GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
תמר בוקר: עד היום למעשה אנחנו לא יודעים מה גרם לשריפה, לא יצא אף דוח רשמי של הכבאות או של משטרת ישראל, אנחנו רק יודעים דבר אחד, בשעה שתיים בבוקר פרצה שריפה מאוד גדולה שכילתה בתים ומשקים וסככות ולולים וכיום אנחנו נמצאים במצב שכל המושב שלנו נראה כמו אוד עשן אחד גדול, שיש שם סככות של אזבסט, עם זיהום אוויר קשה מאוד שמסכן את הילדים שלנו ואת כולנו למעשה ואף אחד לא נותן לנו כרגע מענה.
מיקי לוי: סליחה שאני מפריע לך, אבל שמעתי ברדיו שהמשרד לאיכות הסביבה היה אמור להיכנס אל תוך הוואקום הזה כדי לתת תשובות לאזרחים, נעשה משהו?
תמר בוקר: אני יודעת שבשלב הראשון היה איזה שהוא תהליך של אנקפסוליזציה, שאני לא יודעת בדיוק מה זה אומר, שריססו איזה שהוא חומר.
תמר בוקר: אמרו לנו שהחומר הזה מתפוגג וזה לא באמת נתן את המענה.
תמר בוקר: כיום, לדעתי, 34 משפחות התפנו בגלל שפשוט מסוכן להיות שם.
תמר בוקר: זה כבר שבת שנייה למעשה שהאזרחים לא בבית שלהם וכרגע אף גוף ממשלתי או ציבורי לא לקח את האחריות על מה שקורה שם.
תמר בוקר: לא, גם לא נתנו לנו שום תוצאות.
מיקי לוי: המשרד לאיכות הסביבה היה אמור להיכנס לוואקום הזה.
תמר בוקר: יעקב המזכיר יפרט עוד טיפה, אני רק רוצה לספר לכם על המקרה הפרטי שלי.
תמר בוקר: ההורים שלי גרים במושב בית מאיר 40 שנה, הם בני 80 ו-81, הם ניצולי שואה.
תמר בוקר: הם שרדו את השואה, הם עלו לארץ באניית מעפילים, הם הגיעו לארץ ב-1947, הם גורשו לקפריסין.
תמר בוקר: הם גדלו פה כילדים, אבא שלי שירת בצבא והיה בכל מלחמה אפשרית בערך, הוא גם נכה צה"ל.
תמר בוקר: ההורים שלי הקימו שם משק, הם גידלו שם כבשים, הם עברו כל מיני תהליכים של גניבות והם לא הפסיקו לפתח את המשק ולהפריח את השממה.
תמר בוקר: אח שלי שירת בצבא עד לפני חמש שנים, הוא השתחרר, הוא סגן אלוף, הוא עושה 50 ימי מילואים בשנה, ב'צוק איתן' הוא נכנס לחמ"ל, הוא מטיס מל"טים, הוא נכנס לחמ"ל של חיל האוויר והוא יצא אחרי חודש.
תמר בוקר: האנשים האלה רגילים לתת למדינה, הם לא ביקשו שום דבר מהמדינה עד היום, עכשיו הם צריכים את המדינה, עכשיו הם צריכים אתכם.
תמר בוקר: אנחנו משפחה ציונית, הסיפור של מדינת ישראל זה הסיפור של המשפחה שלי.
תמר בוקר: אנחנו נתנו כל השנים, עכשיו אנחנו צריכים אתכם, אנחנו לא יודעים למה פרצה שם השריפה, אם זה פצצת תאורה של משמר הגבול, אם זה הצתה של גורם עוין, אנחנו לא יודעים, אנחנו רק יודעים דבר אחד, המושב שלנו עכשיו שחור, מפויח, יש אנשים שאין להם בית, יש אנשים שאין להם ביטוח, יש אנשים ש - - -
דוד אמסלם: מס רכוש היה אצלכם?
תמר בוקר: היה שם מס רכוש, היה והלך.
דוד אמסלם: מה זה היה והלך?
דוד אמסלם: בא, ראה, עשה אחורה פנה ונסע?
דוד אמסלם: לא דיבר איתכם, לא נכנס, לא בדק?
יעקב רייס: הוא אפילו לא חזר ביום השני לעשות השלמה למשפחות שהוא לא פנה אליהן, כנראה זה איפה שהוא נעצר ברגע שהחליטו שהמושב לא יהיה מוכר.
דוד אמסלם: למה המושב לא מוכר?
יעקב רייס: המושב לא מוכר.
יעקב רייס: זו השאלה שאנחנו גם שואלים, זו בדיוק הבעיה.
מיקי לוי: אם לא הכריזו על הצתה על רקע לאומני - - -
דוד אמסלם: קודם כל אני אשאל את האוצר.
דוד אמסלם: לא הצלחתי להבין, שמואל, דבר בסיסי.
דוד אמסלם: לכאורה יש שני צירים שאתם נעים בהם, האחד זה האם זה הצתה על רקע לאומני, לכאורה, או הצתה על רקע לא לאומני.
דוד אמסלם: הרי מדובר ביערות ששייכים למדינה או לגוף מדינתי, או לקק"ל או למינהל, מה זה משנה איך שרפו את זה?
דוד אמסלם: או שתשמרו על היערות כדי שהבתים לא יישרפו, מה זה חשוב כרגע מאיזה זווית בכלל?
