GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוד אמסלם: אני לא רוצה להיכנס לזה.
דוד אמסלם: בסך-הכול אנחנו לא עוסקים בחקיקה רטרואקטיבית.
דוד אמסלם: להפך, אני מברך על כך שהמשרד בא וקידם את זה קדימה.
דוד אמסלם: כל שינוי חקיקה מגיע מאיזה שלב סוים.
דוד אמסלם: כמה רטרואקטיבי?
דוד אמסלם: נלך עכשיו 30 שנה אחורה?
<ג'ייד רגבים: אין 30 שנה אחרונה - -
דוד אמסלם: 20 שנה, 10 שנים, לא חשוב.
<ג'ייד רגבים: - - יש שנתיים-שלוש.
דוד אמסלם: אני לא רוצה להיכנס לשם.
דוד אמסלם: לא מדובר במשהו דרמטי לדעתי, אז בואו נקדם את העניין.
דוד אמסלם: האם יש למישהו עוד הערה לנושא?
דוד אמסלם: האם מישהו רוצה להעיר?
<תמר עדיאל זכאי: אני מרשות החשמל.
<תמר עדיאל זכאי: נכון להיום התקנות חלות על יצרני חשמל בטכנולוגיה סולרית, יצרנים פרטיים קטנים, לרוב מדובר על יצרנים שמייצרים לעצמם ומעבירים עודפים לרשת, כשמוסכם עלינו ודובר עם המשרד להגנת הסביבה שזו לא המטרה, ואנחנו מעוניינים לקדם תיקון לחוק שיחריג את אותם היצרנים הקטנים, כי אחרת כל ההתקנה וייצור החשמל בהמשך לו נעשית לא כדאית.
דוד אמסלם: מה בדיוק ההערה שלך?
<תמר עדיאל זכאי: מה המשרד להגנת הסביבה אומר?
<תמר עדיאל זכאי: היום אנחנו מדברים לא רק על תחנות כוח, אנחנו מדברים גם על יצרנים שהם או בעלי תחנות כוח קטנות או מתקני - - -
דוד אמסלם: כל תחנה קטנה היא תחנת כוח כזאת, תקראי לה איך שאת רוצה.
<תמר עדיאל זכאי: אנחנו רוצים להדגיש שיש יצרנים שהם גם צרכנים, הם גם מייצרים וגם צורכים חשמל.
<תמר עדיאל זכאי: הם מייצרים בעצמם, הם מתקינים מערכות ייצור חשמל - - -
דוד אמסלם: אנחנו באים מזווית הייצור, לא מזווית הצריכה.
<תמר עדיאל זכאי: בדיוק, והם גם יצרנים.
דוד אמסלם: לכן שאלתי מה הוא בודק.
דוד אמסלם: אם הוא בא ובודק את הקרינה, הוא לא בא ובודק את זווית השימוש, הקרינה היא מזווית הייצור, לכן זה לא משנה עכשיו מה שאתה עושה, אם אתה משתמש בחשמל או מוכר אותו.
<תמר עדיאל זכאי: כן, אבל המטרה היא להדגיש שנכון להיום בטיוטת התקנות כפי שהיא יש תחולה על אותם יצרנים, יצרנים שהם גם צרכנים, ואנחנו מעוניינים לקדם תיקון לחוק שיחריג את אותם יצרנים קטנים - - -
<תמר עדיאל זכאי: מכיוון שאז ההתקנה של מערכת ייצור החשמל נעשית לא כדאית.
דוד אמסלם: תמר, הם באו ואמרו: במצטבר תחנת הכוח חדרה משלמת מיליון שקל ל-25 שנה – דרך אגב, זה סכום לא גבוה אם אנחנו פורסים את זה ל-25 שנה – הוא אומר: זה לא הוגן שתחנה קטנה שמייצרת, גם היא תשלם את זה, אז בואו נלך וניקח את תחנת הכוח חדרה כנקודת המוצא.
דוד אמסלם: נניח שניקח אותה ב-full capacity של הייצור שלה ונחלק אותו לקטנים, ניקח את הפרופורציות משם.
דוד אמסלם: זה עושה שכל.
דוד אמסלם: אני מאמין שכולם יגיעו אולי ל-10%-5%, לא יודע, אפילו פחות, זה כבר סכומים פעוטים.
דוד אמסלם: מה שהם עשו זה דבר מאוד הגיוני ומאוד נכון.
דוד אמסלם: זה יגולגל לתחנה בקצה – הקטנות האלה – בסכומים פעוטים.
דוד אמסלם: מצד שני הוא בא ואומר: למה אני גובה את זה?
דוד אמסלם: זה לא קנס.
דוד אמסלם: אני צריך לעשות בדיקות.
דוד אמסלם: אני מניח שככל שתחנה יותר גדולה, הוא צריך לעשות יותר בדיקות.
דוד אמסלם: מישהו צריך לשלם את הבדיקות האלה, לכן גם הקטנים צריכים לשלם את הבדיקות שלהם.
דוד אמסלם: אני מניח שהתחנה שאת מדברת עליה, אם זה מה שיביא אותה לכדי הכדאיות הכלכלית שלה, עדיף שהיא תסגור ממחר בבוקר, כי זה לא הגיוני.
<תמר עדיאל זכאי: לא.
<פיאד טמיש: בכל מקרה מה שחברתי מבקשת, צריך תיקון חקיקה ראשי בשבילו.
<תמר עדיאל זכאי: פשוט להציג את התמונה המלאה.
