכן אנחנו צריכים להבין שזה עובד.
דוד אמסלם: אני בעצם ביקשתי את הדיון, גם פניתי לשר, גם דיברתי אתו.
דוד אמסלם: אני חושב שצריכים להיות – אני לא בא להרכיב את תכנית הביטחון, אבל בוודאי ובוודאי שגם יש מרכיבים קרקעיים קבועים עם השקעה לא מסובכת כדי לצמצם את התופעה עד כמה שהדבר ניתן.
דוד אמסלם: זה בעצם מה שאני מצפה מהמשטרה לעשות.
דוד אמסלם: בסופו של דבר הם צריכים לצמצם את התופעה הזאת.
דוד אמסלם: אני לא אומר לחסל אותה כנראה אי אפשר כל עוד מדובר בבני אדם, אבל לצמצם בוודאי ובוודאי, זו השאיפה ללכת לשם ולעשות את זה במהירות.
דוד אמסלם: אני חושב שאחרי הדיון הראשון שאני עשיתי כאן, כבר הייתי צריך לעלות - הבאתי כאן את סגן מפקד המחוז, או את מפקד המחוז, הרמתי לו פריסקופ, חשבתי שהוא כבר יילך ויתחיל לרוץ קדימה.
דוד אמסלם: אני בדרך כלל לא מזמין לא את השר ולא את המפכ"ל לאירועים שלי, אלא אם כן הם דרמטיים.
דוד אמסלם: אחרי שנה שאני באירוע, החלטתי כנראה שהכתובת היא כאן, בגלל שבדרך כנראה אי אפשר לזוז.
דוד אמסלם: לכן אני ביקשתי להזמין אתכם, ועכשיו אני מעביר את זכות הדיבור לשר.
דוד אמסלם: קודם כל, אני מודה לכם על זה שבאתם, באמת, ואני מכבד.
גלעד ארדן: תודה אדוני היושב, אז קודם כל אני מודה לך שאתה נותן תשומת לב לנושאים האלה כי הם נושאים חשובים, ואין ספק שהביטחון האישי בעיניי זה הדבר הכמעט מרכזי ביותר שאזרחי המדינה חשוב להם, ומצפים מהממשלה ומהמדינה שהיא תספק להם אותו.
גלעד ארדן: מצד שני, לא נכון יהיה לייצר איזושהי תחושה של אשליה, כאילו יש דבר כזה לא בארץ ולא בעולם, ולא בשום מקום על פני כדור הארץ של ביטחון אישי מאה אחוז.
גלעד ארדן: זאת אומרת, כל עוד יש בני אדם, מה לעשות, במקורותינו נכתב, כי "יצר לב האדם רע מנעוריו" – אז יש אנשים שעושים מעשים רעים.
גלעד ארדן: ולהגיד, תיכף נפרוט את זה לפרוטות, כשאנחנו, כנבחרי ציבור, חברי כנסת, שר, מפקדים, ובסוף על מה אנחנו מדברים?
גלעד ארדן: אנחנו מדברים הרי על הקצאת משאבים, בין אם המשאבים האלה הם משאבים חומריים, ובין אם זה כוח אדם.
גלעד ארדן: אז יש פה שני כללים מאוד פשוטים.
גלעד ארדן: אחד - אתה יכול לתת רק מה שיש לך, אתה לא יכול לתת מה שאין לך.
גלעד ארדן: שנית, גם כשאתה נותן, אתה צריך לתעדף ולראות אל מול כל המשימות שיש לך, מה אתה מסוגל לתעדף, הרי אף אחד לא חושב פה שיש במשטרה איזשהו בזבוז גדול של כוח אדם.
גלעד ארדן: במשטרת ישראל, את ההשוואות האלה אני עושה כל שנה עוד לפני שנכנסתי לתפקיד, דרך אגב, וראיתי את זה גם אחרי שנכנסתי לתפקיד.