דוד אמסלם: הרי בסופו של דבר מדינת ישראל אחראית לתחזק את כל השטחים שלה ואם מהשטח שלה יוצא נזק לאזרח רגיל אז היא צריכה לשפות אותו.
דוד אמסלם: זה בדיוק כמו שמהבית שלי יוצא משהו ואני מזיק לשכן שלי, אני מניח שהוא יתבע אותי.
דוד אמסלם: אז לא הצלחתי להבין בכלל למה החלוקה הזאת רלוונטית.
שמואל זקן: אז אני אסביר.
שמואל זקן: בנוגע לחלוקה, יישובים שהוגדרו כנפגעי פעולת איבה, הם אמורים להיות מפוצים על ידי מס רכוש, על ידי רשויות המס במסגרת מס רכוש.
שמואל זקן: יישובים שלא נפגעו במסגרת פעולת איבה, במקרה הזה מי שאמור לפצות אותם זה במידה שהבית מבוטח.
דוד אמסלם: לא, קח את בית מאיר.
דוד אמסלם: היער סביב בית מאיר זה שלהם?
דוד אמסלם: אם זה שלהם, תנו להם אותו, הם ימכרו את הקרקע וישפצו את הכול.
דוד אמסלם: זה של המדינה?
דוד אמסלם: או קק"ל /מדינה, לא חשוב.
שמואל זקן: מי הגורם האחראי פה כדי לשפות אותם, אני לא - - -
דוד אמסלם: לא, אני עשיתי דיון על השאלה הזו, היא הרגיזה אותי.
דוד אמסלם: מה זה משנה כרגע האם המשטרה הרימה או מישהו שם הרים פצצת תאורה, כן או לא, אני לא נכנס לזה בכלל.
דוד אמסלם: אני מניח שהבעירה לא התחילה מזה משום שמישהו שם בתוך החצר הפרטית הלך ושרף את הבית של עצמו.
דוד אמסלם: זה לא קצר חשמלי.
דוד אמסלם: אז אני רוצה להבין את הלוגיקה, לא מספיק זה שהמדינה פושעת בזה שאפילו 250 מיליון שקל, בדיון הבא נשאל למה הם לא קידמו אותם, בגלל שאף אחד לא חשב כנראה שתהיה שריפה ונצטרך לשאול את השאלות האלה, אז אתם עוד מאשימים אותם שהם צריכים להתגונן בפני הנזקים שיוצאים מהשטחים שהמדינה אמורה לתחזק אותם?
שמואל זקן: אז אני אחזור ואגיד, אני בתור נציג רשות ההון אני מתעסק בפן הביטוחי של העניין.
שמואל זקן: אני לא מוסמך ולא מספיק בקי בפרטים לגבי מי אמור לשפות אותם במקרה שזו שריפה שמקורה ביער.
מיקי לוי: רשות המסים, אדוני.
דוד אמסלם: לא, זה לב העניין.
דוד אמסלם: זה בדיוק הסיפור כאן.
דוד אמסלם: אני זימנתי דיון דחוף והבאנו את כל הגורמים.
דוד אמסלם: אני לפחות באתי ועוד חבר הכנסת מיקי לוי.
דוד אמסלם: היום זה לא יום כנסת, אז אני המום, זה רק מראה את הזלזול, הפקידים מזלזלים בתושבים שכל מטה לחמם קרס, נפל, כל הבית שלהם נשרף.
דוד אמסלם: אפילו לדיון לא באים.
דוד אמסלם: אני לא מדבר כרגע שייתנו להם תשובות טובות.
דוד אמסלם: אתה השליח פה, אין לי ברירה, אתה היחיד שבאת, אבל אני צריך להעביר איתך את המסר קדימה.
דוד אמסלם: זה מוציא אותי מדעתי, הזלזול, אני חושב שכאן יש אנשים שהבית שלהם נשרף, זה לא רק רכוש, כל החיים שלהם נמצאים שם והפקידים אפילו לא באים לשמוע אותם.
דוד אמסלם: אתה יודע מה.
דוד אמסלם: כשהיא דיברה, תמר, אני נחנקתי, היא סיפרה סיפור שלכאורה לא קשור כל כך לאירוע, מה אח שלה עשה ואבא שלה, אבל זה מראה לך מי האנשים האלה, אז אפילו תבואו תשמעו אותם.
דוד אמסלם: 2,500 שקל נתנו לכם?
דוד אמסלם: או שגם את זה לא? לא שזה חשוב.
תמר בוקר: לא נתנו, אבל אני רוצה להוסיף עוד דבר.
תמר בוקר: בחיפה אמרו שלא מתחילים לבדוק בציציות של כל אירוע ואירוע, אמרו שבחיפה מחליטים לפצות וזהו, בגלל שאי אפשר עכשיו להתחיל לבדוק אם בית א' נשרף בגלל הצתה חבלנית ובית ב' שלידו נשרף כתוצאה מבית א'.
תמר בוקר: גם באסון הכרמל, שזה לא היה בכלל אירוע פח"ע, החליטו לפצות.
תמר בוקר: אז יש תקדימים לזה ואפשר לעשות - - -
דוד אמסלם: תראי, את לא בפוזיציה של להתנצל.
דוד אמסלם: עכשיו את צריכה להסביר, כאילו את מסבירה לנו למה צריך לפצות את ההורים שלך.
דוד אמסלם: אני חושב להיפך, המדינה צריכה להסביר, הפוך, אם יש לה טענה אחרת, אולי שתטען למה לא, אולי מישהו שיחק בגפרורים ושרף את הבית של עצמו.
