GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוד אמסלם: דקה, יש לך איזו רפת והוא לוקח את החשמל לטובת הרפת, לא יודע, אז יש לו רפת 400 מטר גג.
<תומר רוזנר: אבל המערכת לא עובדת ככה.
דוד אמסלם: אז אני שואל שאלה, למה שלא נעשה את זה כתנאי מספיק, זאת אומרת, עד 200 מטר כולל כל הבניינים, מבנים ועסק ונלווה לעסק, ואם זו צריכה אישית של העסק שהוא לא מוכר את החשמל, אלא הוא פשוט מאוד צורך פחות או יותר את הצריכה שלו.
<אריאל יוצר: מה שנקרא מונה נטו.
דוד אמסלם: כן, אז לא אכפת לנו, שיעשה.
<סיון להבי: יש קושי גדול מאוד לפקח על זה.
<אריאל יוצר: בלי מגבלת 200 מטר.
דוד אמסלם: כן, נראה לי הגיוני.
<תומר רוזנר: לדעתי זה לא עובד ככה מבחינה טכנולוגית, אבל את זה אני לא יודע.
יעל כהן-פארן: זה עובד, זה עובד.
יעל כהן-פארן: תומר, יש הסדרות שונות.
דוד אמסלם: למשל, יש לך מפעל שבעצם צורך הרבה חשמל, נניח שהוא צרכן חשמל גדול, מפעל טקסטיל, לא יודע מה, ויש לו גג של 500 מטר, והוא אומר: תשמע - - -
<תומר רוזנר: אני לא מספיק יודע, אבל לדעתי הוא מחובר בכל מקרה לרשת, בכל מקרה.
דוד אמסלם: הוא יהיה מחובר לרשת.
<אריאל יוצר: אבל הוא לא מוכר חשמל.
דוד אמסלם: אבל הוא לא מוכר, הוא בעצם מתאזן עם חברת החשמל על הצריכה שלו.
<תומר רוזנר: לפי מה שאני יודע, אבל אני לא מספיק יודע, זה - - -
<אריאל יוצר: זה הסדרת מונה נטו.
דוד אמסלם: כן, בדיוק.
<סיון להבי: יהיה מאוד קשה לפקח על זה.
<סיון להבי: כי במטרז' זה יותר פשוט.
<סיון להבי: ולעקוב אחרי שיטת ההתחשבנות מול חברת החשמל - - -
דוד אמסלם: יש מה שנקרא מונה נטו.
דוד אמסלם: אם הוא יביא את זה - - -
<איתן אטיה: ו-200 מטר זה לא מספיק לצריכה של עסק של מוסך.
דוד ביטן: רוצים אותך.
דוד אמסלם: אני צורך את החשמל, אז איפה הבעיה?
<תומר רוזנר: כי היום אתה תביא אישור ומחר לא.
<תומר רוזנר: אתה הרי רוצה פטור חד-פעמי.
<סיון להבי: יש קושי לעשות את ההבחנה בין המערכות השונות איך הן מתחשבנות עם חברת החשמל.
<חיים ביבס: זה לא ארנונה, זה השבחה.
דוד אמסלם: לחברת הכנסת שרן שעשתה דיון בחוץ במקום להיות פה בדיון ולשמוע, בגדול הייתי מבקש שתסבירו לה.
דוד אמסלם: תומר, בקטע המזוקק אני מקבל את הגישה שאם יש מפעל שצורך חשמל לצריכה אישית שלו ומייצר אותו זה האינטרס שלנו להגיד לו: תשמע, אחי, בכיף, לא להכביד עליו.
דוד אמסלם: אז מה אמרת לי לגבי הנושא הזה?
<תומר רוזנר: שסיון יסביר את זה.
דוד אמסלם: סיון, בבקשה.
<סיון להבי: אני אומר, לקבוע תנאי כזה בחקיקה יכול להיות מורכב כי זה מצריך בעצם מהרשויות ללכת לראות בדיוק מה החוזה של אותו מפעל מול חברת חשמל ולהתחיל להיכנס לחברת החשמל.
דוד אמסלם: זה לא מפריע לי, שיבוא ויבדוק לפני שהוא נותן את האישור.
שרן השכל: הוא יכול גם להראות שחברת חשמל לא משלמת לעסק.
דוד אמסלם: רק דקה, הנקודה שתומר אמר לי זה יותר מעניין אותי.
<תומר רוזנר: זו נקודה מאוד פשוטה.
<תומר רוזנר: הנקודה היא כזאת, הפטור מהיטל השבחה הוא פטור חד-פעמי שניתן מראש ברגע שעושים את המערכת בין אם כבר התקינו אותה או לא התקינו אותה.
<תומר רוזנר: המשתמש מן הסתם יכול אחרי שנה לשנות את השימוש, ולא תהיה שום בקרה על זה או אפשרות לבדוק אם הוא - - -
דוד אמסלם: זו הבעיה היותר מורכבת שאני לא יודע איך ללכת אתה.
<מירה סלומון: נכון, בהחלט.
<עופר מסינג: לכן אני חושב שההצעה שהצענו, הגענו אליה, ש-200 מטר הם בגדול יכולים לשמש - - -
דוד אמסלם: הבנו, את ה-200 מטר שמנו בצד.
<עופר מסינג: רגע, הבנתי.
<איתן אטיה: אדוני, יש פתרון לזה.
דוד אמסלם: אומר איתן, 200 מטר סך הכול זה בקושי למוסך קטן זה בסדר, שמנו בצד.