גלעד ארדן: אתה מקביל את משטרת ישראל לרוב המשטרות בעולם המערבי בעיקר, אז אתה רואה שאנחנו נמצאים בחלק התחתון מאוד מבחינת כוח אדם, מבחינת כמות שוטרים לאלף נפש, תוסיף לזה את משימת הטרור שהיא ייחודית למדינת ישראל, ותיכף נחבר את זה הרי למה שקרה בשנה האחרונה גם במרחב הכפרי, בצדק, ציינתם שהייתה בו עלייה בהיקף הפשיעה, אז משטרת ישראל, כשהיא צריכה להתמודד גם עם גל טרור כמו שחווינו מספטמבר שנה שעברה, ולרכז אלפי שוטרים בירושלים כדי לייצר מענה ותגובה מידית לאירועי טרור, אז ודאי שלדבר הזה, לצערי, יש כנראה גם השלכה על רמות פשיעה באזורים שמהם נלקחו השוטרים.
זוהיר בהלול: כמה שוטרים?
גלעד ארדן: אני לא זוכר להגיד פה בעל-פה, אבל אני יכול להעביר לך.
גלעד ארדן: הצגתי את זה בוועדה לפני מספר חודשים.
גלעד ארדן: אני לא אומר שאנחנו במקום הכי נמוך בעולם, אבל בעולם המערבי אנחנו בחלק התחתון.
גלעד ארדן: וגם הספירה במשטרת ישראל, למשל, סופרים את כולם – גם אנשים בתפקידי מנהלה.
גלעד ארדן: משטרות אחרות בעולם, בדרך כלל בכלל זה לא נספר, נספר רק הכוח המבצעי.
גלעד ארדן: הכוח המנהלי חלק נכבד ממנו בכלל לא לובש מדים, הוא חלק מהמשטרה והוא לא נספר.
גלעד ארדן: אני עוד פעם אומר, יש פה פער היסטורי של כמות היקף כוח האדם של משטרת ישראל שאנחנו בשנה האחרונה עושים דברים ומתחילים ליישם תכניות, לא רק הבטחות, תכניות כבר שמיושמות שלא היו מעולם.
גלעד ארדן: מאז קום המדינה, מה לעשות, עוד מעט 70 שנה לא נבנו תחנות משטרה ביישובים ערבים, מי כמוכה יודע את זה.
גלעד ארדן: להקים תחנת משטרה ביישוב ערבי ולגייס לשם 100 או 200 שוטרים זה לא פרויקט של בין-לילה.
גלעד ארדן: בכלל, לגייס שוטר ולהכשיר אותו עד שאפשר לשלוח אותו לשטח, זה תהליך של שנה לפחות.
זוהיר בהלול: אבל דווקא בעניין הזה הצלחתם, מכיוון - - - להתגייס למשטרה.
גלעד ארדן: זוהיר, אנחנו עובדים על זה קשה, כולל הקמת מנהלת בתוך המשטרה.
גלעד ארדן: אני מזכיר את זה, אגב, בנושא של תעדופים.
גלעד ארדן: כאשר מדובר, כפי שציינת בצדק, אכרם, שכאשר אתה מדבר על זה שאתה מקים תחנת משטרה ביישוב ערבי, והדור הצעיר שם כבר מילדות לומד הרבה יותר על אכיפת חוק וסדר, אז לאחר מכן, ההשלכה היא גם האם הצעירים ביישוב הבדואי בנגב יגדלו בצורה כזאת, או שהם ימשיכו לצאת החוצה ולפרוץ למושבים או ליישובים הסמוכים.
גלעד ארדן: אלו תהליכים של טווח בינוני ארוך, ואת התוצאות שלהם לא תמיד רואים באותה שנה.
גלעד ארדן: זה לא אומר שהמשטרה לא נדרשת להקצות מתוך משאביה מאות מיליוני שקלים, אנחנו מדברים על תכנית של שני מיליארד שקל.
גלעד ארדן: למשל, התכנית של האכיפה של החוק והסדר במגזר הלא יהודי.
גלעד ארדן: תחבר לזה את גל הטרור בירושלים, ואת העובדה שדרשנו וקיבלנו תקציב לתכנית רב שנתית, אחרי – פה זה לא 70 שנה, זה 50 שנה, מ-67' לא היו תחנות משטרה, ואפילו לא נקודות משטרה במזרח ירושלים - אתה יודע את זה ודאי יותר טוב ממני.