דוד אמסלם: גם אם זה היה כאן - - -
<פיאד טמיש: בכל מקרה, זה צריך לעבור באפיקים - - -
דוד אמסלם: גם אם זה היה פה, ברמת העיקרון אני לא חושב שזה נכון.
דוד אמסלם: אני חושב שאין הבחנה בין מי שמייצר חשמל ומוכר אותו לבין מי שמייצר חשמל ומשתמש בו.
<תמר עדיאל זכאי: מה שאני אומרת זה בהמשך למדיניות של הממשלה לפטור את אותם יצרנים קטנים.
דוד אמסלם: את מדברת על הקטע של הייצור הסולרי?
<תמר עדיאל זכאי: כן, כן.
<תמר עדיאל זכאי: בדיוק.
דוד אמסלם: אני לא נכנס לזה, זה לא במסגרת הזאת.
<תמר עדיאל זכאי: רציתי שהתמונה תהיה מלאה, זה בהמשך למה שנעשה עם הארנונה.
דוד אמסלם: רבותי, תקראו בבקשה ונצביע על זה.
<הדס פיקסלר: תקנות הקרינה הבלתי מייננת (תיקון), התשע"ז-2016
דוד אמסלם: אני לא רואה אף אחד.
דוד אמסלם: נמנעים - אין
דוד אמסלם: ברוב קולות אישרנו.
דוד אמסלם: שיהיה לכם, רבותי, אחלה יום.
דוד אמסלם: אני, ברשותכם, רוצה לפתוח את הישיבה.
דוד אמסלם: בוקר טוב לכולם, אני מתכבד לפתוח את ועדת הפנים והגנת הסביבה בנושא התמודדות הרשויות עם נזקי השריפה, פיצוי האזרחים שנפגעו.
דוד אמסלם: הנושא השני זה תקצוב יצירת קווי חיץ למניעת שריפות יער, זה הנושא השני שאני רוצה את ההתייחסות וברשותכם, אני רוצה להיכנס לקונטקסט.
דוד אמסלם: אתמול עשינו ישיבה עם אותו פורום, חוץ מהפקידות הבכירה, וצר לי שככה מתנהלים.
דוד אמסלם: בסופו של דבר אנחנו הבאנו את האזרחים פעמיים, אני רואה אותם שם גם אתמול וגם היום.
דוד אמסלם: פשוט הרסנו להם את יום העבודה, אבל להבא, אני מבקש, כשאנחנו מזמינים את האנשים - - - דרך אגב, אני לא מזמין פקיד בכיר סתם.
דוד אמסלם: אני עצמי הייתי פקיד, עד שאני מגיע לפקיד הבכיר אני מבין שזה רק אצלו.
דוד אמסלם: לכן כשאני מזמין מישהו, אנא בטובכם, באמת, עזבו זה לא שאלה של כבוד וזה לא שאלה של עבודה, לכולנו יש עבודה ואנחנו חסים על כבודכם ועל זמנכם, אבל אם הזמנו מישהו, סמכו עליי ועל שיקול הדעת שלי שאני צריך את אותו בן אדם.
דוד אמסלם: ואם מסתבר לי שלא, אז אני אפילו מתנצל בפניו.
דוד אמסלם: לכן, רבותיי, אני רוצה, ברשותכם, שני דברים.
דוד אמסלם: לגבי הנושא של נזקי השריפות.
דוד אמסלם: אני מחלק את הסיפור הזה של השריפות לשני חלקים.
דוד אמסלם: יש את הקטע המבצעי, הפקת לקחים וכו', זה לא במגרש כרגע, אנחנו נחכה שמכבי אש והמשטרה יישבו וינתחו את כל המסקנות שלהם ובעזרת ה' בשבוע הבא אנחנו קבענו איתם דיון שהוא יותר בהיבט המבצעי ויותר כדי לקחת את זה קדימה למקום יותר טוב, מה שנקרא הפקת לקחים חיובית.
דוד אמסלם: לגבי הנושא הזה של האזרחים, אני חילקתי את זה כי בסך הכול האזרחים לא יכולים לחכות, לטעמי, עד שאנחנו נגמור את כל הניתוחים שלנו, לכן ביקשתי לקיים את הדיון הזה וביקשתי לעשות אותו כמה שיותר מהר.
דוד אמסלם: ברשותכם, אני רוצה להעביר את רשות הדיבור קודם כל למשה אשר, מנהל רשות המסים, שהוא ייתן לנו את הסקירה הכללית ואחרי זה אני אעביר את רשות הדיבור הלאה, על פי העניין.
<משה אשר: תודה רבה, היושב ראש.
<משה אשר: אנחנו מתנצלים על אי ההגעה אתמול.
<משה אשר: חלק הגיעו, חלק הגיעו באיחור, אבל אנחנו שמחים להגיע לפה ואנחנו חושבים שזה מאוד חשוב.
<משה אשר: היינו כבר בוועדת כספים, הייתה ישיבה דומה בשבוע שעבר ואני שמח שאדוני עורך את הישיבות האלה כדי לעדכן את הציבור, לאתר בעיות ולהביא לפתרון.
<משה אשר: רשות המסים מתחילת שבוע שעבר, ביום ראשון בבוקר בשבוע שעבר, פתחנו ארבעה מוקדים שיכסו את האזורים השונים, חיפה, ירושלים, תל אביב כיסתה את זכרון יעקב וטבריה כיסתה את הצפון.