דוד אמסלם: אני קבעתי את הדיון לפני שבוע, בגלל שראיתי בטלוויזיה איך העסק הזה מתחיל ללכת והבנתי שהתושבים פה נטחנים תחת גלגלי הבירוקרטיה הרגילה במדינת ישראל.
דוד אמסלם: מדובר פה באירוע מאוד מאוד דרמטי, כמו שאמרתי, אנשים מוצאים את עצמם בלי בית, שזה הדבר המינימלי.
דוד אמסלם: אני שמעתי בטלוויזיה, אתמול שלשום, נתנו לה יומיים-שלושה בבית מלון והיא שואלת 'לאן אני אלך?' אישה מבוגרת, לאן היא תלך?
מיקי לוי: גם אם הסיבה היא מפצצת תאורה - - -
קריאה: הגיעה רשות המסים.
דוד אמסלם: עכשיו הגעתם?
דוד אמסלם: למה איחרת חצי שעה?
דוד אמסלם: אני שואל, למה איחרת חצי שעה?
קריאה: אני החלפתי מישהו ש - - -
דוד אמסלם: אז החלפת, אני באתי לכאן בשעה שמונה.
קריאה: אני הייתי בעבודה כבר בשבע.
דוד אמסלם: לא חשוב, אתה צריך להיות כאן.
דוד אמסלם: אתם, אתה באת, הרי אתה רשות המסים, אתה מנהל רשות המסים בשבילי, הוא זומן, אבל הוא אין לו זמן.
דוד אמסלם: אל תדאג, עוד מעט אני אגיד מה אני עושה כאן.
דוד אמסלם: את הדיון אני לא מושך, אני לא מרחיב כרגע, אני רוצה לסגור אותו.
ישי רטיק: ברשותך, אני יכול להתייחס לעוד היבט נוסף?
ישי רטיק: שמי ישי רטיק, אני תושב בית מאיר, כרגע אני כבר שבוע וחצי מפונה מהבית.
ישי רטיק: השריפה הייתה ביום חמישי בלילה, המושב שלנו מסודר פחות ממנהטן, אז סביר שיכולים לפספס, כוחות הכיבוי שעברו פספסו את הבית שלי ואני ואשתי והתינוק התעוררנו מהלהבות בשעה רבע לשלוש בבוקר והיינו לכודים במושב כמה שעות נוספות.
ישי רטיק: הכבאים שהיו ממש הצילו אותנו והצילו את הבית, אבל כרגע אנחנו מפונים מהבית שנית.
ישי רטיק: אחרי שהחזירו אותנו לבית ביום שני ביום רביעי בלילה יצאה הודעה נוספת שאנחנו צריכים לפנות את הבית בעקבות זיהום אזבסט שנמצא כרגע במושב וטרם פונה.
דוד אמסלם: משרד איכות הסביבה כאן?
דוד אמסלם: מי אמור לפנות את האזבסט, הם?
דוד אמסלם: או שעוד מעט יקנסו אותם על זה שהם לא מפנים את האזבסט, יכול להיות.
תמר בר און: אני אשמח להתייחס לנושא של האזבסט.
תמר בר און: קודם כל אני רק רוצה לומר, האנשים של המשרד היו בשטח, בבית מאיר, מיום שישי בבוקר עד יום שני בערב, ליוו את כל העבודות הראשוניות שבוצעו כפי שהנחינו את המועצה, עברו בית בית כדי לראות, ממש יצרנו מפה של כל המבנים הגדולים שנשרפו, הערימות הקטנות שהיו בחצרות, כדי לדעת באמת על מה מדובר.
תמר בר און: המועצה האזורית מטה יהודה, בהנחיה שלנו, ביצעה פעולת אנקפסולציה שזו פעולה מיידית, ראשונית, מקובלת בעולם, שהמטרה שלה באמת להדביק את הסיבים אל הלוח כדי לאפשר חזרה לשגרה של התושבים מתוך הנחה שבאופן מיידי מתחילה פעולת ההסרה.
תמר בר און: המועצה לקחה על עצמה את הנושא של ההתקשרות עם הקבלן, בגלל הגשם הגדול שהיה, בגלל השבת, ואתם יישוב דתי, ביום רביעי, כשאני הבנתי שעבודות ההסרה יחלו רק, במקרה הטוב, ביום ראשון-שני, הרגשתי שמה שהייתי עושה לעצמי ולילדיי נכון גם לומר לכם, ככה אני קיבלתי את ההחלטה, אולי הלא תקשורתית ואני מבינה את הטיזינג שזה עשה לכם, אבל זה היה הדבר האחראי שהיה לעשות, לבוא ולומר, 'קחו את הרגליים', המשפחות הקרובות, 'תתפנו שוב עד שיסולק המפגע', מתוך הראייה של האחריות והזהירות המונעת, כי זה הדבר הנכון לעשות.
תמר בר און: אנחנו מלווים את המועצה, הבוקר שוב דיברתי איתם, אני מבינה שהמועצה לקחה את זה על עצמה.
תמר בר און: המועצה, אני חייבת לומר במקרה הזה, אמרה שקודם כל נפנה את האזבסט ואחר כך נדאג מי ישלם.