גלעד ארדן: אז עכשיו אנחנו ביישום של תכנית שבה מגייסים 1,250 שוטרים למזרח ירושלים, לחיזוק מחוז ירושלים, הרוב זה למזרח ירושלים, כולל נקודות משטרה שלא היו מעולם בשכונות כמו: ג'בל מוכבאר, ומקומות אחרים, שמי חלם פעם – חלם כן, אבל רק חלום שתהיה נוכחות של משטרת ישראל.
גלעד ארדן: אני אומר את זה כי חשוב לי שהשיח יהיה בפרופורציות.
גלעד ארדן: אני מבין לגמרי את התחושות של ראשי המועצות, כי הם אלו שהתושבים פוגשים ביום-יום, הם לא פוגשים אותי, ולא את המפכ"ל, והתסכול שלהם יוצא על ראשי המועצות.
גלעד ארדן: אבל פה אנחנו בשיח שברמה שמסתכלת על כל המדינה, וברמה הלאומית, וצריך באמת להסתכל על איפה אנחנו נמצאים ולאן אנחנו הולכים.
גלעד ארדן: אנחנו לא מטשטשים את הבעיה.
גלעד ארדן: ובהחלט, בשנה האחרונה, במרחב הכפרי הייתה עלייה – עלייה בפריצות, עלייה בפשיעה החקלאית.
גלעד ארדן: בהחלט, אנחנו צריכים לתת לדבר הזה מענה.
גלעד ארדן: אבל צריך גם להבין שאין אוקוס פוקוס.
גלעד ארדן: כשאין גדר הפרדה שסוגרת את כל המרחב, וכשיש - נמצאים פה במקרה שני ראשי רשויות שסבלו מאוד מהעלייה, אבל אם תיקח לפי הנתונים שאני קיבלתי, במועצה אזורית לכיש, יש אפילו עלייה גדולה יותר.
גלעד ארדן: ואם תיקח במועצות אזוריות בצפון, או אזור קו התפר, גם כן.
גלעד ארדן: אז כשציינו פה בצדק – איפה ברושי, שיש אלף יישובים, והמועצות האזוריות פרוסות על 85% משטחה של מדינת ישראל, אז בוא נבין את הפרופורציה, מה זה אומר לקחת משטרה ולנסות מהמרחב העירוני, איפה ש-92% מאזרחי המדינה איפה מתגוררים, ולנסות לפרוס את המשטרה הזו באיזושהי צורה – אני לא יודע להגיד איך לעשות את זה, בלי תוספת מאוד גדולה של כוח אדם.
גלעד ארדן: בהקשר הזה צריך להיות בפרופורציות, תיכף המפכ"ל גם יציג את הרעיון המסדר, איך הוא חושב שמג"ב שאחראית על המרחב הכפרי אמורה לתת מענה אולי טוב יותר.
גלעד ארדן: פה אני נוגע להקשר של מרכיבי ביטחון.
גלעד ארדן: גם פה, חשוב לי שהעובדות יהיו ברורות.
גלעד ארדן: מאז קום המדינה לא היו מרכיבי ביטחון במרחב הכפרי נקודה.
גלעד ארדן: היה משרד ביטחון, איפה שמשרד הביטחון החליט, סבירסקי, האגדי – הייתי גם שר להגנת העורף, שיש קירבה לאזורי גבול, או קו התפר, או סיכון לפח"ע זה אך ורק החלטות של משרד הביטחון שהוא אחראי על ביטחון מטרור, פח"ע וכו', ברמה הלאומית, שם משרד הביטחון שהוא טיפה יותר גדול ועשיר מאתנו, החליט לתת סל מסוים ליישובים.
גלעד ארדן: שום יישוב במדינת ישראל עד היום לא קיבל מרכיבי ביטחון, אלא אם כן זה היה דרך משרד הביטחון.
גלעד ארדן: ולכן כשמדברים גם כן על האוצר או עלינו - - -
דוד אמסלם: על זה בוכה הנביא – בשביל זה הדיון.
גלעד ארדן: אבל צריך להבין ששר, ופה גם, אנחנו בשיח של אנשים מבוגרים כבר, אין לו סמכות להחליט עכשיו - אני רוצה תיתן לזה, זה, מרכיבי ביטחון - אין דבר כזה.