<משה אשר: מאותו רגע למעשה היו בערך 150 בשטח, לפחות 150 איש, שמאים, מהנדסים, עובדי רשות מסים, כדי להתחיל לגעת בכל הנזקים עוד לפני ההכרזה אם מדובר בנזק איבה, או נזק משריפה של רשלנות וכדומה.
<משה אשר: לא חיכינו להחלטה של הכבאות או של המשטרה, כדי קודם כל להיות עם האזרח.
<משה אשר: האזרח, ביתו נפגע, קודם כל שיראה - - - יותר מזה, השר הכריז בשעתו שכל משפחה שהבית שלה לא ראוי למגורים תקבל 2,500 שקל לנפש לדמי התארגנות ראשונית על חשבון הפיצוי בהמשך וכבר הכסף הזה - - -
דוד אמסלם: אתם נתתם את זה לכולם?
<משה אשר: נתנו לכל אדם שביתו נפגע, דרך הרשויות המקומיות, וכמובן בסוף, אם מדובר בנזק איבה - - -
דוד אמסלם: אני מדבר כרגע על 2,500.
דוד אמסלם: 2,500 שקל זה בבחינת - - -
<משה אשר: זה רק התארגנות ראשונית, כפול מספר נפשות.
דוד אמסלם: נתתם לכולם?
דוד אמסלם: הרי זה עזרה ראשונה בלי קשר לשום דבר.
<משה אשר: זה עזרה ראשונה, אם מדובר בנזק איבה, אז זה על חשבון, אם לא, זה יהיה בלי - - -
דוד אמסלם: כן, אבל הרציונל בהחלטה הזו הוא רציונל שלאנשים יש נזק, הבית שלהם נשרף, חלקם גם הארנק שלהם נשרף, הכול נשרף, לבן אדם אין גרוש לקנות, אתה יודע מה?
דוד אמסלם: חלב ולחם לילדים.
<משה אשר: או שהתכולה שלו נשרפה, הבגדים נשרפו.
דוד אמסלם: אני בכוונה מקצין את זה לקצה.
דוד אמסלם: בא השר, קיבל החלטה, באמת מה שנקרא החלטה מז'ורית מלמעלה, אמר, 'רבותיי, קודם כל נא לתת לחבר'ה 2,500 שקל', שירכשו להם דברים ראשוניים שנשרפו להם, בלי עכשיו כן מגיע לו, עזבו, 2,500 שקל.
דוד אמסלם: וזה במיידי.
דוד אמסלם: הרי אם נחכה חודשיים, הבן אדם כבר ימצא לעצמו את הכסף.
<משה אשר: עכשיו הקרן מתחשבנת עם הרשויות המקומיות.
דוד אמסלם: אני שואל, שילמתם לכולם?
<משה אשר: אני אסביר איך זה עובד.
<משה אשר: מי ששילם את הסכום הראשוני הזה זה הרשויות המקומיות.
דוד אמסלם: הנחיתם אותם?
<משה אשר: הרשויות המקומיות, הכסף הגדול שולם בחיפה, אבל גם ביתר המקומות האחרים.
דוד אמסלם: אני רוצה, ברשותך, משה - - -
<משה אשר: רגע, אתה רוצה לשמוע על הכול?
<משה אשר: אתה מתעכב על נושא - - -
דוד אמסלם: לא, אני אוהב להתעכב איפה שאני אוהב להתעכב.
דוד אמסלם: אני איש של פרטים, בסוף אלוהים בפרטים הקטנים.
דוד אמסלם: אתם נתתם הנחיה לרשויות, אתם אמרתם להם 'אנחנו נשפה אתכם, קודם כל תחלקו לכל מי שניזוק 2,500 שקלים'?
<משה אשר: לא כל מי שניזוק, מי שנשרף לו הבית ולא יכול לחזור לבית.
<משה אשר: יש הרבה אנשים שכן יכולים.
דוד אמסלם: הרשויות האלה, זה על שיקול דעתם?
<משה אשר: כן, הם עבדו לפי נוהל.
<משה אשר: יש להם מהנדס בניין, הם מעסיקים מהנדסים והמהנדסים עברו בין הבתים השונים ומיפו את הדירות שאי אפשר לגור בהם, עשו רשימות ובאותם מקרים נתנו לאותם האזרחים לפי כמות הנפשות בבית.
דוד אמסלם: זאת אומרת המהנדסים בכל עיר ועיר היו אמורים לעשות את הסריקה, לראות איזה בתים ניזוקו כך שהמפתח היה שבעל הדירה לא יכול לחזור חזרה לדירה, זה היה המפתח, אני מבין, ואז על הבסיס הזה הם נתנו את ההרשאה, הרשות אמורה לשלם ואתם אמורים לשפות אותם.
דוד אמסלם: כל הרשויות קיבלו את ההנחיה הזאת?
<משה אשר: למיטב ידיעתנו כן, אבל אם יש רשות מקומית שלא פעלה לפי זה - - -
יעל כהן-פארן: אפשר לשאול שאלה על הקריטריון של הבית?
יעל כהן-פארן: שאלה קטנה.
דוד אמסלם: אני עוד לא שם, אני עוד בקטע של ההבנה.
יעל כהן-פארן: זה גם הבנה.
דוד אמסלם: קודם כל אני צריך להבין ואחרי זה את, בסדר?
דוד אמסלם: זה הסדר.
יעל כהן-פארן: זה יעזור לכולנו להבין, אדוני.
דוד אמסלם: את כל פעם נותנת לי את אותן עצות וזה גוזל לי עוד זמנים, חבל, למה?