תמר בר און: נבחר קבלן, ההנחה היא שהיום אני אקבל בקשה להיתר עבודת אזבסט, אני מבטיחה לכם שאני אטפל בזה דבר ראשון ומחר יתחילו לבצע את העבודות של סילוק המפגע, שאמורות לקחת עוד שלושה-ארבעה ימים, משהו כזה.
ישי רטיק: יש לי שאלה אלייך, תמר.
תמר בר און: רק אני אומר שאנחנו דאגנו כל הזמן לפרסם מידע לציבור, אם זה באתר האינטרנט שלנו, אם בהודעות דובר, אם בהודעות אס.
תמר בר און: אמ.
תמר בר און: אסים שנשלחו באמצעותנו.
תמר בר און: אני ניסחתי אותן והעברתי למועצה כדי שיעבירו לטלפונים שלכם, כדי שלא תישארו בחוסר ודאות, ולכן אני לא כל כך מבינה מה זה 'אף אחד לא דיבר איתנו', 'אף אחד לא היה'.
תמר בר און: אנחנו היינו בשטח.
תמר בר און: כשאתם לא הייתם שם בשישי-שבת אנחנו היינו.
ישי רטיק: שאלה לגבי זיהום בתוך הבתים.
ישי רטיק: יש מספר בתים שככל הנראה נכנס אליהם זיהום.
ישי רטיק: הבנתי שהזמינו מהמועצה בדיקה על מנת לבצע קריאת מצב.
ישי רטיק: הם בדקו בשני בתים, אחד הבתים זה הבית שלי, את מבינה הרבה יותר ממני בזיהום הזה, אצלי בבית דגמו בנקודה הכי רחוקה מהדלת שהשאירו הכבאים פתוחה, הדלת שלי היא דלת מזרחית, הרוחות היו מזרחיות חזקות והזיהום נכנס דרך הדלת.
ישי רטיק: דגמו בתוך חדר השינה כשהוא היה סגור אחרי שאני ואשתי עמלנו שעות לנקות אותו אחרי יום שני, כשאמרו לנו שאנחנו יכולים לחזור הביתה.
דוד אמסלם: אני לא נכנס כרגע לדיון בכנסת לגבי - - -
תמר בר און: אני אשמח לתת לך פרשנות לכול, אין בעיה, בשמחה.
דוד אמסלם: אני לא נכנס בדיון כרגע לגבי הקטע הפרטני שלך.
דוד אמסלם: אני אמרתי, אני בגדול מבין שהטיפול שנתנו לכם, היא נותנת טיפול מקצועי, היא אמרה לכם 'תעזבו את המקום'.
דוד אמסלם: זה הטיפול שהמדינה נתנה כרגע.
דוד אמסלם: יכול להיות שהוא נכון, בטווח הקצר, בוודאי, כל עוד לא מטופל האזבסט, אבל - - -
ישי רטיק: יש כרגע אנשים שלא יכולים לחזור הביתה כי הם לא יודעים אם הבית שלהם רעיל.
ישי רטיק: אני לא יכול להכניס את הילד שלי.
דוד אמסלם: לכן אני אומר שבשלב הראשון זה נכון לעזוב, אבל השלב השני והמיידי, זה הולך ביחד, זה מישהו שצריך לטפל באזבסט, אחרת אתה צריך לעזוב את הבית שלך אולי 50 שנה.
תמר בר און: לא, לא להגזים.
דוד אמסלם: אז השאלה היא מבחינת האזבסט, מישהו מטפל באזבסט?
קריאה: כן, המועצה.
דוד אמסלם: כם, אני רוצה להתקדם בדיון, אני אגיד לכם לאן אני רוצה לקחת אותו.
דוד אמסלם: כפי שאמרתי, החוצפה ועזות המצח היא מאוד גדולה.
דוד אמסלם: אני הזמנתי את מנהל רשות המסים ואת הממונה על אגף ביטוחי רכוש באוצר וגם את משרד המשפטים ואגף התקציבים.
דוד אמסלם: אנחנו יכולים לדון עם עצמנו אבל מי שאמור לתת את התשובות לא פה, לכן מה שאני אעשה זה כזה דבר, אנחנו נסגור את הישיבה הזאת, אני מחר מבטל את כל הדיונים שלי לגבי הנושא של חוק ההסדרים, הוא לא יהיה מחר, עכשיו אני מודיע למנהלת הוועדה.
דוד אמסלם: עד שהם לא יבואו לכאן, החצופים האלה, וייתנו תשובות לאזרחים אנחנו לא נתקדם בנושאים שמעניינים אותם, שתאמינו לי, הם פחות חשובים מהנושא הזה.
דוד אמסלם: אז אני מצטער לכל אלה שבאו ככה לחינם, אבל אל תדאגו, זה לא לחינם, הם ירוצו.
דוד אמסלם: אז בואו, תחכו עוד כמה ימים, אני אקיים דיון נוסף.
דוד אמסלם: עד אז אני ארצה לקבל את התשובות לגבי מה שאמרתי, במובן זה שהמדינה אחראית על השטחים שלה, זה לא חשוב כרגע מה מקור השריפה ולמה.
דוד אמסלם: בדיוק כפי שאמרתי, אם אני בבית שלי עושה איזה שהיא פעולה שמזיקה לשכן שלי הוא תובע אותי.
דוד אמסלם: אני המום מחוסר הרגישות ומחוסר הצדק וגם החוצפה, משאירים אזרח בודד מול מדינה שלמה, שהיא גורסת אותו ושולחת אותו עכשיו לרוץ על הפתחים ואולי לרוץ לבתי משפט ואולי בעוד שבע- שמונה שנים יוציאו לו איזה פסק דין.