גלעד ארדן: אנחנו בעידן אחר, יש משפטנים, יש קריטריונים, יש דרוג למס, יש פריפריה, יש רמת פשיעה - ואם אתה נותן למישהו מרכיבי ביטחון, כל מי שיעמוד באום קריטריונים, צריך לקבל בדיוק את אותם מרכיבי ביטחון.
גלעד ארדן: מה לעשות, שר שיש לו תקציב של המשרד ש-80% ממנו זה המשכורות של השוטרים, והכבאים, והסוהרים, והאוכל לאסירים, והחשמל וכו', אז מרחב הגמישות שלו באמצע שנה להחליט עכשיו שהוא בונה גדרות לכל היישובים במדינת ישראל, או לחלקם, ומצייד אותם במצלמות – נכון, יש כאן טעות היסטורית, מסכים אתך, עיר ללא אלימות לא הייתה צריכה להיות רק עיר ללא אלימות, היא הייתה צריכה להיות מושב ללא אלימות, ומועצה אזורית ללא אלימות.
גלעד ארדן: אבל גם כאשר אנחנו הולכים לתקן את זה, צריך להבין שאנחנו יכולים לתקן את זה באיזשהו מדרג.
גלעד ארדן: פה היינו מאוד קשובים לנושא הזה.
גלעד ארדן: אז יכול להיות שפה ציינת – יכול להיות שחוסר תיאום בין גורמים במשטרה ובמשרד בדיווחים לוועדה, גל טרור, שנה ראשונה, אבל זה לא מלמד על הקשב.
גלעד ארדן: כמו שציין פה ראש המועצה, היו מבצעים ממוקדים של המשטרה.
גלעד ארדן: הרי בדרך כלל, שתבין, שיבינו גם חברי הכנסת, בדרך כלל יש איזושהי כנופיה שראתה איזושהי פירצה שקראה לגנב, והם חוזרים למקום הפשע.
גלעד ארדן: כאשר המשטרה עושה מבצע ממוקד ולוכדת אותם, אז זה לא במקרה שיש עכשיו ירידה משמעותית בנתונים, כי כנראה שאותה כנופיה הייתה אחראית לחלק משמעותי מהפריצות שם.
גלעד ארדן: אז פה אני חותר לסיום, היינו מאוד קשובים.
גלעד ארדן: קיימנו ישיבות רבות גם עם המפכ"ל אצלי במשרד, עם מפקד המחוז ועם ראשי הרשויות.
גלעד ארדן: ניסינו לייצר איזושהי חבילה, למרות שזה אמצע שנה, ואמצע שנת תקציב, כשאנחנו חילקנו את זה לשלושה חלקים.
גלעד ארדן: חלק אחד – זה מה אני יכול לתת לחקלאי עצמו תחושת ביטחון טובה יותר, ופה בהקשר הזה הלכנו לשינוי התבחינים שיאפשרו בעצם לכל חקלאי לקבל מתוקף היותו חקלאי רישיון נשק, אבל זה לא כדי - כמו שכמה פופוליסטים מתחו על זה ביקורת, זה לא כדי להטיל את האחריות עליו, ממש לא, ברור שהאחריות נותרת אצלנו, ואין לנו כוונות שכל חקלאי יירה בכל מי שנכנס לשטח שלו, החוק לא מאפשר את זה, ואני גם לא מציע שהוא יעשה את זה, זה נועד למצב שבו הוא חש סכנה לחייו.
גלעד ארדן: במקרה הזה גם החוק מאפשר לו להגן על עצמו, ואני החלטתי שצריך לתת לו גם את הכלים להגן על עצמו למצב כזה כי יישובים חקלאיים הם יותר מבודדים, מרחקי ההגעה בדרך כלל הם יותר גדולים, ולכן המצב הזה צריך לאפשר את זה.
גלעד ארדן: דבר שני – מרכיבי ביטחון.
גלעד ארדן: גם פה אין ברירה אלא לתעדף 1,000 ישובים.
גלעד ארדן: כשמדברים על מועצות אזוריות אז זה נשמע לא הרבה, כי אין הרבה מועצות אזוריות, אבל כשמדברים על יישובים, אז הוא יש לו 16 יישובים נדמה לי למרחבים, לו יש שמונה – אז תחשוב על לבנות גדר על כל אחד מהיישובים, אתה תגיע לכסף שאנחנו לא יודעים לתת אותו, אנחנו נצטרך להסתכל מה הסכום שאנחנו מסוגלים להביא יחד, ולהקצות אותו בהתאם לקריטריונים שוויוניים.