דוד אמסלם: אבל יותר מעניין אותי – עשיתי יום עיון בנושא אנרגיות מתחלפות, איתן היה שותף, זה אינטרס של המדינה.
דוד אמסלם: אני רואה את זה כאינטרס מובהק שלנו לעודד אנשים לייצר חשמל.
דוד אמסלם: לא לקחו מהרשויות משהו, זו לא בנייה או משהו, למישהו בא רעיון והוא שם, כמו שאנחנו לא לוקחים על דודי השמש וכו'.
דוד אמסלם: אם זה משהו מסחרי, מובן לי, אחלה, בא בן-אדם פתח לעצמו מפעל חשמל, מייצר, תשלם.
דוד אמסלם: תשלם ארנונה, תשלם הכול כמו כל מפעל.
דוד אמסלם: אבל אם זה לתצרוכת אישית שלו וזה רק חוסך לו בחשמל בעלויות – הרי גם הפנלים עולים לו, תזכור, אנחנו הרי מעודדים אותם לשם, המדינה אפילו ב-cash flow נתנה להם עידוד כשהייתה בתעריפים, בהבדלים, יש לנו עניין שהעסק הזה יתפתח.
<תומר רוזנר: סבסוד.
דוד אמסלם: סבסוד.
דוד אמסלם: למה לנו בסוף לקנות דלקים, לייצר תחנות כוח.
דוד אמסלם: תחשוב שכל זה רק של בן-אדם אחד, שאנחנו יכולים לקחת את זה מהאנרגיה שיש לנו פה, אז אנחנו רוצים להקל עליו, לא להכביד.
דוד אמסלם: אלו לא הכנסות שאנחנו לוקחים מהרשויות, אלא עוד אפילו הן לא שם בכלל.
דוד אמסלם: לכן מעניין אותי איך אנחנו מסדירים את זה שזה לתצרוכת האישית ולא לאיזשהו משהו מסחרי.
<איתן אטיה: אדוני, יש לזה פתרון.
<איתן אטיה: בוא לא ניתמם, אי-אפשר לחבר לרשת שום דבר בלי אישור של רשות החשמל וחברת החשמל, ואין הסדרות.
<איתן אטיה: יש הסדרת אחת, הסדרת מונה נטו, וקוראים לה מונה נטו, וההסכם עם חברת חשמל הוא מונה נטו.
דוד אמסלם: רק שנייה, איתן, הבנתי.
דוד אמסלם: ברגע שיש לנו מונה - - -
שרן השכל: חברת חשמל משלמת בעצם לעסק.
דוד אמסלם: אני שואל, אם יש לך חוזה בחברת חשמל אתה לא יכול להמיר אותו אחרי זה לחוזה אחר?
<איתן אטיה: אתה לא יכול לעבור בין הסדרות.
<איתן אטיה: זה כתוב באמות המידה של רשות החשמל, אי-אפשר לעבור בין הסדרה להסדרה.
דוד אמסלם: אז זה עונה לנו על העניין.
<אריאל יוצר: כן, אם זה ככה, זה עונה.
דוד אמסלם: אם זה ככה זה עונה לנו על העניין.
<חיים ביבס: אפשר לתת פטור לשנתיים.
<חיים ביבס: בתום שנתיים כהוראת שעה - - -
<תומר רוזנר: היטל השבחה הוא משלם פעם אחת.
דוד אמסלם: הוא רוצה שנעשה את זה כהוראת שעה לשנתיים ונבחן.
יעל כהן-פארן: בלי הגבלת מטרים?
שרן השכל: אבל, דודי, בלי הגבלה של מטרים.
יעל כהן-פארן: הוראת שעה בלי הגבלת מטרים.
דוד אמסלם: מקבל.
דוד אמסלם: הלו, שנייה.
<איתן אטיה: אבל לא רק על מונה נטו, אני אסביר.
<איתן אטיה: אני יכול להסביר, אדוני?
<איתן אטיה: אנחנו נמצאים לפני גל של מכרזים, 1,000 מגה-ואט שרובם ילכו לקרקעות למושבים ולקיבוצים.
<תומר רוזנר: זה לא רלוונטי כאן.
<איתן אטיה: אני מציע לשלטון המקומי, פספסתם את התחום הזה ב-2010 כי לא יכולתם לעמוד בתור של המכסות, תפתחו את השערים עכשיו, שנתיים תנו לתחום הזה פטור מהיטל השבחה כדי שנוכל להתמודד במכרזים גם בערים.
<עופר מסינג: אז זה לא שימוש עצמי.
<איתן אטיה: תראו מה יקרה עוד שנתיים, יהיה לכם תחום, כרגע אין תחום, זה תינוק ששמים עליו משקולת, לא פחות מזה.
<איתן אטיה: אני מציע לאדוני, ביבס מהשלטון המקומי, התחום הזה לא קיים כרגע.
דוד אמסלם: איתן, זה לא עומד לפתחנו כרגע, גם לא במסגרת הצעת החוק הזו.
דוד אמסלם: דרך אגב, אני טוען, בגלל שרן, זו הצעת חוק שלא נדונה לפנינו בכלל.
דוד אמסלם: אני כרגע מנסה לסדר אותה פה גם כשהיא לא קשורה.
דוד אמסלם: לכן אני רוצה לעשות איזשהו compromise קטן ולהציע את ההצעה הבאה, ואם משהו לא בסדר - - -
<תומר רוזנר: אז תפתח את הרוויזיה.
דוד אמסלם: אני פותח את הרוויזיה.
<תומר רוזנר: אז תצביע.
