GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
תמר זנדברג: אנחנו מאד נשמח לשמוע וגם אפרופו המצגת שהצגת, גם אפרופו חשיבותה גם של התחבורה, גם של הבנייה וגם של התכנון העירוני המקיים, הצפיפות החכמה, העירוניות הקומפקטית לסביבה, להפחתת פליטות ולאיכות חיים ולמשבר הדיור באופן כללי – אנחנו מאד נשמח לראות את המשרד להגנת הסביבה מוביל בתחום הזה, כי גם כאן, מינהל התכנון, משרד השיכון וכל דבר פה מתנהל ואני מאד חוששת שבימים אלה ממש תתרחש בכייה לדורות, כי מתוכננות מאות אלפי יחידות דיור כרגע, לא לפי העקרונות שאתם מכירים אותם ושאתם מובילים אותם, ואם לא נתכנס כל הגורמים הממשלתיים לתכנית שהיא הרבה יותר בעירונית ותכנון הרבה יותר חכם, אנחנו עוד 50 שנה או 10 שנים, נבכה כאן על דברים שנעשו ואין מהם דרך חזרה.
תמר זנדברג: נשמח לשמוע אתכם הרבה יותר מובילים בתחום הזה.
דוד אמסלם: תודה רבה, חברת הכנסת תמר זנדברג.
דוד אמסלם: חבר הכנסת ד"ר עבדאללה אבו מערוף.
דוד אמסלם: דרך אגב, הוא רופא.
תמר זנדברג: אני מתנצלת שאני חייבת ללכת לשדולה, אבל אני אעקוב.
דוד אמסלם: ככה שהוא גם יודע לתת לנו את ההיבטים הרפואיים של הנושא.
דוד אמסלם: בבקשה, עבדאללה.
עבדאללה אבו מערוף: היום הזה, כבוד יושב הראש, אני אדבר עליו מההיבט החגיגי, חג לשמור על הסביבה והיום הזה מבורך מאד בוועדת הפנים והגנת הסביבה.
עבדאללה אבו מערוף: הנושא הזה חשוב לנו ואנחנו בדנים בעניין וכל הנושאים שאנחנו העלינו, כל הנושאים הסביבתיים והזיהום שיש במפרץ חיפה, שאנחנו הצלחנו בשנה שעברה, אבל בהזדמנות הזאת אני רוצה להיות ביקורתי כלפי המשרד לאיכות הסביבה.
עבדאללה אבו מערוף: נכון שזה משרד ממשלתי לכל דבר, אבל אני חושב שהוא צריך להיות משרד ממשלתי באופוזיציה.
עבדאללה אבו מערוף: אם באמת המשרד לאיכות הסביבה רוצה לעשות את הפעולה הנכונה, המניעה והגנה על סביבה ואכיפה והכל, הוא חייב להיות משרד ממשלתי באופוזיציה של הממשלה.
עבדאללה אבו מערוף: לצערי הרב זה עדיין לא נמצא.
עבדאללה אבו מערוף: יש ניגודי אינטרסים רבים בין המשרד לאיכות הסביבה לבין מה שהממשלה מחליטה ומשרד איכות הסביבה אכן גם הוא נגרר.
עבדאללה אבו מערוף: לא נגרר, אבל הוא מסכים.
עבדאללה אבו מערוף: אני אתן הרבה דוגמאות.
עבדאללה אבו מערוף: עדיין המחקר האפדימיולוגי שיצא בעניין הזיהום לפני חודשיים וחצי, של מפרץ חיפה, הוא מוחבא ושר הבריאות לא נותן את האישור לפרסומו.
עבדאללה אבו מערוף: מחקרים שנעשים ממומנים על ידי המעסיקים, על ידי המפעלים הגדולים, שזה גם ניגוד אינטרסים ואני לא יודע עם המשרד לאיכות הסביבה אוכף את העניין.
עבדאללה אבו מערוף: הוא צריך לממן.
עבדאללה אבו מערוף: הוא צריך לחקור, הוא צריך להיות הכתובת שחוקרת את הזיהומים ולא לתת לבעל העסק שהוא אכן יעשה את המחקרים שלו.
