GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
משה גפני: למען האמת, לא נסתיר את העובדה שזימון הישיבה באופן דחוף נעשה בגלל ניסיון הפיגוע, שבחסדי השם יתברך לא הביא לאסון, אבל חלילה וחס יכול היה להיגרם אסון, ואז יכול להיות שהיו מתקיימים דיונים אחרים, ואולי אפילו לא רק כאן, אלא במקומות אחרים.
משה גפני: לכן, עדיף שכרגע כך הם פני הדברים.
משה גפני: בכל מקרה, זאת ישיבת המשך לישיבת הוועדה שהתקיימה בתאריך ו' בתשרי, 23 בספטמבר 2001.
משה גפני: בין היתר, התברר במהלך הדיון בוועדה שחוות הגז בקריית-אתא היא חוות גז שפועלת ללא רשיון.
משה גפני: כתוצאה מכך, אנחנו החלטנו להפנות את העניין למשרד הפנים ולשר הפנים, ואנחנו קיבלנו תשובה שהעניין עבר להתייחסות ראש עיריית קריית-אתא.
משה גפני: בכל מקרה, חוות הגז פועלת שם ללא רשיון עסק.
משה גפני: אנחנו לא קיבלנו שום הודעה בנושא, מלבד העובדה שגם לא קיבלנו תשובות מסודרת בעניין, אבל היה ברור מעל לכל ספק שאין רשיון עסק לחוות הגז בקריית-אתא.
משה גפני: אני שומע היום, שכנראה עומדים לסגור את חוות הגז שם, אבל בכל מקרה היא פועלת שלא כחוק.
משה גפני: זה מה שידוע לנו, ועד לרגע זה לא ידועים לנו דברים אחרים.
משה גפני: ההחלטה המרכזית של הדיון בשעתו היתה שאנחנו מבקשים לסגור את חוות הגז בפי- גלילות, ומבקשים מהמשרד לתשתיות לאומיות לתת לנו תשובה תוך חודש לגבי החלופה שהציעה דוקטור הרן מהמשרד לאיכות הסביבה.
משה גפני: זו חלופה שמקובלת עלינו, ואנחנו חושבים שהיא הפתרון הנכון לאור קצב גידול האוכלוסייה במדינת-ישראל.
משה גפני: יש מקומות שבעבר היתה בהם אוכלוסייה דלילה, והיום השתנה המצב.
יגאל ביבי: מה הסיבה שאין רשיון לחוות הגז בקריית-אתא?
יהודית נאות: אין לה רשיון למכבי אש.
משה גפני: אני לא עוסק ברשיונות, ואני מבקש שלא נקיים על זה דיון, כי אני עדיין במסגרת דברי הפתיחה של הדיון.
משה גפני: על כל פנים, לגבי חוות הגז בקריית אתא, זה ברור שהיא פועלת ללא רשיון.
משה גפני: אם חס וחלילה יקרה שם משהו, אני רוצה שאנשים יידעו שהוועדה התריעה על המצב, ומילאה את תפקידה כמפקחת על עבודת הממשלה.
יגאל ביבי: כמה זמן אין לה רשיון?
משה גפני: אנחנו לא מקיימים עכשיו דיון, אני קודם כל רוצה לומר כמה מילות פתיחה.
משה גפני: היה ברור גם במהלך הדיון הקודם בוועדה שבאיזשהו שלב - נדמה לי שלושה או ארבעה חודשים, או אפילו קצת יותר מזה - טרם קיום הדיון בוועדה פג הרשיון.
משה גפני: היה לחווה רשיון לפני כן, הוא פג והיא לא חידשה אותו.
יאיר יצחקי: אני אענה על הדברים.
משה גפני: לגבי הנושא של פי-גלילות, היתה החלטה שתוך חודש משרד התשתיות הלאומיות צריך לתת תשובה.
משה גפני: אני יכול לומר לכם את תשובתו של שר התשתיות הלאומיות לשעבר.
משה גפני: הוא דווקא ענה בזמן, ובתאריך י' בכסלו התשס"ב, ב-25 בנובמבר 2001 נכתב:
משה גפני: חבר-הכנסת גפני שלום, הנידון: חוות הגז פי גלילות, לאחר בדיקה והתייעצות עם הגורמים המקצועיים במשרדי, להלן התייחסותי לנושא: סגירת חוות הגז בפי גלילות מחייבת מציאת חלופה אחרת, לשם אספקה שוטפת של גפ"מ לחימום, לבישול וכד'.