דוד אמסלם: וזה דבר שלא נשמע לי הגיוני.
דוד אמסלם: והם גם לא באים לפה כדי לשמוע אתכם.
דוד אמסלם: לפני שאני סוגר את הישיבה, בבקשה, מיקי.
מיקי לוי: רק הערה.
מיקי לוי: אני לא יודע אם השריפה בנטף ובבית מאיר אחת היא, מאותו גורם.
מיקי לוי: והערת ביניים, גם אם השריפה נגרמה מפצצת תאורה, אני עושה ככה, לכאורה, שנורתה על ידי משמר הגבול, יש למדינה אחריות שילוחית, אדוני.
דוד אמסלם: בוודאי, מה עוד שאני מודיע לכם - - -
מיקי לוי: ישירה, סליחה.
דוד אמסלם: מה עוד, אני אומר לכם, אני פתחתי את הדיון, לפני שנה כאן בחדר הזה סיכמנו על 250 מיליון לקווי חיץ.
דוד אמסלם: זה לא משנה, יכול להיות שזה לא היה עוזר, אבל - - -
קריאה: הכסף לא עבר.
דוד אמסלם: יכול להיות שזה לא היה עוזר בהיבט של השריפה וגודלה, זה לא משנה, אבל רק זה מראה לכם איך זה עובד.
דוד אמסלם: מצד אחד את המינימום המדינה לא עושה, לוקחת כספים שלא שלה בכלל, שמיועדים לנושא של יערות, ומצד שני גם שולחת את התושבים להתחיל עכשיו ולרוץ על הפתחים.
דוד אמסלם: אף אחד לא מדבר איתם אפילו.
דוד אמסלם: אני אסגור את הישיבה כרגע, אתם תשמעו ממני בימים הקרובים.
דוד אמסלם: תבטלי לי את כל השבוע בכלל.
יעל כהן-פארן: אפשר לומר מילה, בבקשה, אדוני היושב ראש?
יעל כהן-פארן: אני רוצה קודם כל לברך על קיום הדיון.
יעל כהן-פארן: אני רק הגעתי ואני מתנצלת, היה באמת פקק מטורף בכניסה לירושלים.
יעל כהן-פארן: בסופו של דבר אנשים נפגעו, אני גם חשה שמס רכוש ומשרד האוצר, שר האוצר יצא בהכרזות דרמטיות בנקודה מאוד קריטית ומאוד מוקדמת והיום יש גם אנשים שעלולים להיפגע מאותה החלטה, שרק מס רוכש עושה את זה וזה גם צריך להיות חלק מהדיון - - -
דוד אמסלם: אני לא פתחתי את הדיון.
יעל כהן-פארן: בסדר, אני רק מציינת.
דוד אמסלם: אין עם מי לדבר.
יעל כהן-פארן: אני מבינה, הצעתי היא שהוועדה תקיים דיון למפרץ חיפה, לחיפה, ותבקר את המקומות שנפגעו הכי קשה.
יעל כהן-פארן: זאת הצעתי לוועדה, תודה רבה ותודה על הדיון.
דוד אמסלם: באמת, אני לא רוצה לפתוח את הדיון, אבל, מאיר, בוא תיכנס.
דוד אמסלם: מאיר הוא מנכ"ל קק"ל.
מאיר שפיגלר: אני רק אציין שקק"ל מהרגע הראשון, במסגרת הפרויקטים הלאומיים, התכוונה להקצות כסף לטובת קווי החיץ, הגם שמדובר בשטחים שהם לא בתמ"א 22, אלא נמצאים בסמוך או בצמוד לרשויות מקומיות.
מאיר שפיגלר: קק"ל מעוניינת לעשות את זה גם כעת, לא רק מבחינת הקצאת כספים, אלא גם מבחינת ביצוע הלכה למעשה בשטח.
דוד אמסלם: אבל התחלתי את הדיון הבא, שהוא קשור לדיון הזה, אני אסביר גם מדוע, 2 מיליארדים ו-200 מיליון שקל הייתם אמורים להעביר - - -
מאיר שפיגלר: 2.190.
דוד אמסלם: המדינה אנסה אתכם להעביר את זה, אבל 2.190 היה צריך להיות מטופל רק ביערות.
דוד אמסלם: קק"ל מטפלת, לפי תפיסתי, ביערות, קודם כל, ואם יש לה עוד קצת זמן אז תטפל בדברים אחרים.
מאיר שפיגלר: ההסכם מדבר - - -
דוד אמסלם: באה המדינה, עשתה איתכם הסכם חמדני על הכסף, בכלל לא על היער, לא עניין אותה, לא מעניין אותה, לא יער, לא קווי חיץ, לא מעניין אותה כלום, אז מתוך ה-2 פלוס מיליארד שקל הם הקצו 250, בסוף הסכימו על 250.
דוד אמסלם: היה יושב ראש קק"ל כאן, למה?
דוד אמסלם: הוא היה חבר בוועדה הזאת לפני שנה וחצי ואיך שהוא נבחר, הוא היה כאן, הוא ישב כאן ליד תומר, פה, והוא הודיע חגיגית שיש לו הסכם עם המדינה ו-250 מיליון שקל הולכים לקווי חיץ.
דוד אמסלם: אני חשבתי שזה טיפה בים, צריך את כל ה-2 מיליארד, כי זה הייעוד של קק"ל, אבל מה?