דוד אמסלם: בסדר, אני פותח את הרוויזיה.
דוד אמסלם: אז בוא נישאר בפוטו-ווטלאי.
<תומר רוזנר: ותצביע על זה.
דוד אמסלם: מי בעד פתיחת הרוויזיה?
דוד אמסלם: אז אנחנו פותחים את זה לדיון.
דוד אמסלם: תראו, אני רוצה להישאר במתכונת שהצעתי.
דוד אמסלם: אני חושב שבואו נלך על ה-200 מטר בגגות של הבתים, בתי-עסק בלי קשר למה שהוא עושה עם זה.
דוד אמסלם: דרך אגב, לרוב זה צריכה אישית.
<חיים ביבס: צריך גם 200 מטר לכולם.
דוד אמסלם: כן, לכולם.
<איתן אטיה: יש לנו גם יותר מזה היום, אדוני, בחוות דעת של משרד הפנים משפטית אפשר לעשות בזה שימוש עצמי.
דוד אמסלם: איתן, תן לי להתקדם.
<חיים ביבס: אם יש אז למה אתה צריך את החוק?
שרן השכל: אנחנו מחוקקים את זה - - -
דוד אמסלם: מעבר לזה, כל מפעל או מישהו שצריך את זה לתצרוכת עצמית ובעצם הוא מוכיח לנו שזה לתצרוכת עצמית באמצעות הסכם ההתקשרות שלו עם חברת חשמל, אז אנחנו לא צריכים הגבלה בסך הכול מבחינת המטרז'.
שרן השכל: נכון, נכון מאוד.
דוד אמסלם: סך הכול שייצר כמה חשמל שהוא רוצה וצריך, ויחסוך לנו את זה בקצה בכל מיני זיהומים ודלקים אחרים ועלויות אחרות.
<עופר מסינג: זה בתנאי שהוא לא משנה את ההסכם עם חברת החשמל.
דוד אמסלם: דרך אגב, ההסכם הוא חד-פעמי.
<חיים ביבס: אני חייב לומר משהו.
<חיים ביבס: תראו, בדקתי, מרבית הרשויות, כולל העיר שאני עומד בראשה, בכלל לא לוקחת השבחה בנושא של - -
<תומר רוזנר: פוטו-וולטאי.
<חיים ביבס: יש רשויות בודדות.
<חיים ביבס: עכשיו, מה שאתם עושים בעל כורחכם, גם שרן וגם אדון פרנס, שאתם תביאו את הרעיון לגזברים, כל הגזברים יבדקו אתכם עכשיו כדי לראות בדיוק למה צריך לגבות, כי זה מה שעשיתם על משהו שהייתם יכולים לקחת בחוק הקיים ולהמשיך להוביל אותו ולעשות בלי לעשות מזה איזשהו דגל שאחר כך ייקחו.
<חיים ביבס: ומה שיקרה בהכרח, שכל הגזברים יישרו קו, כולם מחר בבוקר ייגבו.
<חיים ביבס: ולא רק זה, מה שאתם עושים, אתם גורמים נזק לתחום הירוק יותר מאשר תועלת.
שרן השכל: דודי, אני רק רוצה לענות לו.
<חיים ביבס: אצלי כל בתי-הספר, ל-24 בתי-ספר מתוך 40 יש גגות סולריים שכל התקציב הולך לתוך המערכת עצמה, אבל זה סתם, אתם עושים לעצמכם נזק, ובסדר גמור.
דוד אמסלם: אכרם, תחליף אותי בבקשה.
שרן השכל: חיים, תשובה למה שאמרת.
שרן השכל: היום בשמונה שנים 12,000 גגות סולריים.
שרן השכל: אנשים לא באים - - -
<תומר רוזנר: וכמה גבו מאז?
<תומר רוזנר: מכמה מהם גבו היטל השבחה?
<חיים ביבס: 12,000 גגות סולריים כי השוק הפרטי - - -
שרן השכל: אנשים לא באים לבקש אותם בגלל הביורוקרטיה - -
<חיים ביבס: לא, לא נכון.
שרן השכל: - - ובגלל שהם פוחדים שהם עלולים - - -
שרן השכל: אז אתה טועה.
<עופר מסינג: אבל השבחה זה לא לב לבה של הבירוקרטיה.
שרן השכל: יזמים ובעלי עסקים לא באים לבנות את הגגות הסולריים האלו בגלל הביורוקרטיה הזו.
<חיים ביבס: ועל ה-12,000 כמה היטל השבחה גבו?
אכרם חסון: בוא נשמע אותה, בבקשה.
שרן השכל: עכשיו סוף כל סוף נוכל לפתוח את זה בפניהם ויהיו יותר עסקים ירוקים בשביל כולנו, בשביל האוויר של כולנו.
אכרם חסון: בוא נשמע את יעל, בבקשה.
<חיים ביבס: אין לכם מושג מה אתם אומרים אפילו.
אכרם חסון: חברים.
יעל כהן-פארן: אני חושבת שאנחנו הולכים ממדינת חלם למדינת עוד יותר חלם.
יעל כהן-פארן: יש פה בעיה, אנחנו רוצים לעודד את הפנלים הסולריים על גגות קודם כול, זה אינטרס של כולם, שעל כמה שיותר גגות יהיו פנלים סולריים.
יעל כהן-פארן: היום תעבור בקריאות שנייה ושלישית הצעת החוק שהגשתי, היום היא עוברת אחרי הצהריים לפטור ממס הכנסה וממע"מ לגגות פרטיים.