משה גפני: סגירת החווה תגדיל את תנועת המכליות בדרכים ותגדיל את רמת הסיכון במידה רבה מאד.
משה גפני: משרד התשתיות הלאומיות פועל לצמצום כמות הגפ"מ בפי גלילות פעם נוספת (בשנה שעברה צומצמה כמות הגפ"מ בכ-40%).
משה גפני: משרד התשתיות הלאומיות פועל בשיתוף עם משרד הפנים לקידום התכנית המפורטת לחוות הגפ"מ בשפד"ן וקידום תכנית צינור גפ"מ.
משה גפני: במקביל פועל המשרד לאיתור אתרים נוספים בשיתוף עם חברת תש"ן ובתוכם מסוף הדלק של צה"ל באשדוד.
משה גפני: חיפוש אתרים חלופיים נעשה בשטח גם על ידי חברות הגז ונבדקת גם החלופה שהוצעה על-ידי ד"ר מיקי הרן באתר "חלץ".
משה גפני: משרדנו פועל לקידום הכנת תכנית להטמנת מכלי הגז בקריית אתא, וזאת לאחר שערכנו סקר מקיף של כל שימושי הקרקע סביב החווה.
משה גפני: " חבר-הכנסת דוד טל, אתה היית זה שהצעת לקיים את הדיון בפעם הקודמת במסגרת הצעה לסדר, וטוב שאתה נמצא כאן.
משה גפני: מר צילקר, אתה חבר כבוד אצלנו בוועדה, בגלל שאתה חלק מהעניין.
צבי צילקר: אני אף פעם לא הייתי חלק מהעניין.
משה גפני: אבל אתה חבר כבוד בוועדה.
משה גפני: גברתי סגנית שר התשתיות הלאומיות, את בעצם מכהנת כשר התשתיות בפועל.
משה גפני: אני רוצה לקרוא לך החלטת ממשלה משנת 1997.
דוד טל: אדוני, המסקנה המתבקשת היא שעכשיו תצטרך לזרוק את הממשלה, בגלל שהיא לא קיימה את ההתחייבויות שלה...
משה גפני: אני רוצה לקרוא החלטת ממשלה מתאריך 14 בדצמבר 1997: "העתקת מתקני הגז מפי-גלילות - מחליטים, בהמשך להחלטת הממשלה מיום 14 בינואר 1993 ומס.
משה גפני: 395 מיום 14 בינואר 1996: לרשום את הודעת שר התשתיות הלאומיות בדבר הסיכונים הבטיחותיים החמורים הנובעים ממתקני הגז בפי-גלילות, ולהטיל עליו לאסור את פעילותם עד יום 31.12.99, ולא יאוחר מיום 31.12.2000, וזאת כדי להעניק אורכה להקמת מתקנים באתר חלופי ולמנוע פגיעה במשק הגז.
משה גפני: להנחות את משרדי הממשלה לבצע את הפעולות הדרושות על-מנת לקבוע אתר חלופי ולגרום להעתקתם של מתקני הגז עד המועד האמור.
משה גפני: " אנו שומעים שיש החלטת ממשלה בתאריך 14 בינואר 1993, לאחר מכן החלטת ממשלה בתאריך 14 בינואר 1996, ולאחר מכן החלטת ממשלה ביום 14 בדצמבר 1997, לסגור את אתר הגז בפי-גלילות עד יום 31 בדצמבר 1999.
אורי אריאל: האם אדוני יכול לפרט מי היו השרים הנוגעים בדבר?
דוד טל: יש רצף שלטוני.
משה גפני: אני לא רוצה להלאות את המשתתפים, אבל אני יכול לקרוא פה החלטה מנומקת ומפורטת מיום 27 ביוני 2002 שהיא גם החלטת ממשלה.
משה גפני: גברתי סגנית שר התשתיות הלאומיות, מכיוון שהתקבלו החלטות ממשלה אחת אחרי השנייה, אני כמובן לא אומר מה חס וחלילה עלול היה לקרות, על-פי האינפורמציה שהיתה בידי הממשלה במשך כל השנים ועל-פי האינפורמציה שגם היתה בידינו, אבל אנחנו לא מבצעים את הדברים, אלא רק מפקחים עליהם.
משה גפני: אנחנו יכולים לקבל החלטות ולומר לממשלה שלפי דעתנו זה מה שצריך לעשות.