דוד אמסלם: אמרתי, אתה יודע מה, נתקדם עם ה-250 מיליון.
דוד אמסלם: מסתבר שגם זה לא יצא.
תומר רוזנר: שיסביר מה קרה.
מאיר שפיגלר: קודם כל בשורה התחתונה אתה צודק.
מאיר שפיגלר: ללא שום קשר לכוונות, במציאות עדיין אין הסכמה לגבי ייעוד הכספים, חלק מהכספים של ה-2.190 מיליארד, מדובר על 400 מיליון שקל, קק"ל כן רצתה לייעד חלק נכבד מהכסף לטובת ביצוע עבודות בקווי חיץ.
דוד אמסלם: אני לא רוצה לפתוח את הדיון, זה קשור אחד לשני, האוצר לא נמצא כאן, אין מי שישיב לנו.
דוד אמסלם: משרד הפנים, אתה רצית לומר משפט?
רועי דהן: תיקון תמציתי.
רועי דהן: אנחנו ב-28 בחודש, ביום שני האחרון, שחררנו ל-14 רשויות מקומיות שנפגעו בשריפות, לפי המיפוי של גופי החירום, מקדמות בסך של 15 מיליון שקלים.
רועי דהן: המקדמות האלה אמורות לתת מענה ראשוני להוצאות הדחופות, לפינוי תושבים, שהייה בבתי מלון.
רועי דהן: זה כבר הועבר.
רועי דהן: הדבר השני שעשינו, בסיכום עם משרד האוצר, אנחנו היינו הגב התקציבי לכל מה שנקרא מענקי התארגנות.
דוד אמסלם: רועי, זה לא הדיון, אני לא פתחתי - - - זה לא הדיון, מה היחסים שלכם מול הרשויות ואיך מימנתם אותם ואיזה מדליות צריך לתת לכם.
דוד אמסלם: אני הגדרתי מה הדיון ולכן אני אומר, אני סוגר את הדיון עכשיו.
דוד אמסלם: אני מתנצל, אני מתנצל בשם המדינה שלא נמצאת פה, בגלל שבסך הכול, כפי שאמרתי, יש פה אנשים שמדברים מדם לבם, הבית שלהם נשרף, אין דבר יותר גרוע שיכול לקרות לבן אדם בנושא רכוש והפקידים לא באים בכלל, לא באים לשמוע, אלה שאתם משלמים להם את המשכורת, לא באים לשמוע.
דוד אמסלם: אני אקיים את הדיון, אני אאלץ אותם לבוא לפה והם יבואו לפה, אל תדאגו.
קריאה: גם את אזורי החיץ סגרת עכשיו?
דוד אמסלם: כן, בגלל שאחד קשור לשני.
דוד אמסלם: הם מעכבים את הכסף.
זיו דשא: זו שערורייה בלתי כתובה.
דוד אמסלם: אמרתי, הכסף מעוכב על ידי - - - מאיר, מנכ"ל קק"ל, שמעתם אותו.
דוד אמסלם: אני לא רוצה לפתוח את העניין.
דוד אמסלם: זה קשור, זה לא סתם לא יצא, מישהו מעכב את הכסף וזה לא הם.
זיו דשא: זה בדיוק ה-2 מיליארד דודי, זה לא ה-250 מיליון שקל.
זיו דשא: כי לעשות אזורי חיץ בזכרון, אני לא מתווכח על ה - - -
דוד אמסלם: זיו, אתה מפספס את הדיון, חבל.
זיו דשא: זה פשוט מרתיח אותי.
דוד אמסלם: אמרתי, אני הגדרתי את שניהם.
דוד אמסלם: תאמין לי, אני יודע מה אני אומר.
דוד אמסלם: אני מכיר את קווי החיץ יותר מרוב האנשים שיושבים כאן ואולי גם במדינה, עסקתי בזה 20 שנה, אני יודע בדיוק מה המשמעויות.
דוד אמסלם: לכן אני אומר, אני רוצה להביא את האנשים המתאימים כדי לקשור את שני האירועים, אחד קשור בשני.
דוד אמסלם: תודה רבה, רבותיי, שיהיה לנו שבוע טוב.
דוד אמסלם: רבותי, צהריים טובים, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה בנושא: פרק ג' כולו (רשויות מקומיות), מתוך הצעת חוק התכנית הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום המדיניות הכלכלית לשנות התקציב 2017 ו-2018), התשע"ז–2016 (מ/1083).
<תומר רוזנר: זאת בקשה לדיון מחדש שאתה, אדוני, הגשת.
<תומר רוזנר: לפני שתחליט אם אתה רוצה להציג את הרוויזיה וכו', הייתי מבקש שהנושא שהיה צריך להסתיים בדיון הקודם, ושכחנו בצוק העתים להשלים אותו, נושא שאנחנו מבקשים הצהרה של הממשלה, של נציגי הממשלה, לפרוטוקול.
<תומר רוזנר: שיבהירו שהשימוש במסלול האשכולות האזוריים לא מונע מרשויות מקומיות שירצו בכך להשתמש במסלול שנפתח – למעשה באמצעות פסק-דין של בית-המשפט העליון שניתן לאחרונה לשיתופי פעולה בין הרשויות לפי סעיף 249(31) לפקודת העיריות – כך שלא ייטען, ולו ברמז, שעצם העובדה שקיים המסלול של אשכולות אזוריים מונע או משנה משהו בקשר לעניין הזה.