עבדאללה אבו מערוף: מה תפקידו של משרד איכות הסביבה עכשיו, בעניין כריית הפוספטים?
עבדאללה אבו מערוף: הוא נוקט לפעמים בעמדה ניטראלית, או סליחה, אפילו עמדה נגטיבית ולא אכן להגנה על הסביבה.
עבדאללה אבו מערוף: נכון שעכשיו יש לנו שר לפני - - - וזה גם ניגוד אינטרסים.
עבדאללה אבו מערוף: אנחנו לא ניכנס לעניין הזה.
עבדאללה אבו מערוף: ועוד פעם, אני לא רוצה להרוס את החגיגה.
עבדאללה אבו מערוף: יש עבודה מאד מבורכת של המשרד להגנת הסביבה, אני יודע ואני בעניין הסביבה פעיל משנות ה-80, משנות ה-90, לא רק בצפון, בכל מקום בארץ והסביבה יקרה לי ולכל אחד מהיושבים כאן.
עבדאללה אבו מערוף: אנחנו רוצים לשמור על כדור הארץ, על חיים בריאים, על איכות חיים, איכות סביבה.
עבדאללה אבו מערוף: לכן, בקיצור, המסר שלי - ומנכ"ל המשרד כאן - שאכן המשרד יהיה ביקורתי יותר.
עבדאללה אבו מערוף: עניין של כסף נכון, זה עניין של הכסף.
עבדאללה אבו מערוף: זה משרד שאינו רווחי.
עבדאללה אבו מערוף: כלומר הוא יכול להיות רווחי אם יש מזהמים, הוא יכול להיות רווחי טוב.
יעל כהן-פארן: זה מה שצריך להניח?
יעל כהן-פארן: שהוא יהיה במודל - - - כמשרד ממשלתי?
עבדאללה אבו מערוף: אז הוא יכול.
עבדאללה אבו מערוף: אז זה העניין.
עבדאללה אבו מערוף: לכן אני חושב שאפשר לחשוב ושהמשרד אכן יפעל בהתאם להגנת הסביבה בצורה הנכונה, בשיתוף פעולה עם ועדת הפנים שעושה עבודה טובה, וזה לא בגלל שדוד אמסלם כאן, אבל אכן אנחנו עושים עבודה טובה מאד ומשתדלים ויש לנו הישגים באיכות הסביבה.
עבדאללה אבו מערוף: אנחנו מבקשים ורוצים ודורשים את שיתוף הפעולה הנכון לשמירה על איכות הסביבה.
דוד אמסלם: הוא התכוון לנושא של התקציב, לא הרווח.
דוד אמסלם: הוא התכוון שהוא יכול לארגן יותר את הנושא של התקציב.
יעל כהן-פארן: הוא התכוון שהוא יקנוס, ואז הוא ירוויח.
עבדאללה אבו מערוף: לא, של התקציב.
דוד אמסלם: זה לא קשור, דרך אגב, אבל בלי קשר צריך לקנוס - - -
<ישראל דנציגר: אנחנו לא בעולם הרווח יותר.
<ישראל דנציגר: זה היה בהיסטוריה.
יעל כהן-פארן: בגלל זה התפלאתי על המינוח.
עבדאללה אבו מערוף: לשמור על הסביבה.
דוד אמסלם: בוודאי, ואפשר וצריך גם לקנוס את מי שמזהם.
דוד אמסלם: זה בסדר גם.
דוד אמסלם: טוב, תודה רבה עבדאללה.
דוד אמסלם: אני מבקש להעביר את רשות הדיבור לחברת הכנסת יעל כהן-פארן.
דוד אמסלם: וגם אני רוצה להגיד לכם שגם היא אישה שנושא איכות הסביבה זורם בעורקיה, באמת.
דוד אמסלם: זה דבר שבליבה ובאמת בכל הדיונים שקשורים לעניין היא משתתפת.
יעל כהן-פארן: תודה לך, כבוד יושב הראש ואני מאד שמחה על הדיון ואני מתנצלת שלא יכולתי להיות בכל ההצגה, אבל עדכנו אותי מהשטח על הדברים.
יעל כהן-פארן: אין ספק שנושא הסביבה בעיני לא חשוב, הוא הכי חשוב.