דוד אמסלם: אני רוצה לשאול את הגברת שהייתה אתמול מבית מאיר.
דוד אמסלם: תמר, את סיפרת לנו אתמול על הבית של הורייך ועל הבית שלכם גם?
<תמר בוקר: כן.
דוד אמסלם: שבעצם נשרף כליל?
<תמר בוקר: לא, הוא לא נשרף כליל, אבל ההורים כן קיבלו את אותם 2,500 שקלים.
דוד אמסלם: קיבלו?
<תמר בוקר: כן, בהיבט הזה זה בסדר.
דוד אמסלם: משה, תמשיך.
<משה אשר: אז התשלומים האלה למעשה הועברו.
<משה אשר: האוצר, אגף התקציבים העביר, כמקדמה, וזה תואם עם מרדכי כהן, מנכ"ל משרד הפנים, להעביר מקדמות לרשויות המקומיות, כמובן שבסוף בכל אותם מקומות שיוכרז שהם שייכים לקרן, הקרן צריכה לפצות, אנחנו מתחשבנים בתוך האוצר.
<משה אשר: איפה שלא, מתי מעט אם בכלל, אז כמובן האוצר נתן מכיסו וכמובן שלא יבקשו את הכסף בחזרה.
<משה אשר: אז זה בנושא של ה-2,500 שקל דמי התארגנות ראשונים.
<משה אשר: בינתיים במהלך השבוע האחרון עובדי רשות המסים עבדו, פקדו את כל הנזקים, כולם.
<משה אשר: כרגע רשומים במערכת שלנו למעלה מ-1,500 תביעות.
דוד אמסלם: אני מבין שבסופו של דבר אתה, הסמכות שלך היא במסגרת מס רכוש, כאילו נפגעי איבה, נקרא לזה ככה.
דוד אמסלם: אני רוצה לשאול שאלה שהיא באמת שאלה שהיא הבסיס לדיון שקבעתי.
דוד אמסלם: הרי אנשים פה נפגעו משריפות, הבתים שלהם נשרפו, חלק מהשריפות קרו כתוצאה מהצתות וחלקן קרו כתוצאה מרשלנות.
דוד אמסלם: רוב הרשלנות שקרתה, אני מניח, או רוב השריפות שקרו, לדעתי ברמה המוחלטת, היו בשטחים ציבוריים והם גלשו לשטחים הפרטיים, זה היה ביערות וכו'.
דוד אמסלם: לטעמי.
דוד אמסלם: יש מחלוקת בגמרא האם על המזיק להרחיק את עצמו או על הניזק להרחיק את עצמו, הלכה למעשה בסוף נפסק שעל המזיק להרחיק את עצמו, בגלל שזה ההיגיון.
דוד אמסלם: אם אני בבית שלי מייצר איזה שהיא בעיה שמזיקה לבית שלך, סביר להניח שאתה תתבע אותי.
דוד אמסלם: פעם היה לי בבית פיצוץ, גרתי פעם בבית בקומות, אז היה לי את הפיצוץ למטה, זה הוריד לשכן שלי למטה, הוא בא אליי, אמרתי לו 'אתה צודק', הלכתי, אמרתי לו, 'אני אזמין אינסטלטור, אני אשלם לך כמה שעולה'.
דוד אמסלם: מדובר על יערות של מדינת ישראל, ברובם, בכובעים השונים, קק"ל, רשות מקומית, איך שלא תלך מדובר על שטח ציבורי ששרף בתים פרטיים.
דוד אמסלם: אני לא מדבר כרגע על מישהו שקרה לו קצר בבית, אז למה החלוקה הזאת חשובה בכלל?
דוד אמסלם: עזוב את הפרוצדורה, עזוב את החוק, אני שואל ברמת המהות.
דוד אמסלם: מה עמדתך ברמת המהות.
<משה אשר: אז החוק הוא המהות, לצורך העניין.
<משה אשר: אם רוצים לשנות את המהות צריך לשנות את החוק.
<משה אשר: החוק אומר אם מדובר בנזקי טרור, איבה, מלחמה, אז הקרן מפצה.
<משה אשר: אם מדובר ברשלנות, לדוגמה נניח זוג מטיילים טייל ביער, עשה מנגל, שרף את היער, שרף את כל היישוב ליד זה.
<משה אשר: לא קשור לנזקי איבה, לא קשור להצתות, לא קשור לכלום, לא בכוונה, בטעות.
<משה אשר: כמו לדוגמה באסון הכרמל.
דוד אמסלם: מה היה באסון הכרמל?
<משה אשר: באסון הכרמל לא פיצו, קרן הפיצויים לא פיצתה.
<משה אשר: המדינה, מחוץ לקרן הפיצויים - - -
<משה אשר: המדינה, אגף התקציבים, מחוץ ל - - -
דוד אמסלם: מה הטכניקה שקרתה שם?
דוד אמסלם: הרי לדעתך, אתה אומר לי לפי חוק, אני מסכים, כולנו כפופים לחוק.
דוד אמסלם: עכשיו אתה אומר שבמסגרת מס רכוש אני לא יכול, במס רכוש החוק קובע רק נזקי - - -
<משה אשר: נכון, איבה.
יעל גרמן: ומה עם אסון טבע?
<משה אשר: זה לא בחוק.
דוד אמסלם: אבל רק שנייה, את מפריעה לי.
<משה אשר: זה לא קשור.
דוד אמסלם: אני שואל שאלה, משה, תענה לי.
דוד אמסלם: אני שואל בכרמל מה קרה.