משה גפני: אני מבין שמדובר בממשלה אחראית, שמתיימרת לקבל החלטות ולבצע אותן...
משה גפני: כי אם החלטת ממשלה לא מתבצעת, זורקים שרים מהממשלה.
משה גפני: אני לא מביע עמדה, אבל אני חושב שאם זאת תרבות השלטון, צריכה להיות תרבות שלטון, על אחת כמה וכמה אם מדובר בחיי אדם ובחייהם של הרבה בני-אדם.
משה גפני: אני מתנצל שאני פונה אליך, נעמי בלונמטל, אבל את נציגת הממשלה.
משה גפני: אני מתייחס למישהו אחר, אבל את הנציגה הבכירה של הממשלה.
משה גפני: אני מבקש לדעת, למה החלטות של הממשלה והחלטה של ועדת הפנים ואיכות הסביבה לא התבצעו.
יהודית נאות: משום שהן היו בבחינת המלצה ולא החלטה.
משה גפני: לא חשוב, אבל ישבו פה נציגי המשרדים, והם אמרו את הדברים.
משה גפני: גברתי סגנית שר התשתיות הלאומיות, שר התשתיות הלאומיות בפועל, בבקשה.
נעמי בלומנטל: מכיוון שבאמת יש רצף שלטוני והיו כמה החלטות שהתקבלו ולא הגיעו לכלל ביצוע, אני רוצה לומר לכם במלוא האחריות שבלי קשר לאירוע שהתקיים – כמדומני ב-23 במאי – בתאריך אחד במאי נחתם הסכם בין משרד התשתיות הלאומיות יחד עם חברות הגז.
נעמי בלומנטל: המשנה למנכ"ל, מר אלי רונן, היה אמון על כל הנושא.
נעמי בלומנטל: הוא הוביל בצורה יוצאת מן הכלל יחד עם חברות הגז החלטה בהסכם מאד אחראי, שאומר שמכלי הגז – שהוא החומר המסוכן שנמצא בפי-גלילות – יוטמנו במקום.
נעמי בלומנטל: יושב כאן ראש העיר הנכבד של ראשון לציון.
נעמי בלומנטל: ראינו שעל אף שהיתה תכנית, שהיא תכנית טובה מאד, להעביר את פי-גלילות – או לפחות חלקים ממנה - לאזור השפד"ן, הדבר לא צלח.
נעמי בלומנטל: ראינו ששר הפנים לשעבר רמון ב-1995 ביטל את ההחלטה הקודמת להעביר את פי-גלילות לשפד"ן.
נעמי בלומנטל: בקיצור, לא נמצא אתר חלופי.
נעמי בלומנטל: אני רוצה להמשיך להחלטה שקיבל השר ליברמן ולתשובה האחראית מאד שהוא נתן כאן.
נעמי בלומנטל: אנחנו פעלנו בדיוק לפי מה שמשתמע וצריך להתקיים.
נעמי בלומנטל: מכיוון שלא נמצא אתר חלופי וחשבנו שתמשיך להיות איזו פארסה של החלטות שיש להעביר את האתר, כאשר בפועל הן לא מתבצעות, משום שבכל מקום שאליו רוצים להעביר את האתר יוצאים התושבים – מבחינתם כנראה בצדק, וזאת זכותם במשטר דמוקרטי - מפגינים עם שלטים ועם דגלים ואומרים "לא אצלנו בחצר".
נעמי בלומנטל: אוכלוסיית ישראל – ואנחנו מדברים על למעלה מ-500,000 בתי-אב רק באזור המרכז מחדרה ודרומה, כי אני לא מדברת על הצפון - צריכה לקבל גז, ואני דווקא מדברת על האוכלוסיות החלשות יותר, ובוודאי גם על המגזר החרדי, שזקוקות לגז הזה לבישול.
יהודית נאות: מה הקשר למגזר החרדי?
נעמי בלומנטל: הרב גפני התייחס בדבריו מעט למשבר.
יגאל ביבי: למה להשקיע את הכסף פה, אם אפשר להשקיע אותו במקום אחר?
נעמי בלומנטל: אבל לא נמצא מקום אחר.
נעמי בלומנטל: נכון להיום, או שהמכליות נעות בדרכים, עם כל המשתמע מכך, עם פקקי התנועה ועם העומס הקיים היום - -
יגאל ביבי: תטמינו את המכליות בים.
נעמי בלומנטל: עם כל הכבוד, בכל העולם מטמינים גז בקרבת ריכוזי אוכלוסייה בצורה הטובה ביותר והבטיחותית ביותר, ואנחנו לא צריכים להיות פחות מתקדמים.