גלעד ארדן: כרגע המשרד לביטחון פנים – עוד פעם, עשינו את זה על חשבון הרבה מאוד דברים אחרים של המשרד, מתוך הבנה שהנושא של מצלמות, של גדר או חלופה לגדר, כי לימדו אותי שאפשר גם על-ידי טרסה למנוע כניסת רכבים, ועוד מרכיבים מסוימים.
גלעד ארדן: אנחנו נדע להקצות סדר גודל של 15 מיליון שקלים כדי שזה יהיה אפקטיבי גם אני הנחיתי לצמצם את מספר המועצות האזוריות, כך שבאמת רק רשויות מדרוג למס מסוים ומטה, ובפריפריה, ועם אחוז פשיעה מסוים ייכנסו לתכנית הזאת.
גלעד ארדן: אני חושב שכן, יש כאן בשורה של אמצעים שלא ניתנו מעולם במרחב הכפרי.
גלעד ארדן: זה לא מספיק, אני חושב שצריך יותר מזה, צריך לתת את הדעת מול האפשר מה אפשר בטח בתקציבים הבאים.
גלעד ארדן: אבל אני חושב שזה כן ייתן איזשהו מענה חירום למה שקורה כרגע.
גלעד ארדן: ושוב, להודות לך על העקשנות, זה נראה לפעמים בקונטקסט שלילי - התמדה ונחישות בהקשר הזה.
דוד אמסלם: אני לא רוצה להלאות את כולם, אבל כבר בלופ הזה בשלושה שבועות האחרונים.
דוד אמסלם: בחודש האחרון גם יושב עם האוצר, זאת אומרת, אני לא רק נותן עצות, אלא אני גם מנסה לסייע בנושא התקציבי.
גלעד ארדן: יש לך הישגים - גם אגרות מבצעיות אתה הבאת לביטול יחד אתנו, גם דברים שעולים כסף.
דוד אמסלם: אני אבקש מאמיר, בסך הכול, אחרי שנגמור את הכול נשב כאן, מדובר בסכום שאנחנו גם נכפיל אותו וכו' ממקורות חיצוניים.
דוד אמסלם: אני בדיונים שלי שעשינו כאן, אדוני המפכ"ל, אני לא ציפיתי שמישהו יבוא ויגיד לי, דודי, שבוע הבא הכול בסדר, בכלל לא.
דוד אמסלם: אני ציפיתי שתהיה עבודת מטה במשטרה – כך אני בנוי.
דוד אמסלם: שהמשטרה תכין תכנית בכלל לא כסף, כלום.
דוד אמסלם: היא יכולה להגיד רבותיי, אנחנו נכנסנו לאירוע, הבנו, חקרנו, בדקנו, זו התכנית שלנו.
דוד אמסלם: יכול להיות שהתכנית אומרת אין כלום, בסדר, אין מה לעשות זה המצב.
דוד אמסלם: יכול להיות שהתכנית אומרת שצריך לקנות מסוק לכל מושב – אני סתם נותן את הקצוות.
דוד אמסלם: אבל יש תכנית, וברור לי לחלוטין שהתכנית שהיא רב שנתית, בגלל שזה אירוע גדול מאשר להביא איזה 15, 20 מיליון שקל.
דוד אמסלם: אני ציפיתי לראות תכנית, ברגע שיש תכנית, יש לנו יעד, אנחנו מציינים לאן אנחנו רוצים ללכת.
דוד אמסלם: ברמה של הכספים האלה אנחנו מכבים שרפות.
דוד אמסלם: בשנה הבאה עוד פעם, נלך ונקושש – זה לא שם.
דוד אמסלם: לכן אני חושב, כמו שהצבא עושה את זה, הצבא זה בילד-אין בהגדרת העבודה שלו, התפיסה.
דוד אמסלם: כרגע אני מדבר אתכם מבחינת התכנית, עזוב כסף.