<משה אשר: בכרמל קרן הפיצויים לא שילמה.
<משה אשר: אגף התקציבים באוצר - - -
דוד אמסלם: ספר לי את הפרוצדורה.
דוד אמסלם: אתה מכיר את הפרוצדורה שקרתה שם?
יעל כהן-פארן: מי כן שילם?
דוד אמסלם: הייתה החלטת ממשלה - - -
<משה אשר: ועשו פיצוי חלקי.
דוד אמסלם: הייתה החלטת ממשלה.
דוד אמסלם: מי הביא את החלטת הממשלה, יוצר?
<אריאל יוצר: מי הגיש אותה?
<משה אשר: משרד ראש הממשלה.
דוד אמסלם: משרד ראש הממשלה פה?
דוד אמסלם: ומה היה גובה השיפוי שם?
<אריאל יוצר: זה היה מודל מורכב, שעבד על בסיס עיקרון נורמטיבי, נקבעה עלות שווי של מטר בנייה כפול כמות האנשים שגרו בבית ועל בסיס זה התקבל ה - - -
דוד אמסלם: דרך אגב, למה לא חשבתם במקרה דנן להביא את אותה החלטה?
<אריאל יוצר: מס רכוש נותן תוצאה הרבה יותר טובה.
יעל כהן-פארן: אבל הוא רלוונטי רק לחלק מה - - - הוא לא רלוונטי - - -
דוד אמסלם: מס רכוש.
דוד אמסלם: עד כמה אתה יכול לשפות, משה, לפי חוק?
דוד אמסלם: עד 100,000 שקל?
<משה אשר: לפי חוק מס רכוש את המבנה אנחנו מפצים מלא, את הבנייה עצמה, ולגבי התכולה אנחנו מפצים לפי כמות הנפשות שיש בבית.
<משה אשר: נניח משפחה עם שלושה ילדים זה יכול להגיע לאזור ה-150,000 שקל תכולה.
<משה אשר: סדר גודל.
<משה אשר: המבנה מלא והתכולה - - -
דוד אמסלם: החלטת הממשלה נותנת שיפוי לתושבים יותר נמוך מאשר מס רכוש?
<אריאל יוצר: משמעותית, זה היה כמה עשרות אלפי שקלים על תכולה וכ - - -
דוד אמסלם: זה מה שהיה באסון הכרמל?
<אריאל יוצר: מס רכוש נותן כיסוי מלא על הבית, מה שלא ניתן שם, וגם על תכולה - - -
דוד אמסלם: עכשיו אני רוצה את משרד המשפטים.
דוד אמסלם: מה לדעתכם, לגבי השאלה ששאלתי, הרי בסופו של דבר מדובר בקרקעות מדינה בכובע כזה או אחר, למה המדינה לא משפה אותם בגין כל הנזק?
דוד אמסלם: היא עשתה את הנזק, כי עצם העניין, שעוד מעט אני אסביר, בנושא הבא אני גם אסביר את נושא קווי החיץ, אבל גם אם נניח המדינה פעלה, יש לה אחריות כלפי השטחים שלה, למה היא לא מפצה את התושבים?
<שרית פלבר: אני אתנצל מראש על התשובה המעט מתחמקת, אבל אני אומר אותה.
<שרית פלבר: שמי שרית פלבר, ממחלקת ייעוץ וחקיקה.
<שרית פלבר: ישנה נציגה נוספת שצריכה להגיע, היא נמצאת בוועדת שרים, הבנתי שהיא דיברה עם היועץ המשפטי של הוועדה, היא עלולה מעט להתעכב, אבל זה לב העיסוק שלה ואני חושבת שזה יהיה יותר נכון שהיא תשיב לשאלה.
דוד אמסלם: אז את באת לתפוס לה מקום?
<שרית פלבר: לא, אני רפרנטית של תחום המסים וגם התחום הזה עולה כאן כרגע.
<שרית פלבר: אין לי להוסיף על מה - - -
<משה אשר: לצדי גם אמיר דהן, הוא מנהל קרן הפיצויים ברשות המסים, ודוד רוטנברג, שהוא עורך הדין, הוא היועץ המשפטי של הקרן.
<משה אשר: מרגע שהתחילו האירועים מיד שלחנו את דוד רוטנברג ואת הצוות שלו לשבת עם הכבאות הארצית ועם המשטרה כדי לעבור אירוע אירוע, מקום מקום, כדי לראות האם מדובר בהצתה שאפשר לפרש אותה כהצתה לאומנית וכדומה או שמדובר ברשלנות או במשהו אחר שלא מזכה.
<תומר רוזנר: שאלת ביניים, אירוע שהוא כתוצאה של אימוני צבא או משטרה, זה נכלל או לא?
<משה אשר: תלוי בנסיבות.
דוד אמסלם: דרך אגב, 'תלוי בנסיבות' זו תשובה שנכונה - - -
<תומר רוזנר: לכל שאלה.
דוד אמסלם: תלוי בנסיבות זה תמיד נכון.
<משה אשר: נניח לדוגמה במבצע 'צוק איתן', כאשר הטנקים שלנו נמצאים בשטח הישראלי וגורמים נזקים בתוך השטח הישראלי, בתוך מהלך - - -
דוד אמסלם: זה לא נחשב?
<משה אשר: זה נחשב, כי זה בתוך מהלך לחימה שקשור לזה.
דוד אמסלם: אבל זו לא פעולת איבה, זה הטנק.