יעל כהן-פארן: ומה שנותר כחסם – זה היה חסם והוא יוסר היום – מה שנותר כחסם זה היטל השבחה שרשויות – אתה צודק, ביבס, שבסוף הרשויות מוותרות עליו, אבל מתי?
יעל כהן-פארן: אחרי ויה-דולורוזה, אחרי שכל יזם הולך לבתי-משפט ומראה חוות דעת של שמאי שאין לו כאן רווחים, ובסוף אחד אחרי השני, וזה מתי מעט, כי מי יש לו כוח לדבר הזה?
יעל כהן-פארן: מה שאני אומרת זה שבואו עשה פה משהו עם שכל, לא נגביל במטרז'.
יעל כהן-פארן: אני אפילו אגיד יותר מזה, מאחר שגם אני הגשתי את ההסתייגות שהתקבלה בפעם שעברה, ואני פונה כאן לשרן להצטרף אלי, שאם מגבילים במטרז' אנחנו מסירות את כל הסעיף הזה מהחוק.
שרן השכל: לא, דודי אמר שלא מגבילים.
יעל כהן-פארן: אבל עכשיו הוא כן אמר שמגבילים.
<אריאל יוצר: בצריכה העצמית לא.
שרן השכל: הוא אמר שעד 200 מטר אין שום הגבלה.
שרן השכל: אם זה מעל 200 מטר אתה רק צריך להראות אישור מחברת חשמל שאתה לא מקבל על זה רווחים.
יעל כהן-פארן: שזה מונה נטו.
<חיים ביבס: והוראת שעה לשנתיים.
<תומר רוזנר: על זה עוד לא החליטו.
<חיים ביבס: שיבדקו את הדברים, לא מדובר בביזנס.
<אריאל יוצר: בקיצור, שזה לצריכה עצמית.
שרן השכל: שזה לצריכה עצמית, ואז הוא מקבל פטור מהיטל השבחה, זה הכול.
<חיים ביבס: ופטור כדי שיבדקו את הדברים שבדיוק אומרים עליהם שלא מדובר בבזניס, אלא באמת לשימוש עצמי.
<חיים ביבס: אם בן-אדם עושה ביזנס צריך לשלם עליו, מה לעשות.
<חיים ביבס: אני יודע שבן-אדם לוקח - - -
שרן השכל: נכון, אנחנו בעד זה, אבל גם היום לצריכה עצמית אתם מונעים, זו הבעיה.
<עופר מסינג: לא מונעים אף אחד, שרן, באמת.
אכרם חסון: סליחה, חברים.
אכרם חסון: יעל, שנייה.
שרן השכל: ביורוקרטיה בכספים ובהיטלים אלו חסמים שמונעים מאנשים לעשות את זה.
שרן השכל: אתם לא יכולים להתעלם מהעובדה הזו.
שרן השכל: בואו נשחרר את זה.
<חיים ביבס: אל תתעלמי מהעובדה - - -
אכרם חסון: חברים, בואו נעצור כאן.
<חיים ביבס: זה לא קשור.
אכרם חסון: סליחה, חברים, בואו נעצור כאן.
אכרם חסון: ניתן לתומר, יש עוד נושא אחר שהוא צריך להציג וזמננו קצר.
<תומר רוזנר: הנושא השני הוא חלק הצעת החוק העוסק בבקשה לשינוי שימוש שלגביה הוסף בחוק, כפי שאושר בוועדה, נושא של אפשרות ערר.
<תומר רוזנר: בנוסח שהוועדה אישרה נאמר שכל הרואה עצמו נפגע מהחלטה בנושא של שינוי שימוש יוכל להגיש ערר על העניין הזה.
<תומר רוזנר: כפי שאתם זוכרים, מדובר בשימוש למטרות עסק שאין עמו בנייה וכו'.
<תומר רוזנר: הובע חשש בקרב נציגי הממשלה שזה פותח פתח רחב מדי לזכות הערר באופן כזה שבעצם יהפוך את המנגנון הזה למנגנון לא יעיל, ולכן יש מקום לעשות שינוי בנוסח לדעתנו, אם הוועדה תקבל את העמדה, ולהגביל את זכות הערר לאותם אנשים שבעצם הם יכולים להגיש התנגדות.
<תומר רוזנר: זאת אומרת, זה אלה שאו מי שמבקש שינוי שימוש ודחו לו את הבקשה, או מתנגד מקרב הבניין שלו עצמו, או המקרקעין שלו עצמם שבעצם התנגדותו נדחתה.
<תומר רוזנר: אז אני אציע שרוני תקרא את הנוסח.
יוליה מלינובסקי: אבל זה לא נכון, יש גם שכנים שמתנגדים.
<אריאל יוצר: שכנים לא יכולים להתנגד במנגנון שנמצא פה בשינוי שימוש.
יוליה מלינובסקי: אני יודעת על מה אתה מדבר.
<סיון להבי: בשינוי שימוש.
<תומר רוזנר: לא, זה משהו חדש.
יוליה מלינובסקי: אם אתה עושה גן-ילדים זה שינוי שימוש.
יוליה מלינובסקי: ואז באותו בניין, למשל, מסכימים אבל שכן שליד מתנגד, אז אתה מונע ממנו - - -
<תומר רוזנר: אבל בהצעה הממשלתית במצב הזה לא יהיה לאותו שכן מעמד.
יוליה מלינובסקי: אבל זה פוגע בזכויות של האנשים, סליחה.
יוליה מלינובסקי: אתה פוגע בחופש - - -
<תומר רוזנר: יכול להיות, אבל זה מה שהוועדה אישרה.