יעל כהן-פארן: אנחנו מסתכלים על העולם שלנו היום והוא הולך ומתדרדר מכל ההיבטים, לא הכל גם רק בישראל ולא הכל קשור רק בנו, אבל משבר האקלים הוא כאן ועכשיו ואין לנו את הפריבילגיה לחכות ולתת לדור הבא לטפל בו.
יעל כהן-פארן: אבל אני כן רוצה להתייחס לסוגיות שעלו באמת בנושא המשרד ותפקידו ומקומו, בשמירה על הסביבה הישראלית.
יעל כהן-פארן: אז אני אתחיל בשני דברים שאני חושבת שהמשרד היה ממש לא בסדר, כי הוא החליט שהם לא מספיק חשובים ובתחום שהוא חושב שהוא חשוב ואני חושבת שהוא היה צריך לנהוג אחרת, או יכול לנהוג בצורה אחרת, טובה יותר.
יעל כהן-פארן: אז נתחיל מזה שאתמול עבר כאן בוועדה חוק שעולה לקריאה שנייה ושלישית, אני לא יודעת מתי, שבעצם מפועל מבטא את חוק החופים.
יעל כהן-פארן: חוק החופים, שכל התנועה הסביבתית ומשרדי הגנת הסביבה, שעבר בשנת 2004 כחוק ממשלתי של המשרד להגנת הסביבה, שמגביל את הבנייה על החוף בצורה מאד משמעותית, בנייה למגורים בוודאי.
יעל כהן-פארן: למעשה החוק שעבר אתמול פותח את הכל, את כל השומרים ושומר הסף היחיד שהיה פה, המשרד להגנת הסביבה, לא עמד בדברו, לא עשה את עבודתו.
יעל כהן-פארן: אני יודעת שזה קרה קצת בתקופה שלא היה עדיין שר, אבל זה לא קשור.
יעל כהן-פארן: אני חושבת שהמשרד לא שמר על החופים שלנו, נקודה.
יעל כהן-פארן: אין מילה אחרת לתאר את זה ואנחנו עוד בקרב מאסף, כי זה עוד לא עבר קריאה שנייה ושלישית בכנסת, אולי עוד נצליח לתקן שם משהו, אני לא יודעת.
יעל כהן-פארן: אני מפנה את לפתחך.
יעל כהן-פארן: בעיני זה מאבק של שני עשורים, שאתמול פשוט הורידו את המים בשירותים וזרקו אותו שם.
יעל כהן-פארן: גם בנושא השמירה על השטחים הפתוחים, הוותמ"ל, שמציעה תכניות חדשות לבקרים, כולם כמעט על שטחים פתוחים, חלקם יותר יקרי ערך, חלקם אולי לדיון, אבל חלקם בפירוש נחשבים מאד ערכיים מבחינה סביבתית ואקולוגית, וגם אם הם צמודי דופן, המשרד פשוט לא רק קולו נדם אלא באמת השר לשעבר, השר גבאי אמר לקבוצות של פעילים – תקשיבו, זה לא מעניין אותי.
יעל כהן-פארן: ואני יודעת שאני מבקרת אותו בהעדרו, אבל זו הגישה וזו התחושה שיש לי מהמשרד והדברים גם די ברורים כמי שהיום עומד בראש המשרד, לא אתה – השר שמעליך – קודם כל בא לקדם את משבר הדיור בממשלה הזאת וזה בסדר גמור, אבל יש דרכים לעשות את זה נכון יותר.
יעל כהן-פארן: להקים מתחמי בנייה של אלפי יחידות דיור על שטחים פתוחים זה הכי קל.
יעל כהן-פארן: גם זה אולי קשה, אבל זה הכי קל.
יעל כהן-פארן: וזה קשה, אתה יודע למה, כי יש הרבה מתנגדים.
יעל כהן-פארן: ובכל מקום בארץ שאתם תרצו לבנות יקומו מתנגדים, זה נכון, אבל אם תעשו את זה חכם, אם תעשו את זה עם התושבים, אז תאמין לי שאתם תחסכו הרבה זמן, הרבה בתי משפט והרבה כאב ראש ותבנו הכי מהר.