נעמי בלומנטל: ההטמנה הנוכחית של הגז לא תהיה הטמנת קבע, ואני מזכירה שמדובר על הטמנת עילית.
נעמי בלומנטל: זאת ההחלטה, מכיוון שאין אתרים חלופיים נכון לעכשיו.
יגאל ביבי: אם אין אתרים חלופיים, זה יהיה הסדר קבוע ולא זמני.
יהודית נאות: על סמך מה התקבלה ההחלטה?
נעמי בלומנטל: אתם רוצים לשמוע תשובה הגיונית?
סופה לנדבר: אנחנו רוצים תשובה מקצועית.
משה גפני: אני גם רוצה לדעת מה זאת הטמנה עילית.
נעמי בלומנטל: נמצא אתי המשנה למנכ"ל, והוא יוכל להסביר מה זה בדיוק.
משה גפני: אני רוצה לשמוע מה זה מבחינה טכנית.
נעמי בלומנטל: כיסוי שיש על הקרקע.
נעמי בלומנטל: לאור העובדה שאין כרגע אתרים חלופיים לגז, ואני מפרידה בין הגז לדלק, החלטנו החלטה זו.
נעמי בלומנטל: אני מוכרחה לומר, שזכינו לשיתוף פעולה.
דוד טל: האם אנחנו זקוקים לגז הזה?
נעמי בלומנטל: אולי לא שמעת, אבל למעלה מ-500,000 בתי אב משתמשים בגז הזה באופן יום יומי וקבוע.
נעמי בלומנטל: בשלב הזה כבר נחתם ההסכם, ותוך תשעה עד עשרה חודשים - החלטת הממשלה עוזרת לנו בעניין הזה, כי כל הגופים שצריכים לתת את הרשיונות, את האישורים ואת התקציבים, כולם יזדרזו עכשיו – יוטמנו מכלי הגז במקום.
נעמי בלומנטל: לגבי הדלק, יש רעיונות לאתרים חלופיים לפי-גלילות, וזאת גם תשובת השר לשעבר ליברמן, שלמשל מביאה את חלץ כאחת האפשרויות.
נעמי בלומנטל: כל האתרים החלופיים נבדקו.
יגאל ביבי: בשביל מה צריך אתרים, מה עם מוביל גז ארצי ליד תחנות הכוח?
נעמי בלומנטל: אבל כל דבר כזה לוקח זמן.
נעמי בלומנטל: אני מדברת על מיזמים שהם ברי ביצוע, ונכון לעכשיו תוך תשעה חודשים אפשר לדבר על הפחתת הסכנה שבפי-גלילות, ואני אומרת את זה במלוא האחריות.
נעמי בלומנטל: ההטמנה הזאת מפחיתה את הסכנה.
נעמי בלומנטל: אני רוצה לדבר על הפחתת כמויות.
נעמי בלומנטל: בלי קשר לאירוע, העברנו את הצו שראש-הממשלה חתם עליו לפני שלושה שבועות על הפחתת כמויות הגז לחמישית באתר פי-גלילות.
נעמי בלומנטל: הדבר נעשה בשיתוף פעולה מלא עם חברות הגז.
נעמי בלומנטל: כבר עכשיו אני מדברת על הפחתה לחמישית הכמות, מ-2,600 ל-430 טון.
נעמי בלומנטל: אולי הכנסת יכולה גם להתגאות בזה ואולי גם הממשלה, כי זה קרה בלי קשר לאירוע.
נעמי בלומנטל: אנחנו העברנו בוועדת הכלכלה בכנסת את הצו הזה, שנחתם על-ידי ראש-הממשלה ביום רביעי.
נעמי בלומנטל: עוד לפני שהצו נחתם, חברות הגז כבר התחילו להפחית את הכמויות.
נעמי בלומנטל: אגב, שאלו אותי בממשלה, האם כבר הופחתה כמות הגז ל-430 טון, ואמרתי שלא, כי יש כרגע צו בית-משפט שעוצר אותנו, זאת אומרת: אנחנו לא מצליחים להמשיך ולהוציא כרגע את הגז מן האתר, אבל ברגע שהצו יוסר, אנחנו נמשיך להוציא אותו.
נעמי בלומנטל: הדלק זה סיפור אחר.
נעמי בלומנטל: אנחנו נמצאים במגעים שוטפים גם עם חברות הדלק.