דוד אמסלם: יכול להיות שיש לנו תכנית מצוינת, ואין לנו כסף לעשות אותה.
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: אדוני היושב ראש, קודם כל אני מברך שהגענו לחוף מבטחים עם מה שהגענו, גם אם זה מעט, אבל אני רוצה רגע להבהיר משהו.
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: אני חושב שתכניות כאלה לא יכולות לצמוח ב - - -.
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: אני יכול לעשות תכנית שאין לה שום אחיזה במציאות התקציבית, וגם אם המשטרה רוצה הרי להוציא עוד כסף אסור לה, הגורם שיכול להוציא את הכסף זה המשרד, והשר נרתם פה לאגם כסף ולהקצות.
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: אבל ברור שתכנית כזאת היא אינסופית, ולכן ברור שקודם כל צריכה להתקבל החלטה של האילוצים - מה גודל התקציב הרלוונטי.
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: משטרת ישראל יכולה לקחת את הדבר הזה, ולהגיד, או.
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: קיי.
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: על-פי סדרי עדיפות מה היא מציעה לעשות.
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: אני לא רוצה להיות הגורם, אסור לי להיות הגורם שמקצה כסף, לא שזה נכון גם מבחינה ציבורית, אבל בהחלט כשהשר אומר לי זה התקציב, עשה אתו הדבר הטוב ביותר מבחינה מקצועית, יהיה לנו מה להגיד בהקשר הזה.
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: בהחלט, היינו שותפים לגיבוש המודל, אבל בסוף החלטה פוליטית, חשובה, וההיחלצות של השר לטובת הקצאת כסף למרכיבי מניעה היא בהחלט חשובה בהקשר הזה.
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: תפקידנו אנחנו כמשטרה זה שני דברים: אחד, להיות חלק מהשכל של התהליך הזה, אבל בעיקר לחבר אותו לשיטור וללחימה בפשיעה, כי בסוף הדברים מסתנכרנים, ואנחנו נבחנים על התוצאה שאנחנו מביאים בהקשר של השיטור.
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: אני רוצה כמה דברים לומר פה שאני חושב שחשוב להבין אותם, וגם מהלכים שאנחנו עושים.
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: אנחנו כבר בשיאם, בחלקם, אני מבין, כבר תוצאות חשובות שכולם מסתנכרנים מהמאמץ הזה.
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: דבר ראשון זה הנושא של מג"ב.
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: היסטורית, מג"ב פועל במרחב הכפרי שיש שם יתרון יחסי, ואני לא ארחיב מאיפה הוא נובע, אבל הוא בהחלט יתרון יחסי לאורך שנים.
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: לצערי, בגלל ירושלים, חלק משמעותי מאוד מהשיטור הכפרי היה בירושלים לטובת התמודדות עם גל הטרור.
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: אנחנו הבנו שמיד משלמים מחיר, בפשיעה החקלאית בעיקר, ולכן, מיד החזרנו את חציו, וניהלנו סיכונים עם גורמי שיטור אחרים על חשבון כמובן מרכז הארץ.
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: אבל בסופו של דבר הבנתי מיד שאם אנחנו רק נבנה על השיטור לא נתקדם.
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: לכן, לקחנו את מג"ב, והפכנו אותו לגורם שנלחם בפשיעה ולא רק נותן שיטור, קרי, חיברנו אותנו לכל יכולות המודיעין והחקירה.
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: זה לא טריוויאלי, היו ויכוחים עזים בתוך המשטרה אם זה נכון, אבל אני חשבתי שזה נכון.
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: הלכנו פה למהלך שכבר משיג הישגים ב-16', ומחציון 16' יש בלימה של הפשיעה החקלאית, וזו הוכחה לכך בעקבות תפיסות כמובן, זה לא נובע מזה שיש יותר, אין אפילו עוד שוטר אחד.
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: בעקבות זה שכל הפעילות מתבצעת בצורה מוכוונת מודיעין, יש תפיסות של כנופיות אחת אחרי השנייה, צריכים גם להחזיר אמצעים גנובים – טרקטורים, פרות, כבשים וכו', וזה דרמטי לחקלאי.
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: אני לא צריך לספר פה לאף אחד מה המשמעות של חקלאי שמקבל איזה מכה כזאת הוא נעלם, הוא התאדה - זה ברור לנו העניין הזה.