<תומר רוזנר: אני מבין שזאת אכן העמדה, אבל אני חושב שחשוב שהיא תיאמר לפרוטוקול.
<אריאל יוצר: סיון, אתה מצהיר?
<אריאל יוצר: סיון, נו.
<תומר רוזנר: משרד הפנים קודם, ואחר כך משרד המשפטים.
<סיון להבי: מצטער, תומר, אתה יכול לחזור בבקשה על הבקשה שלך?
<תומר רוזנר: הבקשה היא שהממשלה, נציגי הממשלה: משרד הפנים ומשרד המשפטים, יבהירו שהמסלול שנפתח כרגע לאשכולות אזוריים אינו בא לפגוע או לגרוע מהאפשרות של רשויות מקומיות להשתמש במסלול, שנפתח בפסק-הדין של בית-המשפט העליון שנקרא "חן המקום", לשיתופי פעולה בין רשויות במסגרת סעיף 249(31) לפקודת העיריות.
<תומר רוזנר: כך שלא ייטען שעצם קיומה של האפשרות להקים אשכול מונעת את השימוש בסעיף האמור.
דוד אמסלם: מי צריך להגיב?
דוד אמסלם: אתה צריך להגיב?
<תומר רוזנר: משרד הפנים ומשרד המשפטים.
<רון אלמוג: זה לא פוגע לעניין הסמכות.
<רון אלמוג: אני מזכיר לכם, בפסק-דין "חן המקום" עלתה גם שאלת הפטור ממכרז שלא הוזכרה, שר הפנים צריך להתקין תקנות בנושא - -
<רון אלמוג: - - אחרי עבודת מטה שתיערך.
<רון אלמוג: לעניין הסמכות, זה לא פוגע בסמכות.
דוד אמסלם: משרד המשפטים, בבקשה.
<אריאל יוצר: תומר, פסק-דין "חן המקום" טיפל בנושא של התקשרות של רשות מקומית או איגוד ערים עם הרשות המקומית שלא נמצאת בתוך איגוד הערים, ובית-המשפט קבע שלפי סעיף 249(31) לפקודת העיריות יש את הסמכות לעשות את שיתוף הפעולה הזה.
<אריאל יוצר: הצעת החוק שהבאנו בפני הכנסת בנוגע לאשכולות מדברת על סוג מסוים של איגוד ערים, זה לא אמור להשפיע על הסיטואציה שהייתה ב"חן המקום", וזה לא רלוונטי לנושא הזה.
<לאה קריכלי: יופי.
<תומר רוזנר: נאמר לפרוטוקול.
<תומר רוזנר: עכשיו אתה יכול למשוך את הרוויזיה אם אתה רוצה.
זאב בנימין בגין: לא אמור להשפיע או לא ישפיע?
<תומר רוזנר: לא אמור להשפיע, זה מה שהוא אמר.
דוד אמסלם: מה הבקשה?
<מירה סלומון: בדיונים שלנו עם משרד פנים גם נמסר לנו שמתוכננת עבודה של הסדרת הנושא של התקשרות ללא מכרז לרשויות מקומיות מסוגים שונים, ואפילו הוזמנו להשתתף בזה.
דוד אמסלם: רבותי, מה זה הרעש שם?
<תומר רוזנר: זה ביטן, מה זה הרעש?
דוד אמסלם: רבותי, לגבי הנושא של הרוויזיה עצמה, אני בעצם - - -
<תומר רוזנר: אתה יכול למשוך אותה.
דוד אמסלם: אני אמשוך את הרוויזיה, ואז בעצם אין עניין להצביע עליה, נכון?
דוד אמסלם: אז מטבע הדברים מה שסוכם בדיון הקודם וההצבעה זה בעצם מה שאנחנו עושים, בסדר?
דוד אמסלם: אני מתכבד לפתוח את ועדת הפנים והגנת הסביבה בנושא רביזיה לגבי הצעת חוק למניעת הסתננות ולהבטחת יציאתם של מסתננים מישראל (תיקוני חקיקה והוראות שעה) (תיקון), התשע"ו-2016, מ/1065 – רביזיה.
דוד אמסלם: בדיון הקודם היתה נקודה אחת לא סגורה.
דוד אמסלם: היו גם רביזיות של מספר חברי כנסת בנושא השרים שאמורים לקבוע בסופו של דבר.
דוד אמסלם: אני ביקשתי שאתם תתאמו את זה עם השרים ותתנו לנו את השורה התחתונה של העניין.
דוד אמסלם: יש הסכמה?
<אורי שיינין: השרים שיגישו זה שר העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים ושר האוצר, בהתייעצות עם שר הפנים.
דוד אמסלם: זה מקובל על שלושת הצדדים?
<גלעד קרן: ובאישור ועדת העבודה.
<אורי שיינין: כן, זה חוק של ועדת העבודה.
דוד אמסלם: אנחנו צריכים לקרוא משהו או רק להצביע על זה?
דוד אמסלם: תקראו את הנוסח בבקשה.
<אורי שיינין: "לתקן את סעיף 1יא1(א1), כך שייכתב כי "על אף האמור בסעיף קטן (א), שר העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים ושר האוצר, בהתייעצות עם שר הפנים ובאישור הוועדה רשאים לקבוע בצו, דרך כלל או לסוגי עבודה או ענפים מסוימים: (1) כי חלק המעסיק יעמוד על סכום נמוך מ-16% ולא פחות מ-12.5%; (2) כי חלק העובד יעמוד על סכום נמוך מ-20% ולא פחות מ-16.5%.