יגאל ביבי: אנחנו מגלים את הממשלה במערומיה.
נעמי בלומנטל: אתה רואה שהתחלנו לבצע דברים עוד לפני שהתרחש האירוע.
נעמי בלומנטל: אתה שומע שהדברים נעשו בתאריכים שציינתי.
נעמי בלומנטל: הורידו כמויות גז עוד לפני האירוע.
יגאל ביבי: אין לכם כיוון.
נעמי בלומנטל: אם אתה סתם רוצה לזרוק באוויר דברים, בבקשה.
נעמי בלומנטל: בניגוד לגז שאין אתרים חלופיים לאחסונו, לדלק יש אתרים חלופיים.
נעמי בלומנטל: כפי שאמרתי, את הגז מטמינים, הורדנו כמויות בצורה משמעותית, ובו זמנית אנחנו מחפשים אתרים חלופיים.
נחמה רונן: מטמינים אותו?
נחמה רונן: היום אמרו שלא.
אורי אריאל: עושים מיגון עילי.
נעמי בלומנטל: הטמנה עילית.
נעמי בלומנטל: צריך להבין שאחסון הדלק הוא פחות בעייתי מבחינה בטיחותית - ויש כאן הרבה מומחים שיעידו זאת - ולכן יש לו אתרים חלופיים.
נעמי בלומנטל: החלטת הממשלה מדברת על כך – והיא לא החלטה קלה – שתוך 90 יום יסגרו את האתר מבחינת אחסון הדלק, משמע: האחסון יעבור לאתרים החלופיים.
נעמי בלומנטל: האתרים שקיימים כבר היום קיימים בחיפה, באשדוד, בירושלים, בבאר-שבע ובעוד כמה מקומות.
נעמי בלומנטל: התקבלה החלטת ממשלה, אבל מכיוון שאנחנו בטוחים שעשויות להיות בעיות דווקא כתוצאה מההחלטה, אנחנו נשב גם עם חברות הדלק, עם חברת תש"ן ועם חברת פי-גלילות, וננסה להגיע למודוס ויונדי, כדי שמצד אחד לא תהיה התנגדות חזקה מדי להמשיך לספק דלק, וגם כדי שנצליח להגיע למצב שלא יתחילו לקיים שביתות על גבי שביתות, ועוד מעט יסבירו ממה יכולות לנבוע שביתות – וזה קשור לעובדים, לחברות תש"ן ולחברת פי-גלילות.
נעמי בלומנטל: לפיכך, אנחנו ננסה ליישם את החלטת הממשלה, תוך הידברות עם כל הגורמים.
משה גפני: לפני שאני אאפשר לחברי-הכנסת לשאול שאלות, אני רוצה לפנות לאלי רונן.
משה גפני: אתה משנה למנכ"ל משרד התשתיות הלאומיות.
משה גפני: אם אתה יכול, אבקש ממך לומר לנו מה הם לוחות זמנים ומה הולך לקרות מכאן ואילך.
יהודית נאות: אני גם הייתי רוצה שתסביר לי, איך קיבלתם את ההחלטות עליהן דיווחה סגנית השר.
יהודית נאות: אני לא מתיימרת להיות מומחית לאנרגיה, אבל אני רוצה לדעת איך התבצע תהליך קבלת ההחלטות לגבי הדלק והגפ"מ.
אורי אריאל: בהנחה שיש אתר מוסכם לנושא הגז, כמה זמן להערכתם לוקח להקים אותו?
אורי אריאל: אני אומר את הדברים, בהנחה המקלה שפוטרים אתכם מחלק מהמכרזים.
אלי רונן: ראשית, לגבי השאלה ששאלה חברת-הכנסת נאות, אנחנו למעשה מקיימים התייעצויות שוטפות עם כל הגורמים שמעורבים בכל הנושא של בטיחות, שהם אנשי המשטרה, הלוט"ר, פיקוד העורף, נציגות הכבאות והמשרד לאיכות הסביבה.
אלי רונן: כל הגורמים האלה, למעשה, שותפים להחלטה, וההחלטה לגבי הטמנה למעשה התקבלה לאור המצוקה – וזאת מצוקה אמיתית – של מציאת אתרים חלופיים, ואני חושב שסגנית השר ציינה את הדברים.
אלי רונן: בהיעדר חלופה אמיתית, ועל מנת שלא ניקלע למצב של מחסור בגפ"מ, נאלצנו ללכת לפתרון ביניים של הטמנה באזור של פי-גלילות, על מנת להפחית את הסיכונים.