יוליה מלינובסקי: סליחה, יש מנגנון בתחום תכנון ובנייה על נושא ערר, קודם כול מגישים התנגדויות, אז אתה יכול - - -
<תומר רוזנר: במקרה הזה אין התנגדות של שכנים, זה בדיוק העניין.
יוליה מלינובסקי: אבל אם הייתה התנגדות של שכנים - - -
<תומר רוזנר: לא נותנים להם אפשרות.
יוליה מלינובסקי: אתה פשוט מונע משכנים להתנגד רק מאותו בניין?
מיכאל מלכיאלי: איזו התנגדות יכולה להיות?
<תומר רוזנר: זאת הצעת הממשלה שהתקבלה.
מיכאל מלכיאלי: איזה התנגדות יכולה להיות?
מיכאל מלכיאלי: איזה נזק יכול להיות לאדם שאדם אחר שם סולרי על הגג שלו?
<תומר רוזנר: אנחנו לא מדברים על זה בכלל.
אכרם חסון: לא על זה.
<אריאל יוצר: איזה סלט.
<קריאה: גן-ילדים על הגג סולרי.
<מירה סלומון: מדברים על רישוי עסק.
יוליה מלינובסקי: סליחה, אני רוצה להגיד.
יוליה מלינובסקי: יש לי בית פרטי, השכרתי את זה לגן-ילדים, גן-ילדים מבקש שינוי בשימוש, נכון?
יוליה מלינובסקי: כי ככה זה צריך להיות, זה לצורך רישוי העסקים.
יוליה מלינובסקי: שכנים מצד שמאל ומימין לא רוצים שזה יהיה גן ילדים, כולם רוצים גני-ילדים אבל לא בשכנות, זאת אומרת, איפשהו במקום אחר.
יוליה מלינובסקי: לאותם שכנים יש היום זכות - - -
<עופר מסינג: השאלה אם זה שינוי מתב"ע או שינוי מהיתר.
<אריאל יוצר: אני יכול להסביר?
אכרם חסון: רק שנייה.
יוליה מלינובסקי: שינוי תב"ע זה משהו אחר.
<עופר מסינג: בשינוי תב"ע אין בעיה, יש להם את המסלול שהם יכולים להתנגד.
<עופר מסינג: בשינוי מהיתר - - -
יוליה מלינובסקי: אבל אני מדברת אתך על שימוש חורג, בדרך כלל זה לחמש שנים, נכון?
יוליה מלינובסקי: אתה מונע מהם את הזכות.
אכרם חסון: חברים, בואו נשמע תשובות.
<תומר רוזנר: הנושא הזה לא נפתח ברוויזיה הזאת.
אכרם חסון: אני יודע, אבל מאחר שהעלית את הנושא, בוא נשמע מה אומר נציג האוצר, בבקשה.
יוליה מלינובסקי: אבל איך אתה קשור לזה?
יעל כהן-פארן: - - - את לא יודעת?
<אריאל יוצר: ממש בקצרה, כי באופן עקרוני - - -
<תומר רוזנר: זה לא נפתח לרוויזיה.
<אריאל יוצר: הוועדה כבר הכריעה בסוגיה הזו ולא זה מה שמונח על השולחן, אבל אני בכל זאת מסביר.
<אריאל יוצר: הבאנו לכאן לאישור הוועדה הליך חדש שנקרא שינוי שימוש, שחל בתנאים מאוד מגבילים כשהשימוש תואם תב"ע, וכשההיתר ניתן בשנת 1992 ואילך, וכשאין עבודות - - -
<אריאל יוצר: סליחה, בסדר, סליחה.
<אריאל יוצר: וכשאין עבודות טעונות היתר בנייה, כמה תנאים מגבילים שקובעים מהו הליך של שינוי שימוש, לא שימוש חורג מהיתר.
<אריאל יוצר: ובהליך הזה קבענו שקיימת זכות התנגדות רק למי שגר באותו בניין ולא לגובלים.
יוליה מלינובסקי: תן דוגמה, מה אתם מציעים?
<אריאל יוצר: דוגמה, הייתה שם דירה, לצורך העניין, והיא עמדה בכל הכללים ועכשיו שינו את זה מדירה למשרד עורכי-דין, נניח.
יוליה מלינובסקי: זה שימוש חורג, סליחה.
<אריאל יוצר: אז עכשיו הוועדה כבר קיבלה הכרעה שזה לא שימוש חורג אלא שינוי שימוש בתנאים מאוד מגבילים.
יוליה מלינובסקי: הייתה דירה, הפכה לגן-ילדים, זה שינוי שימוש.
<אריאל יוצר: לא אמרתי גן.
<תומר רוזנר: זה מותר בתב"ע.
<אפרת ברנד: התוכנית אפשרה לעשות גם משרד עורכי-דין וגם מגורים.
<אריאל יוצר: בהתאם לתוכנית.
<אפרת ברנד: ההיתר הראשון הוצא רק למגורים.
<אפרת ברנד: עכשיו בא מבקש ואומר: אני רוצה גם לעשות את השימוש הזה שניתן בתוכנית בתנאים שלא צריך שום היתר בנייה, כלומר, לא נדרשות עבודות שטעונות היתר בנייה.
<אפרת ברנד: זה משהו מאוד מצומצם.
<אפרת ברנד: במנגנון המיוחד הזה נקבע שההתנגדות ניתנת רק למחזיקים בבניין עצמו, ולכן לא סביר שלא תינתן להם התנגדות, אבל תינתן להם זכות ערר, וזה בהמשך למה שתומר הסביר.