יעל כהן-פארן: עכשיו אני רוצה לגעת בנושא שאולי עלה כאן גם בסקירה שלך, של זיהום האוויר.
יעל כהן-פארן: בעיני זה בהחלט, ועל זה אנחנו מסכימים, זה הנושא הסביבתי הכי בעייתי בארץ.
יעל כהן-פארן: לא משנה אם זה 1,600 אנשים או 2,500 אנשים שמתים כל שנה מזיהום אוויר, שני המספרים הם פשוט בלתי נתפסים.
יעל כהן-פארן: תארו לכם שזה היה המספר של הרוגים אפילו בתאונות דרכים ובוודאי באירועי טרור, חס וחלילה, ואני לא משווה בין שני סוגי המוות.
יעל כהן-פארן: לא אמרתי דבר כזה, אבל לא היינו ממשיכים להתנהל כמדינה כמו שאנחנו מתנהלים אם 1,600 אנשים היו מתים כל שנה באירועי טרור.
יעל כהן-פארן: היה קורה פה משהו מאד דרמטי.
יעל כהן-פארן: אבל כשזה זיהום אוויר, אז אנחנו מצקצקים בלשון ואומרים אין מה לעשות, זה העולם, זה העולם המודרני, זה המחיר שלו.
יעל כהן-פארן: וזה משהו שפשוט הוא בלתי נתפס וחייב להיפסק וחייב להיות – איך אנחנו עוצרים את זה, איך אנחנו מפחיתים את זה.
יעל כהן-פארן: יעדים של כל שנה להפחית את זה, זה תכנית העבודה של משרד הגנת הסביבה.
יעל כהן-פארן: ואגב, גם משרד הבריאות צריך להיכנס פה.
יעל כהן-פארן: אבל מה שקורה עכשיו, למשל מפרץ חיפה כמשל בנושא של מפרץ חיפה והדברים שעלו גם אתמול בערוץ 2, פגיעה מאד קשה באמון הציבור, במידע שהמשרד מעביר ותחושה של שקר ארוך שנים, סילופים.
יעל כהן-פארן: אולי טעות.
יעל כהן-פארן: יכול להיות שהכל נובע מטעות, אבל התחושה היא שמבטיחים מצד אחד שיש צמצום, שיש ירידה, אבל מצד שני רואים בנתונים שזה בכלל לא נכון.
יעל כהן-פארן: אז איפה האמת?
יעל כהן-פארן: והאם הפעולות שננקטות, כמו התכנית הלאומית לצמצום הזיהום במפרץ חיפה, היא באמת נוגעת בנקודות הנכונות, כי בעצם – ואני ביקרתי את התכנית בעבר ואני ממשיכה לבקר אותה יום – חלק גדול מהכסף הוא בכלל לא רלוונטי, הוא למפעל האמוניה, אז מנפנפים ב-330 מיליון שקלים, כשבעצם 200 מיליון שקלים זה למפעל האמוניה – להעברה שלו.
יעל כהן-פארן: לתת ליזמים אינסנטיב כדי שיעבירו אותו.
יעל כהן-פארן: בסדר, אבל זה לא קשור לזיהום האוויר כאן ועכשיו, ואז מתוך מה שנשאר, לפחות חצי הולך לתחבורה - - -
דוד אמסלם: אז האמוניה זה לא טוב?
יעל כהן-פארן: זה מצוין, צריך להעביר את מיכל האמוניה.
דוד אמסלם: זה עולה כמה לירות?
יעל כהן-פארן: אבל זה לא זיהום האוויר במפרץ חיפה.
דוד אמסלם: אז זה לא חשוב?
יעל כהן-פארן: זה קשור לטיפול בכל החומרים במפרץ חיפה.
עבדאללה אבו מערוף: זה גם.
עבדאללה אבו מערוף: זה חלק מהם.
יעל כהן-פארן: זה חלק מהם.
יעל כהן-פארן: אבל הכסף הזה גם תקוע.
דוד אמסלם: תעצרי, קחי אוויר.
דוד אמסלם: אפשר לתת לשר קרדיט גם על האמוניה, זה בסדר.