<שי גלברג-סומך: אני מבקש להבהיר משהו לפרוטוקול.
<שי גלברג-סומך: בדיונים הקודמים דיברתי על התכליות של הפיקדון, ואחת התכליות היתה עידוד יציאה מהארץ.
<שי גלברג-סומך: מהדברים שנאמרו בוועדה, אני הבנתי שמנסים לייחס לדברים שאמרתי כוונות אחרות, אז אני מבקש להבהיר – כאשר דיברתי על התכלית, אחת התכליות של עידוד יציאה מהארץ, הכוונה ליציאה מהארץ מתום התקופה לשהייה בישראל, כפי שהיא מוגדרת בסעיף 1 לחוק עובדים זרים.
דוד אמסלם: אל תתנצל, הכול היה מובן, הכול בסדר.
דוד אמסלם: אנחנו מבינים את זה כמוך, זה בסדר.
דוד אמסלם: מי בעד הסעיף כפי שהוקרא?
דוד אמסלם: אני לבד.
דוד אמסלם: כנראה אין אף אחד.
דוד אמסלם: גם אין אף אחד.
דוד אמסלם: הצבעה בעד – 1 נגד – אין נמנעים – אין הצעת חוק למניעת הסתננות ולהבטחת יציאתם של מסתננים מישראל (תיקוני חקיקה והוראות שעה) (תיקון), התשע"ו-2016 והצעת הנוסח, נתקבלה.
דוד אמסלם: אני קובע שההצעה עברה והחוק אושר.
דוד אמסלם: אני מאחל לכם בהצלחה.
דוד אמסלם: שיהיה לכם אחלה יום והמשך סוף שבוע טוב.
דוד אמסלם: בוקר טוב לכולם, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה בנושא חוק ההסדרים, פרק ו' - (רישוי עסקים) - מתוך הצעת חוק התכנית הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום המדיניות הכלכלית לשנות התקציב 2017 ו-2018, התשע"ז-2016, מ/1083, סעיפים 11(1), (3), (4), (6) ו-12, הכנה לקריאה שנייה ושלישית.
דוד אמסלם: רבותי, כפי שדיברנו אתמול, החלטתי לפצל את הפרק שעוסק בכל הנושא של מכוני הרישוי.
דוד אמסלם: זה פרק מורכב יותר משאר הפרקים, ארוך, צריך להקדיש לו יותר תשומת לב, ובעזרת ה' – התחייבתי גם בפני האוצר לעשות מאמץ ולסיים אותו עד סוף ינואר, תחילת פברואר.
דוד אמסלם: כלומר במושב הזה, בעזרת ה', אנחנו נסיים את הסיפור הזה.
דוד אמסלם: אני מניח שבזמן שלקחנו לעצמנו בעניין רק נטייב את החוק.
דוד אמסלם: בסך הכל אני רואה את המגמה כמגמה חיובית ולשם צריך ללכת.
דוד אמסלם: תומר, בבקשה, תקרא את הסעיפים לפרוטוקול.
<תומר רוזנר: אני אחזור על הסעיפים מתוך הצעת החוק - - -
דוד אמסלם: רק תקרא מהר, כדי שאני אפצל אותו עם עצמי.
<תומר רוזנר: סעיפים שאנחנו מפצלים מהצעת החוק הם: סעיפים 11 פסקאות (1), (3), (4), (6) ו-(7) וסעיף 12 כולו.
<תומר רוזנר: הסעיפים האלה יפוצלו בהתאם לתקנון הכנסת.
<תומר רוזנר: הוועדה תמליץ למליאת הכנסת לפצל אותם.
<לירון אדלר: סעיף 12 הוא הוראת מעבר, תחילה.
<תומר רוזנר: אלה הסעיפים שקשורים למכוני הבקרה.
דוד אמסלם: זה רק אני.
דוד אמסלם: אין אף אחד.
דוד אמסלם: בעד ההצעה – 1
דוד אמסלם: זה עבר פה אחד, של בן-אדם אחד.
דוד אמסלם: החלטנו על פיצול החוק.
<תומר רוזנר: עכשיו זה צריך לבוא לאישור המליאה כמובן.
דוד אמסלם: בוודאי, הכל מגיע למליאה.
דוד אמסלם: טוב, רבותי, עשינו את זה ככה זריז.
דוד אמסלם: ניפגש בישיבה הבאה בשעה 12:00.
דוד אמסלם: אני מודה לכם על כך שהגעתם וניפגש בישיבות אחרות.
דוד אמסלם: תודה רבה ויום טוב.
דוד אמסלם: בוקר טוב לכולם, אני מתכבד לפתוח את ועדת הפנים והגנת הסביבה בנושא פרק י"ב (שונות), סעיפים 177 ו-178 (מימון בחירות ברשויות המקומיות), מתוך הצעת חוק ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב לשנות 2018 ו-2018), התשע"ז-2016, מ/1083, הכנה לקריאה שנייה ושלישית – רביזיה.
דוד אמסלם: רבותי, מה שסוכם זה פחות או יותר מה שדיברנו אתמול.
דוד אמסלם: מה התעריף שסוכם עליו בסופו של דבר?
<תומר רוזנר: מקודם פתח את הרביזיה.