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: זה לא שגנבו מאיזה מחסן כמה מחשבים, זה יכול להיות מה שנקרא בינארי, או שהוא קיים, או שהוא נעלם.
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: בעקבות הדבר הזה, ועל בסיס התובנות של הדבר הזה, יצאנו - - - מאוד מורכב של להיערך מחדש עם מג"ב בכל המרחב הכפרי, עם תפיסה חדשה, עם סנכרון בין מג"ב ובין הכחולה, וגם עם העמקת האחריות של מפקדי התחנות על המרחב הכפרי עם המג"ב שלרשותם, אני לא אפרט פה את כל העומק הזה, זה מורכב, אבל זה מאגם לנו כוחות לפעילות יזומה על חשבון – מה שאנחנו קוראים דורי, דורי של כל מיני שיטור כפרי.
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: אנחנו בפיילוט של מימוש דבר כזה כרגע בצפון.
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: גם ראשי הרשויות הם חלק מהשיח הזה.
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: בהתחלה הם נרתעו, אחר כך הם הבינו שזה מביא תוצאות טובות, ואנחנו נמצה את השיח עם כל ראשי המועצות כדי שכולם יבינו לאן אנחנו הולכים, וכדי שיבינו שזה מעמיק את השיטור הכפרי ולא מוריד אותו – להיפך, זה מעמיק גם את האחריות של מפקדי התחנות.
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: יש עוד תוספת – זה כולל תוספת משאבים ל-17'-18' כדי להגדיל את היכולת המודיעינית חקירתית בהקשר של מג"ב והמיקוד שלו.
ענת ברקו: יש לכם שני פרקליטים בצפון - - -
דוד אמסלם: חברת הכנסת ברקו, לא, אל תתייחסי.
דוד אמסלם: לא מתייחסים באמצע.
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: כשאני אומר לחבר מג"ב למודיעין, אולי אני אסביר את זה.
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: בסופו של דבר, גורם אגמי, גורם שיש לו גייסות, שהשכל נמצא אצלו, הוא הרבה יותר אפקטיבי, מאשר הוא צריך להישען על חלוקת קשב של גורם אחר.
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: היה ויכוח אם זה נכון – איך היינו לוקחים את מג"ב למקום הזה.
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: לקחנו את מג"ב למקום הזה, ואנחנו מעמיקים את זה ב-17', 18' משמעותית, זה מאפשר להיות הרבה יותר אפקטיבי.
גלעד ארדן: כל יכולות המודיעין של מג"ב, מג"ב הוא כוח יותר לוחם.
גלעד ארדן: ברגע שאתה תחבר אותו ותבנה לו גם כוחות מודיעין משלו, זה הרעיון של המפכ"ל, הוא יהיה מסוגל לפענח פשעים.
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: ב-16' כבר הישגים דרמטיים של מג"ב בתחום הזה, ואין לי ספק שעוד יעמיקו ב-17', 18' - זה מכלול אחד.
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: המכלול השני, צריך לזכור, שברגע שאנחנו מוסיפים תחנות, אמנם תחת הכותרת מגזר ערבי, אגב, לא כולם, יש גם תחנות שאנחנו רוצים להכניס גם באזור שהוא המגזר שהוא לא ערבי, באזור הכפרי, אבל זה נכון שמרכז הכובד במגזר הערבי.
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: אבל איך שלא תהפוך, מה שקורה זה, השטח, אנחנו לא כבשנו עוד שטחים, אנחנו מחלקים את מדינת ישראל לשטחים - - - של תחנות.
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: זאת אומרת, מחלקים את הקשב בצורה טובה יותר - אין פה כיבוש, באותו גודל שטח, חילקנו אותו ליותר תחנות.
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: המשמעות של הדבר הזה שעולה קשב למרחב הכפרי מפני שאנחנו כאילו משחררים את המט"ח העירוני במרחב הכפרי.
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: עכשיו אפרופו מה שנאמר פה, חבר הכנסת ברושי שיצא, שאמר שיהיה מפקד, על זה הוא נמדד, כן על זה הוא נמדד כי זה מה שיש לו, יש לו מרחב כפרי על זה הוא נמדד.