יעל כהן-פארן: אבל האמוניה תקועה, את זה אנחנו גם יודעים.
דוד אמסלם: בסדר, אבל לא חשוב.
יעל כהן-פארן: לא, זה מאד חשוב, כי זה גם תקוע וזה גם תקוע בגלל התנהלות מסוימת במשרד.
יעל כהן-פארן: חייבים לשים את זה על השולחן.
יעל כהן-פארן: והנושא של טיפול בזיהום האוויר בתחבורה, בכל הארץ זה חשוב, אין ספק, אבל לבוא במקום, בחיפה, שבו זיהום האוויר מהתעשייה הוא הגבוה ביותר בצורה דרמטית לעומת התחבורה, ולבוא ולתת בעצם כספי ציבור לחברות פרטיות כדי שיעבירו את האוטובוסים לגז, במקום לבוא ולהוריד על המפעלים הנחיות הרבה יותר דרמטיות - - -
<שולי נזר: זה לא נכון.
<שולי נזר: אנחנו - - -
יעל כהן-פארן: אני לא מפריעה לך שולי, ואל תפריעי לי.
יעל כהן-פארן: ולתת היתרי פליטה, שבאמת יפחיתו את הזיהום ולא כאילו, ולא לתת אותם לעוד 10 שנים או 5 שנים, לתת אותם למחר בבוקר.
יעל כהן-פארן: תשמעו, מפרץ חיפה, מה שקורה שם זה דרמטי ולכן גם התגובה של הממשלה, של המדינה, צריכה להיות דרמטית.
יעל כהן-פארן: וגם אם זה אומר למפעל להגיד – תוריד בחצי את פעילות הייצור שלך, עד שתביא את התנורים החדשים.
יעל כהן-פארן: יש להם תנורים בני 40 שנים.
יעל כהן-פארן: יש שם מכשור של 70 שנה.
יעל כהן-פארן: הרי על מה אנחנו מדברים?
יעל כהן-פארן: על זה שהם לא עשו כלום שנים ועכשיו קשה לבוא אליהם ולהגיד תשימו מיליארדים.
יעל כהן-פארן: אבל זה מה שצריך, כי אנשים מתים פה.
דוד אמסלם: טוב, תודה רבה לך.
<רויטל גולדשמיד: כן שלום.
<רויטל גולדשמיד: מר דנציגר, אני מרגישה שבסקירה - - -
דוד אמסלם: קודם כל תציגי את עצמך בבקשה.
<רויטל גולדשמיד: אני רויטל גולדשמיד.
<רויטל גולדשמיד: אני ראש תא מגמה ירוקה בחיפה.
<רויטל גולדשמיד: מר דנציגר, אני מרגישה שבסקירה שלך, שהיא הייתה בעיקרה תחבורה וזבל, התעלמת מהפיל בחדר, שהוא התעשייה במפרץ חיפה בעיקר.
<ישראל דנציגר: גברת, אז לא הקשבת.
<ישראל דנציגר: תתחילי להקשיב.
<אליס גולדמן: אבל למה אתה מפריע לה?
דוד אמסלם: רק שנייה, מי צעק "למה אתה מפריע לה"?
<אליס גולדמן: זו אני, זו אני.
<אליס גולדמן: עורכת הדין אליס גולדמן, אומ"ץ.
<אליס גולדמן: למה הוא מפריע לה?
<אליס גולדמן: היא לא הפריעה לו.
<אליס גולדמן: אני אצא, אבל אל תפריע, דנציגר.
דוד אמסלם: אני מבקש ממך לצאת החוצה ועכשיו.
<אליס גולדמן: אני יוצאת עכשיו, אבל אל תדאג, יש פה עוד אנשים שידאגו ל - - -
דוד אמסלם: אני לא דואג, דרך אגב, אני אף פעם לא דואג.
<אליס גולדמן: לא, התכוונתי לדנציגר.
<רויטל גולדשמיד: אתה בתור מנכ"ל ומוביל המשרד בעצם בא ומתחתיך מתנהלת מערכת של הסתרה של נתונים.
<רויטל גולדשמיד: אני תוהה אם אתה יודע שיש הסתרה.