<משה אשר: לא, זה - - -
דוד אמסלם: זאת אומרת אם הכוח מגיב - - -
<משה אשר: פעולת תגובה שלנו - - -
דוד אמסלם: אז תומר שאל - - -
<משה אשר: אתה רוצה שאני אתן את הסקירה?
<משה אשר: אתם אוהבים לקטוע, אני מבין, את ה - - -
דוד אמסלם: אנחנו אוהבים, ככה זה.
דוד אמסלם: אצלי זה ככה, כדי שאני אבין.
דוד אמסלם: אני לא רוצה שתצא מכל התחנות ונחזיר אותך לתחנה הראשונה.
<משה אשר: טוב, בבקשה.
דוד אמסלם: בוא נבוא דווקא למקרה של בית מאיר, שם, אני מניח, זה מישהו שהרים נור ש - - - אני מניח שזה לא בן אדם פרטי שבא לו לעשות זיקוקים.
<משה אשר: אז אני אומר שוב, בנושא של בית מאיר, עד אתמול בערב היינו בשיחות עם נציג המשטרה ועם נציג כבאות ארצית, הם עדיין לא סגרו את הנסיבות שהיו שם.
<משה אשר: לכן, כל עוד הם לא סגרו את זה, ואני מניח שתוך יום, מקסימום יומיים, הם מביאים לנו דוח של מה שקרה ואז נוכל לקבל את ההחלטה.
<משה אשר: לכן כל עוד הנסיבות לא ברורות - - -
דוד אמסלם: יש שם ויכוח אם זה נור או לא נור?
<משה אשר: יש שם נסיבות, כל מיני סיבות.
<משה אשר: אני חושב שכבאות והצלה צריכים לתת את ה - - - הם עושים את החקירה, יש דברים שנמצאים במז"פ חבלה, הם לוקחים דגימות מהשטח, אז בוא ניתן להם לסיים את העבודה שלהם ואז נקבל את ההחלטה.
<משה אשר: בכל המקומות האחרים - - -
<קריאה: ימצאו שם עוד ממצאים?
<משה אשר: אנחנו בודקים את הממצאים.
דוד אמסלם: עוד פעם אתה מפריע אני מוציא אותך, גם אם אתה גר שם.
<משה אשר: לגבי יתר המקומות, מיד, ביום שלישי בבוקר כבר נתנו רשימה שכיסתה למעשה 95% מהנזקים.
<משה אשר: נתנו הודעה, אחרי שקיבלנו את האינדיקציות להצתה, מהמשטרה ומהכבאות, נתנו מיד רשימה, מושב בית אל, זכרון יעקב, דולב, גילון, חיפה - - -
דוד אמסלם: הרשימה הזאת פחות חשובה, חשוב לי מבחינת אחוזים.
דוד אמסלם: בכמה אנשים מדובר באירוע הכולל?
דוד אמסלם: לגבי כל המשפחות.
<משה אשר: הכולל, אנחנו כרגע מזהים 1,530 תביעות.
דוד אמסלם: לא, כללית, מה גודל הנזק של האזרחים במדינת ישראל?
דוד אמסלם: אתה יודע להצביע?
<משה אשר: בכסף?
דוד אמסלם: לא, בכמות של אנשים, משפחות.
<משה אשר: אז אמרתי, 1,530 נזקים.
<תומר רוזנר: זה אצלך?
<תומר רוזנר: כולל מה שלא אצלך?
דוד אמסלם: כולל כאלה שאתה לא מזהה אותם כחונים אצלך?
דוד אמסלם: כלומר כל פוטנציאל הדירות במדינת ישראל זה המספר שאמרת?
<משה אשר: זה סדר הגודל.
<משה אשר: זה כולל לא רק דירות, גם רכבים.
<משה אשר: נזקים.
דוד אמסלם: כמה מכל אלה אתם מגדירים אותם, קיבלתם כבר לגביהם - - -
<משה אשר: כמעט הכול.
דוד אמסלם: אז בוא נדבר על הכמעט.
<משה אשר: כרגע בית מאיר, לא הכרזנו על זה, נחכה לתוצאות האחרונות, והר חלוץ, שככל הנראה זה הולך להיות נזק איבה.
דוד אמסלם: זאת אומרת אתה אומר שברגע שאתם תגמרו את הר חלוץ יישאר לנו בית מאיר, וגם שם, אני מניח שבהתאם לנסיבות יהיה לכם - - -
<משה אשר: כן, נחכה לממצאים האחרונים.
דוד אמסלם: לא להשאיר אותם לבד ב - - - ונטף?
דוד אמסלם: בנטף יש את השריפה הראשונה, שכילתה שני מבנים, שגם מכוסים בחברות ביטוח, למיטב ידיעתנו.
דוד אמסלם: והשריפה הראשונה נוצרה מרשלנות, לא מנזק כרגע והיא לא מפוצה, אבל האנשים יפוצו מחברות הביטוח.
דוד אמסלם: השריפה השנייה, שכילתה יותר, כולל את העסק של המסעדה, זה כן הצתה וזה מכוסה.
אוסאמה סעדי: משה, אתה אומר שהלכתם ובדקתם אם מדובר בהצתה או לא בהצתה, אז זה אני יכול להבין, כבאות יכולה לבוא ולהגיד 'אנחנו רואים כאן סימנים של הצתה', אבל איך אפשר להגדיר אם זה הצתה על רקע לאומני או הצתה לא על רקע לאומני?
<קריאה: רשלנות אולי.
אוסאמה סעדי: לא רשלנות, אלא הצתה.
<משה אשר: זה הצתה מכוונת.