<תומר רוזנר: רוני, תציגי בבקשה את הנוסח החדש.
<רוני טיסר: אני אקריא את הרישה של סעיף קטן (ד), היא נמצאת אצלכם בעמוד 2 בנוסח שנמצא בטאבלטים, שהיא הרישה שאנחנו משנים: סעיף קטן (ד) "הרואה עצמו נפגע מהחלטת רשות הרישוי המקומית לסרב לבקשה לפי סעיף זה או לדחות הערה שהוגשה לפי סעיף זה רשאי לערור בפני ועדת הערר בתוך 15 ימים מיום שהומצאה לו ההחלטה".
<תומר רוזנר: אדוני, זהו, הדיון הסתיים בשני הנושאים, אפשר לגשת להצבעה.
דוד אמסלם: אני יכול להצביע על שניהם?
<תומר רוזנר: אני רק אסכם את מה שהחלטתם.
<חיים ביבס: הוראת שעה.
<תומר רוזנר: - - לשימוש עצמו, לצריכה עצמית מה שנקרא, לא תחול המגבלה הזאת.
<עופר מסינג: להוראת שעה.
<תומר רוזנר: על הוראת שעה עוד לא החלטנו.
יעל כהן-פארן: אפשר לבקש התייעצות סיעתית?
דוד אמסלם: את תמיד יכולה לבקש, זה בסדר.
<עופר מסינג: תומר, חובת ההוכחה על עסק.
<עופר מסינג: זאת אומרת, העסק צריך לבוא ולהציג את הכול.
<תומר רוזנר: והנושא השני כפי שהציגה אותו רוני, שינוי בנוסח לגבי הערר.
דוד אמסלם: את רוצה התייעצות סיעתית?
דוד אמסלם: חמש דקות התייעצות סיעתית.
דוד אמסלם: כן, מה אתם אומרים?
יעל כהן-פארן: אני רוצה לבקש הבהרה.
דוד אמסלם: מה יצא בהתייעצות?
יעל כהן-פארן: רציתי לבקש הבהרה.
יעל כהן-פארן: לגבי הוראת שעה לשנתיים, תומר, כמובן שאין כוונה שבעוד שנתיים יוטלו איזשהם היטלים על מי שיתקין גג סולרי - -
דוד אמסלם: לא, אני אסביר מה הכוונה.
יעל כהן-פארן: - - אלא שאולי ההוראה הזאת תייצר בעוד שנתיים?
דוד אמסלם: אני אחדד את העניין.
דוד אמסלם: הרי אין מחלוקת על הרעיון, אלא מאי?
דוד אמסלם: יש פה שאלה טכנית, האם אתה יכול לעבור מחוזה כזה לכזה.
דוד אמסלם: הרי אין לנו גם מחלוקת על זה שיצרן חשמל שמוכר חשמל שישלם את כל הדברים כמו כל מפעל רגיל.
דוד אמסלם: הוא הופך להיות מפעל, לא יצרן.
<תומר רוזנר: הוא יצרן.
דוד אמסלם: לכן יש פה שאלה טכנית, האם באמת אתה יכול לעבור מחוזה לחוזה, כן או לא.
דוד אמסלם: מצד שני, לי זה ברור שאם אתה מפעל, אהלן וסהלן, להפך, יש לנו עניין לעודד אותך לצריכה עצמית, בוודאי.
דוד אמסלם: היות שאנחנו לא מצויים בעניין, והיות שבעצם אני לא יודע מה יקרה, אמרתי: בוא נעשה את זה לשנתיים.
דוד אמסלם: עכשיו, מה תהיה המשמעות בשנתיים?
דוד אמסלם: מי שאושר לו אושר לו שנתיים, ואז נבדוק.
דוד אמסלם: אחרי שנתיים נעשה כאן דיון מחדש, מי שישב כאן יגיד: רק שנייה, יבוא השלטון המקומי ויגיד: אתם יודעים מה, חבר'ה, בדקנו במשך שנתיים והסתבר לנו שגונבים אותנו.
דוד אמסלם: ויכול להיות שהוא יגיד הפוך: חבר'ה, אתם יודעים מה, הכול בסדר, בוא נרחיב את זה בכלל על כל המדינה.
דוד אמסלם: אבל זאת נקודה למחשבה.
<חיים ביבס: יש גם אופציה שלישית, אדוני היושב-ראש.
דוד אמסלם: זאת אומרת, אנחנו יוצאים לאיזשהו טסט, לא יודעים לאן הוא הולך, אנחנו רוצים להרחיב אותו, לפחות לפי תפיסתי, להרחיב אותו במקסימום שאפשרי.
דוד אמסלם: מצד שני, ברגע שזה הופך להיות ביזנס זה כבר ביזנס, לכן אנחנו מנסים לאזן אותו.
דוד אמסלם: זה לא בא בהליך חקיקה רגיל.
דוד אמסלם: אני יכול להגיד: רבותי, זה לא קשור לדיון שלנו, זה כבר נושא חדש.
יעל כהן-פארן: בסדר גמור.
דוד אמסלם: בגלל שהנושא חשוב לי, בגלל זה אני רוצה גם באמת, חברת הכנסת שרן, זה בדם שלה, והיא ככה דוחפת את זה, ואני לא רוצה גם, לכן החלטתי, יאללה, בוא, נעשה טוב לעם ישראל, אמיתי.