<רויטל גולדשמיד: כי אם אתה יודע שיש הסתרה, אז אתה בעצם מועל באמון הציבור.
<רויטל גולדשמיד: ואם אתה לא יודע שיש הסתרה, אז אתה מועל בתפקידך.
<רויטל גולדשמיד: כי שמע, כל הסיפור של להכפיל פי חמישה, אתם פתאום מכפילים פי חמישה את התוצאות וגם את זה אתם הסתרתם מהציבור.
<רויטל גולדשמיד: אם אתה עכשיו היית מנהל בנק ואתה היית מדווח לבורסה רק על חמישית מהרווחים שלך, זה היה עובר בסדר?
<רויטל גולדשמיד: אתה דיווחת לציבור רק על חמישית מהזיהום.
<רויטל גולדשמיד: זה בסדר?
<רויטל גולדשמיד: זה סוג של הסתרה.
<רויטל גולדשמיד: אם זאת התשובה שלכם לגבי הנתונים שנמצאים אצלכם באתר, וכל אחד מהאזרחים יכול לקחת אותם ולראות, שבמפרץ חיפה האוויר התמלא בחומרים מסרטנים בשנת 2015.
<רויטל גולדשמיד: מדובר בהרבה מאד חומרים אורגניים נדיפים, שהילדים שלי נושמים אותם.
<רויטל גולדשמיד: תסתכל להם בעיניים ותגיד להם איך אתה מאשר לדבר כזה לעבור מתחת לרדאר.
<רויטל גולדשמיד: יש כאן תמונה מאד מדאיגה.
<רויטל גולדשמיד: תמונה של משרדי ממשלה שאמונים על טובת הציבור, טובת הסביבה ולמעשה עוסקים בהונאה מכוונת על חשבון חיי אדם לטובת בעלי ההון, ותסתכל לילדים שלי בעיניים ותגיד לי – אתם יכולים לחיות בתוך הזיהום הזה.
<שולי נזר: זה לא יכול להיות - - -
דוד אמסלם: שולי- - -
<ישראל דנציגר: שולי, שולי.
<שולי נזר: ואין אחריות על מה שהיא אומרת.
<שולי נזר: זו חוצפה שאין כדוגמתה.
דוד אמסלם: שולי, שולי - - -
<רויטל גולדשמיד: הנתונים לקוחים מ - - -
<שולי נזר: היא אומרת דברים - - -
דוד אמסלם: רק שנייה שולי.
דוד אמסלם: גברתי, שולי, אני אוציא אותך.
דוד אמסלם: שולי, פה לא מדברים, גם אם - - -
<שולי נזר: יושב הראש, אתה צודק, אבל היא אומרת דברים - - -
דוד אמסלם: לא, לא, שולי, תקשיבי - - -
<שולי נזר: ונותנים לה להגיד אותם - - -
דוד אמסלם: שולי, תקשיבי לי עכשיו את.
דוד אמסלם: בחדר הזה אני מאפשר לכל אחד לומר את דעתו.
דוד אמסלם: בחלק גדול מן המקרים אני אפילו לא מסכים עם מה שהוא אומר ולפעמים הוא גם אומר דברים – ואני לא מדבר על הגברת הספציפית, אבל אני אומר באופן כללי – הוא גם לא יודע מה הוא אומר.
דוד אמסלם: אני לא מתערב.
דוד אמסלם: אני נותן לו לדבר.
דוד אמסלם: אף אחד לא יפריע לה וזה בסדר.
דוד אמסלם: כל אחד זכותו לומר מה שהוא רוצה, גם אם הוא לא מדייק בכלום.
דוד אמסלם: לא צריך להתרגז.
<רויטל גולדשמיד: אתם דיווחתם על תקלה בבז"ן אתמול באחת התגובות שלכם, אבל לא דיווחתם עליה לציבור.
<רויטל גולדשמיד: יש המון דברים שאתם פשוט מסתירים מהציבור ואני רוצה לדעת, מר דנציגר, ולקבל תשובה אמיתית וכנה – אתה יודע מה מתנהל במשרד שלך?