אוסאמה סעדי: אני לא מדבר על רשלנות, אני מדבר על הצתה מכוונת.
אוסאמה סעדי: השאלה שלי איך אתה יכול לקבוע, איך קבעת בחיפה - - -
דוד אמסלם: מה ששואל - - -
אוסאמה סעדי: אני אסביר, אני יודע לשאול, דוד.
אוסאמה סעדי: תודה על העזרה.
אוסאמה סעדי: איך קבעת בחיפה שמדובר בהצתה על רקע לאומני כאשר עדיין אין אף עצור, אין אף כתב אישום?
אוסאמה סעדי: איך אתה יכול לקבוע שמדובר בהצתה על רקע לאומני?
אוסאמה סעדי: יכול להיות שתקבע שיש הצתה מכוונת, אבל איך אתה קובע על רקע לאומני?
<משה אשר: אנחנו קיבלנו אינדיקציות מכוחות הביטחון שהיו בשטח לגבי הצתות ואנחנו לא צריכים להגיש כתבי אישום, לא נדרש להגיש כתבי אישום כדי להכריז על האירוע כאירוע לאומני.
<משה אשר: דרך אגב, ברוב המקרים - - -
אוסאמה סעדי: איזה ראיות?
אוסאמה סעדי: אין עצורים, אין כתבי אישום.
<משה אשר: ברוב המקרים - - -
אוסאמה סעדי: הכי קל זה לבוא ולהגיד שזה על רקע לאומני.
אוסאמה סעדי: תאמין לי, זה בסדר, לקחתם את זה על עצמכם, אתם רוצים לפצות את האנשים, זה בסדר - - -
<משה אשר: אני מסביר לך, ברוב המקרים - - -
אוסאמה סעדי: אבל איך בחיפה - - -
<משה אשר: ברוב המקרים, גם בשוטף, ביום יום, כשיש לנו יידויי אבנים ומכוניות נפגעות, בכביש 431 ועוד מלא מקומות בארץ, לא תמיד תופסים את המיידים, אבל המשטרה נותנת לנו - - - ואנחנו מפצים.
דוד אמסלם: יש הנחות עבודה.
דוד אמסלם: משה, אני אתן לו את התשובה.
דוד אמסלם: קודם כל הוא באמת כמו שאמר - - -
<קריאה: אבל אין קשר בין המקרים.
דוד אמסלם: רוב האנשים, באמת לא תופסים אותם.
דוד אמסלם: אז אל"ף, יש לך הנחות עבודה שאתה יוצא, אני מניח שהם מניחים שמי שמצית את זה, זה יכול להיות או על רקע פלילי לכאורה או על רקע לאומני.
דוד אמסלם: אז הם לקחו את זה לרקע הלאומני.
דוד אמסלם: אני שמח, כי אני בא מזווית התושבים, מה, אתה רוצה שלא יפצו אותם?
אוסאמה סעדי: לא, אני מבין את ה - - -
דוד אמסלם: אני מבין את הדואליות שלך.
דוד אמסלם: אתה מצד אחד - - -
אוסאמה סעדי: לא, אני מברך ואני כואב את ה - - -
דוד אמסלם: יפה, אז בוא תעצור שם.
אוסאמה סעדי: ואני רוצה שכל האנשים יפוצו ויקבלו פיצוי, אבל הסטיגמה הזאת, הטלת כתם, שזה על רקע לאומני, כאשר אני אומר שעד היום אין, אין, אין כתב אישום אחד.
אוסאמה סעדי: בחיפה, כל השריפות בחיפה - - -
דוד אמסלם: דרך אגב, אני רוצה לומר לך שחלק גדול מאוד - - -
אוסאמה סעדי: אין כתב אישום.
אוסאמה סעדי: עברו שבועיים כבר.
אוסאמה סעדי: כתבי אישום שהוגשו באום אל פחם ובג'דיידה-מכר, אין רקע לאומני.
דוד אמסלם: אבל אוסאמה, אוסאמה.
אוסאמה סעדי: בכתבי האישום לא כתוב.
אוסאמה סעדי: אז הכי קל זה לבוא - - - אין לי בעיה, מהצד של התושבים, בסדר גמור, אבל כל הטלת האחריות והכתם על ציבור ערבי שלם, על זה אני מדבר.
דוד אמסלם: קודם כל הוא אמר שבעצם זה על רקע לאומני.
אוסאמה סעדי: אז אני אומר, איך הגיעו למסקנה הזאת?
עבד אל חכים חאג' יחיא: על מה הוא מסתמך?
אוסאמה סעדי: איך כבאי יכול לבוא - - - בסדר, אני יכול להבין, כבאי יכול להגיד - - -
דוד אמסלם: אני אשלח אותך לקורס כבאות.
אוסאמה סעדי: לא, כבאי לא יכול להגיד אם זה על רקע לאומני או לא.
אוסאמה סעדי: כבאי יכול להגיד שזה הצתה מכוונת או ברשלנות.
דוד אמסלם: זאת אומרת מה שאתה - - -
אוסאמה סעדי: כמו באסון הכרמל, אמרו - - -
<קריאה: דודי, אולי יש פה נציג של המשרד לבטחון פנים?
אוסאמה סעדי: בבקשה, איך הוא יכול להגיד את זה?
אוסאמה סעדי: איך יכולים להגיד את זה?
דוד אמסלם: מה שאתה - - - אני אסביר.
אוסאמה סעדי: משה, לקחתם את זה, אתם רוצים לפצות?