דוד אמסלם: אבל יש להם פה חשש שאני לא מבטל אותו ובואו נעשה את זה לשנתיים, ובעוד שנתיים נבדוק את עצמנו.
דוד אמסלם: אם לא, יכול להיות שנרחיב אותו, יכול להיות שנצמצם.
דוד אמסלם: בואו נראה עוד שנתיים, אלוהים גדול.
<חיים ביבס: יש גם אופציה שלישית, אדוני היושב-ראש, שאנחנו בכלל נעשה את זה בעצמנו עכשיו.
דוד אמסלם: תעשו בעצמכם.
יעל כהן-פארן: אדרבה.
דוד אמסלם: דרך אגב, גם הם יכנסו לאירוע, אני מצפה שכל אחד גם גג פוטנציאלי שיעשה.
<יונתן אייקנבאום: קודם כול אני מברך על המהלך.
<יונתן אייקנבאום: יש שני דברים חשובים: אחד, שלא כל עירייה תעשה מה שהיא רוצה כי זה מייצר בלגן ואי יציבות לתחום כולו.
<יונתן אייקנבאום: נקודה ראשונה.
<יונתן אייקנבאום: נקודה שנייה לגבי צריכה עצמית.
<יונתן אייקנבאום: מבחינת הרשות וגם מבחינת רשות המסים, צריכה עצמית זה מנותק מהרשת.
<יונתן אייקנבאום: אנחנו מדברים כאן על פטור למה שנקרא מונה נטו.
<יונתן אייקנבאום: זאת אומרת, כמו שהסברת, אדוני היושב-ראש, אתה בעצם צורך מה שאתה צורך ומה שאתה לא משתמש אתה מזרים לגריד ומושך אותו בזמן שאתה צריך אותו, זה נקרא מונה נטו וחשוב שככה זה יופיע, כי אחרת שוב נתווכח מה זה צריכה עצמית.
דוד אמסלם: עוד מעט אסביר לך.
<תומר רוזנר: הבנתי מה שזה אומר, אבל זה אומר שאפשר לשנות את זה מחר.
דוד אמסלם: תומר, כל חשמל מחובר לרשת, הוא מייצר עודפים ולוקח בלילה.
דוד אמסלם: אבל לא משנה, אני לא - - -
<תומר רוזנר: לצריכה עצמית.
דוד אמסלם: אני לא נכנס לנושא.
דוד אמסלם: הבנתי, זאת הכוונה שלנו, תודה.
דוד אמסלם: אני רוצה בעצם להביא את - - -
<תומר רוזנר: את שני הנושאים להצבעה.
דוד אמסלם: את שני הנושאים להצבעה אז אנחנו נשים אותם בקומפלט או אחד אחד?
<תומר רוזנר: איך שאתה רוצה.
<תומר רוזנר: אם יש מניעה מצד מישהו מחברי הכנסת.
דוד אמסלם: יש מניעה מצד מישהו שנביא את שניהם להצבעה באופן מה שנקרא מאוחד?
<תומר רוזנר: ואתם מבקשים הוראת שעה לשנתיים.
דוד אמסלם: אז מי בעד בעצם השינויים כפי - - -
<עופר מסינג: ובאחריות היזם להביא את האישור לשימוש עצמי.
<תומר רוזנר: כמו בכל דבר.
דוד אמסלם: כמו בכל דבר, זה בסדר.
<תומר רוזנר: אז אתה רוצה שאחזור?
<תומר רוזנר: למען הסר ספק, השינוי האחד הוא השינוי לגבי נוסח הערר כפי שרוני הקריאה אותו קודם, והשינוי השני לגבי הפוטו-וולטאי הוא כדלקמן: הוראת שעה לשנתיים, 200 מטר גג למטרות מגורים או נלווה לעסק וללא הגבלת מטרז' לצריכה עצמית.
דוד אמסלם: מי בעד השינויים כפי שהוקראו?
דוד אמסלם: השינויים אושרו.
דוד אמסלם: רבותי, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה בנושא פרק ז' כולו (מים וביוב), מתוך הצעת חוק התכנית הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום המדיניות הכלכלית לשנות התקציב 2017 ו-2018), התשע"ז-2016, מ/1083, הכנה לקריאה שנייה ושלישית.
<תומר רוזנר: בישיבה שהיתה ביום חמישי, שניהל אותה יעקב אשר, נעצרנו אחרי סעיף 9(א) ואנחנו יכולים לעשות אחד משני דברים, על-פי החלטתכם: דבר אחד שאנחנו יכולים לעשות זה לחזור אחורה לאותם דברים שנשארו פתוחים ויש בהם שינויים ולהציג אותם או אפשר להתקדם ורק בסוף לחזור אחורה.
דוד אמסלם: בסוף.
דוד אמסלם: אנחנו נתקדם ובסוף נחזור לשינויים.
<תומר רוזנר: מאז הישיבה הקודמת נעשו ישיבות מאוד אינטנסיביות.
דוד אמסלם: ברשותך, לארנון היתה הערה מסוימת.
דוד אמסלם: האם היא קשורה לאחורה או קדימה?
<ארנון גלעדי: זה קשור לקדימה.
<תומר רוזנר: בעקבות הישיבה שהיתה בוועדה נערכו ישיבות אינטנסיביות ביותר בין נציגי הממשלה לנציגי הייעוץ המשפטי שלנו.
<תומר רוזנר: אני חייב לציין פה גם את שיתוף הפעולה המאוד טוב ובמיוחד לציין את העבודה שהשקיעה פה רוני, שבלעדיה לא היינו יכולים לעמוד בזה.