<רויטל גולדשמיד: לאנשים שנמצאים במשרד שלך, לסמנכ"לית תעשיות, לראש תחום אוויר – יש תשובה לגבי איך יכול להיות שבחיפה יש מצב שמתהווה, של הרעלה גדולה של אוויר שמתמלא בחומרים מסרטנים ואתם עושים מניפולציות על נתונים על חשבון חיי אדם.
דוד אמסלם: מאיה יעקבס, בבקשה.
<מאיה יעקבס: תודה.
<מאיה יעקבס: ככה, כמה דברים.
<מאיה יעקבס: קודם כל אני מבקשת להודות לך על הסקירה, אבל גם לתת פידבק על מה שאמרת, לפחות לגבי הנושא של המצב של המים, הים והנחלים, שאמרת שהוא טוב.
<מאיה יעקבס: טוב זה עניין יחסי.
<מאיה יעקבס: אנחנו ציינו עכשיו 555 ימים בהם חופים היו סגורים בגלל זיהום במהלך חודשי החורף, בעיקר בגלל זיהומים חמורים של נחל שורק, של נחל ירקון.
<מאיה יעקבס: אני לא יודעת, בעיני זה ממש רחוק מלהגיד שהמצב טוב.
<מאיה יעקבס: הוזכר פה כבר המצב של החופים שהופקרו על ידי המשרד להגנת הסביבה, זו סוגיה פוליטית אמנם, אבל עצם העובדה שנושא התכנון הופקד כרגע בידו של השר האמון על הגנת הסביבה, הוא מאד בעייתי.
<מאיה יעקבס: השר מלכתחילה – השר הקודם, גבאי – גם הוא בעצם היה בפוזיציה שמייצגת את המגמה הזו שמתווה מפלגת כולנו, ואני - - -
דוד אמסלם: רצית עכשיו שנדון על הרכב הממשלה?
<מאיה יעקבס: לא, לא, לא, אני כבר עברתי הלאה לנושא החופים.
<מאיה יעקבס: אני הצהרתי ואמרתי שזו בעיה ויש פה ניגוד עניינים ואני ממשיכה הלאה לומר שהמגמה של כולנו לבנות בכל מקום באשר הוא, כשזה על חשבון החופים, הרי בסופו של דבר גם המלונות – כי אנחנו יודעים שיש כל כך הרבה תיירים שעומדים ומתים להיכנס לישראל ואין שום בעיה אחרת לישראל מבחינת האפיל שלה בעולם, ורק זה שאין מספיק מלונות על החופים או - - - זה מה שעוצר אותה - - -
דוד אמסלם: מאיה, את מתכוונת שלא נבנה עוד מלונות בארץ?
<מאיה יעקבס: אני לא רוצה שיבנו על החופים.
<מאיה יעקבס: לא בתים ולא מלונות.
דוד אמסלם: אני לא מתערב, אבל אני - - -
<מאיה יעקבס: אני רוצה המון מלונות בארץ, אני רוצה המון תיירים בארץ.
דוד אמסלם: אני אתן לך את התשובה, שנייה.
דוד אמסלם: אני בדרך כלל לא מפריע, אבל היות וזה חוזר כחוט השני – מתמר זנדברג ואחרי זה ליעל, בגלל שיש להן את האג'נדה שלהן, שהיא לא קשורה כל כך למציאות של מה שקרה אתמול.
דוד אמסלם: החוק שיוביל השר זה כדי לקדם מתחמי תיירות.
דוד אמסלם: במדינת ישראל לא נבנה פה מלון 10 שנים כמעט.
דוד אמסלם: זה לא קשור לדיון, אבל זה כבר מרגיז אותי.
דוד אמסלם: ולכן השר, שזה בעצם תחום עיסוקו ובעצם הוא מופקד על התחום, רוצה לקדם את סוגית התיירות בכללותה.
דוד אמסלם: אני עשיתי סיור באילת, פגשתי מלונאים, פגשתי פה את התאחדות המלונאים, אני יודע, אני עשיתי עבודה.
דוד אמסלם: אני פגשתי אותם.
דוד אמסלם: לא באתי לפה לנאום לאומה כדי שישמעו שאני אוהב חופים.
<מאיה יעקבס: אבל צריך ל - - -