אוסאמה סעדי: כל הכבוד, אין לי בעיה, תפצו את האנשים, האנשים יכולים וזכאים לקבל פיצוי - - -
<משה אשר: אתה רוצה שאני - - -
אוסאמה סעדי: אבל איך, בחיפה?
אוסאמה סעדי: חיפה.
דוד אמסלם: משה, זה לא במגרש שלך.
דוד אמסלם: בגדול, אל"ף, אני חושב שזה נכון גם להגדיר את זה ככה, דבר שני, כמו שאמרת, בחלק גדול מאוד מהפיגועים הלאומניים לא תופסים את המפגעים ועדיין יש לנו הנחות עבודה מי עשה אותם.
דוד אמסלם: אז היות שפה זה - - -
אוסאמה סעדי: אבל זה, יש הבדל.
אוסאמה סעדי: אם מישהו זורק אבן - - -
דוד אמסלם: יכול להיות שאיזה מישהו רצה - - - הכול יכול להיות.
אוסאמה סעדי: לא, אבל הצתות?
דוד אמסלם: אני רוצה להתקדם, אוסאמה.
רויטל סויד: אוסאמה, מה אתה אומר?
רויטל סויד: באמת, תראו למה אנחנו לוקחים את הדיון.
רויטל סויד: מה אתה אומר?
רויטל סויד: אף אחת מההצתות לא הייתה יזומה?
אוסאמה סעדי: לא אמרתי.
רויטל סויד: אז לא מטילים אשם בחברה שלמה, ההיפך.
רויטל סויד: אין ספק ש - - -
אוסאמה סעדי: לא, ברגע שאומרים - - -
דוד אמסלם: אני אגיד משהו כזה - - -
רויטל סויד: למה אתה לוקח את זה לשם?
אוסאמה סעדי: אני לקחתי?
אוסאמה סעדי: הם לקחו.
דוד אמסלם: אני חילקתי את הדיון הזה לשני חלקים, הפן המבצעי, ששם באמת אנחנו נביא את מכבי אש והמשטרה ונדון על זה, בדיוק, כמה הצתות, איך הצתות, מה היה, האם היו מספיק כלים, לא כלים, האם לאומני, לא לאומני.
דוד אמסלם: אני דווקא מתחבר להחלטה שלו בהיבט של הפיצויים.
דוד אמסלם: אני מסתכל עליה כרגע בדיון הזה רק בהיבט של הפיצויים.
דוד אמסלם: ככל שאני חושב שמפצים, יש אופציה חוקית לפצות את התושבים ברוחב לב, מה שנקרא, אז אני שם.
דוד אמסלם: אז גם אם תגיד, 'זה אני הצתי', זה פחות חשוב לי כרגע, אני מסתכל מהזווית - - -
רויטל סויד: זה מה שחשוב עכשיו.
דוד אמסלם: הזווית המבצעית, אנחנו נדון עליה אחר כך.
<משה אשר: למעשה, כמו שאמרנו, הכרזנו על היישובים האלה, נשאר לנו בית מאיר, לסגור את הפינה הזאת, אני מקווה שתוך יום-יומיים אנחנו נכריז וגם זה יהיה מאחורינו.
<משה אשר: כרגע האנשים נמצאים בשטח, עדיין, יש אנשים שחוזרים לבית ומגלים עוד משהו שנפגע ואנחנו כל הזמן מלווים אותם - - -
דוד אמסלם: מה קורה עם האנשים שכרגע אין להם לאן לחזור?
<משה אשר: יפה.
<משה אשר: בגדול - - -
דוד אמסלם: ראיתי גברת אחת, בת 70, שאמרה שאין לה לאן להגיע, העירייה נתנה לה שלושה ימים בית מלון.
<משה אשר: בימים הראשונים הרשויות המקומיות, בתיאום איתנו ועם משרד הפנים, לקחו את הפינויים עליהם כאשר אנחנו לוקחים למעשה - - -
דוד אמסלם: מי משפה אותם?
<משה אשר: אנחנו.
<משה אשר: בכל המקומות - - -
דוד אמסלם: דבר רק בכסף.
דוד אמסלם: הם מבצעים הכול, אני שואל - - -
<משה אשר: אז אנחנו מפצים.
<משה אשר: אנחנו בסוף - - -
דוד אמסלם: בימים הראשונים.
דוד אמסלם: מה קורה אחרי זה?
<משה אשר: אנחנו עכשיו מעבירים את המקל למעשה מהרשויות המקומיות אלינו.
<משה אשר: מי שיש לו, נניח, שלושה שבועות עד שיסדרו לו את הבית להיות בבית מלון, אז אין בעיה, הוא ימשיך באותו בית מלון ואנחנו נתחשבן.
<משה אשר: הוא לא ישלם אגורה, זה אנחנו והעירייה נשלם ונתחשבן בינינו.
דוד אמסלם: אני רוצה להבין מה זה 'אנחנו', אתם בשלב הראשון - - -
<משה אשר: אנחנו ניתן לו פיצויים והעירייה.
דוד אמסלם: אתה עדיין משתמש במנגנון של העירייה או שאתה עובד - - -
<משה אשר: אנחנו עובדים מולם.
<משה אשר: כמו צינור.
דוד אמסלם: לא הצלחתי להבין מה הדיפרנציאציה, בכל מקרה אתה מתחשבן מולו.
דוד אמסלם: העירייה היא הצינור?
דוד אמסלם: גם לטאקט הראשון וגם לטאקט השני?
<משה אשר: לגבי בתי מלון, כן.