<תומר רוזנר: רוני, תודה רבה.
דוד אמסלם: בסוף נשיר לך את השיר "רוני...".
<אודי אדירי: גם בשמנו תודה.
<אודי אדירי: היתה באמת השקעה יוצאת דופן של כולם.
<תומר רוזנר: אני מציע שנתקדם מאיפה שנעצרנו.
<תומר רוזנר: דודי, נציג האוצר יוכל להציג.
<דודי קופל: אנחנו בפסקה (6) בעמוד 9 בנוסח המעודכן שהועבר לוועדה.
דוד אמסלם: דרך אגב, אתה תקריא ורק אם יש לכם משהו - - -
<תומר רוזנר: אנחנו נסביר בקצרה כל דבר.
<תומר רוזנר: לפי מה שאני מבין, ב-99% מהדברים יש בעצם סיכומים שבאים לידי ביטוי בנוסח.
דוד אמסלם: אני רוצה שתתקדמו בלי להסביר איפה שלא צריך.
דוד אמסלם: היכן שזה מהות – אין לי בעיה.
דוד אמסלם: רק מהות ורק המחלוקת.
<דודי קופל: <לדעתי פה צריך לתקן, אפשר למחוק את המילים "בסעיף 11(ג)".
<דודי קופל: >
דוד אמסלם: אם התאגיד ירצה להעביר את זה לחברה, הוא כאילו נכנס בנעליה.
<דודי קופל: אנחנו מדברים פה על סמכות לקביעת כללים בהקשר הזה.
<מירה סלומון: יש לנו הערה, בבקשה.
<מירה סלומון: בדיון הקודם דיברנו על כך שהמילה "תמורה" יכולה לכאורה להתפרש כאילו במועד שבו נעשתה קביעת הזכויות, באותו רגע יש את ההעברה של הדברים ולכן שינו את זה ל"כנגד".
<דודי קופל: בסדר, מקובל.
דוד אמסלם: בסדר, הלאה.
<דודי קופל: בסופו של דבר המעברים שם נעשים בהסכם, ואם לא מצליחים להגיע להסכם תוך פרק הזמן הקצוב, 90 ימים, הממונה רשאי להורות לגבי התנאים שבהם תבוצע העברת הסמכויות הזאת או ההצטרפות.
דוד אמסלם: מי זה הממונה?
<דודי קופל: הממונה על תאגידי מים וביוב ברשות המים.
<מירה סלומון: יש לי הערה, בבקשה.
<מירה סלומון: מלכתחילה הסכמנו על העיקרון שההצטרפות לחברת ביוב היא הצטרפות שהיא רצונית על-ידי התאגיד.
<מירה סלומון: ההכרעה של הממונה או המועצה על הפרטים של ההסכם לא יכולה לפגוע בעיקרון הוולונטרי.
דוד אמסלם: אין קשר בין הדברים.
<מירה סלומון: כלומר, לו ימצא התאגיד שההסכם או ההכתבה של תנאי ההסכם על-ידי הממונה, על-ידי המועצה, לא מוצאים חן בעיניו, הוא עדיין יכול להגיד: אוקיי, הבנתי, אני לא רוצה להיות חלק מחברת הביוב.
<מירה סלומון: צריך להבהיר את זה כאן.
דוד אמסלם: לא הבנתי מה העניין.
<דודי קופל: מקובל.
<תומר רוזנר: מה אתם מבקשים להוסיף?
<תומר רוזנר: מקובל מה?
דוד אמסלם: הוא מתכוון שבמסגרת ההסכם ביניהם לא יהיה מה שנקרא סעיף שכובל אותו פנימה.
<אודי אדירי: אם לאור הכרעת המועצה הוא כבר לא מעונין להצטרף לחברת הביוב זה לא "נגעת – נסעת".
<אודי אדירי: לא מעוניין, לא מעוניין.
<מירה סלומון: בדיוק, כי המועצה מכריעה למעשה על תנאי ההסכם ומחר, אם המועצה תכריע על תנאי הסכם שלא ימצאו חן בעיני ספק הביוב, הוא רוצה לשמר לעצמו את האפשרות לסגת מהדבר הזה.
<מירה סלומון: להגיד: אוקיי, הבנתי, העסקה לא מקובלת עלי, אני לא רוצה את זה בכלל.
<תומר רוזנר: הם אומרים שזה מקובל עליהם, אז אין בעיה.
דוד אמסלם: זה נשמע לי הגיוני מההתחלה.
דוד אמסלם: למה אתם נכנסים לזה?
דוד אמסלם: זה במסגרת ההסכם ביניהם.
דוד אמסלם: הוא יכול לקנות אותו עם החובות והוא יכול לקנות אותו בלי החובות.
<דודי קופל: אנחנו קובעים פה את ברירות המחדל.
<דודי קופל: אנחנו נראה את סעיף קטן (ב) שבעצם - - -
<אודי אדירי: במקרה הזה הסדר אולי היה צריך להיות הפוך.
<אודי אדירי: כי (ב) אומר שהם יכולים להסכים ביניהם.
דוד אמסלם: לפעמים בסוף נלך לאיזה סעיף בסוף ויגידו שאנחנו צריכים אותו.
דוד אמסלם: בגלל שאחרת היינו צריכים למחוק את כל הסעיף.
<דודי קופל: (ב) על אף האמור בסעיף קטן (א) - - -
דוד אמסלם: הנה, עכשיו אתה צודק.
דוד אמסלם: אחרת איך היינו אומרים "על אף האמור"?