אלי רונן: נדמה לי שחברת-הכנסת נאות שאלה לגבי רמת הבטיחות, ואני אומר שהטמנה משפרת את הבטיחות לפחות בשני סדרי גודל.
יהודית נאות: מה זה שני סדרי גודל?
אלי רונן: אנחנו מדברים על הסתברות לאירוע במתקן עילי של אחת ל-100,000, ולמתקן מוטמן של אחת ל-10,000,000, זאת אומרת: אלה שני סדרי גודל.
עמי גרינברג: אלי רונן, איפה אתה גר?
אורי אריאל: האם ההסתברויות מתייחסות לאירועי טרור?
אלי רונן: לא מדובר באירוע טרור.
אלי רונן: מדובר באירוע שקורה כתוצאה מתקלה שיכולה להתרחש במקום.
אלי רונן: נקודת הכשל בכל מתקן כזה היא למעשה נקודת המילוי, כיוון שזה המקום שבו נוגעים הכי הרבה – מתחברות המכליות, מתנתקות המכליות.
אלי רונן: מאחר שנקודת המילוי של חברת פזגז באתר פי-גלילות סמוכה מאד לכביש, ההקפדה וההנחיה לחברת פזגז, בד בבד עם ההטמנה, היא להרחיק את נקודת המילוי למרכז האתר, כך שיהיה רדיוס ביטחון גדול יותר של 600 מטר.
אלי רונן: בנוסף, נדרשה חברת פזגז לרוקן את שני הכדורים הגדולים, שכל אחד מהם מכיל 500 טון, ורדיוס הפגיעה של מיכל כזה הוא למעלה מקילומטר, ואם לא היה ניתן צו הסגירה - -
משה גפני: אני רוצה להגיד לך על מה אנחנו מקיימים דיון ועל מה אנחנו לא מקיימים דיון.
משה גפני: אני לא רוצה לחזור על דברים שנאמרו, אלא אני רוצה לדעת לוחות זמנים.
משה גפני: אני גם מבקש לא להיכנס לפירוט על דברים, כמו: מרחקים מהכביש.
יהודית נאות: אני חושבת שזה מיותר.
משה גפני: זה לא רק מיותר, אלא אפילו קצת מסוכן.
משה גפני: אל תיכנס לפירוטים האלה, כי לא יושבים פה אנשי ביטחון, ולא יושבת פה ועדת שרים לענייני ביטחון.
משה גפני: זו גם לא ועדה סגורה, אלא זו ועדה פתוחה לציבור, שעיתונאים יפרסמו את מה שנאמר בה, ובצדק.
משה גפני: אני מבקש לדעת מה אתם עומדים לעשות ומה פרק הזמן לכל דבר.
משה גפני: עזוב את הפירוטים, כי אנחנו סומכים עליך, שאת הפירוטים אתה יודע היטב.
משה גפני: אנחנו לא צריכים לדעת אותם, אף על פי שחלקנו יודע.
משה גפני: אנחנו יודעים שזה מהווה סכנה.
אלי רונן: הנושא של ההטמנה כמובן נותן מענה גם לנושא של פיגועי הטרור.
אלי רונן: לא ציינתי את זה, אבל זה ברור מאליו.
אלי רונן: לגבי לוחות הזמנים, פרק הזמן המינימלי שבו אנחנו יכולים לבצע את כל הפעילות הזאת הוא 11 חודשים, וזה גם מה שנחתם.
אלי רונן: צריך לזכור, שעל מנת לבצע את הפעילות הזאת, צריך לקבל למעשה היתר בנייה מהמועצה המקומית.
אלי רונן: שני המתקנים יושבים בחצרה של רמת-השרון, קרי: אם אין אישור או היתר בנייה של מועצת רמת-השרון, כל מה שאנחנו מדברים עליו חסר תוכן וחסר תוחלת.
אברהם פורז: אבל אפשר לערער על זה.
אלי רונן: אני אומר שיש דרכים לעשות זאת, אבל אנחנו מצפים ומקווים שראש מועצת רמת-השרון יסייע לנו בעניין הזה.
נעמי בלומנטל: ואם לא, אנחנו נדלג מעליו, כי יש אינסטנציות בכירות ממנו.
שלום גולדברגר: אז לא יהיה מדובר ב-11 חודש.
נעמי בלומנטל: ברגע שיש החלטת ממשלה והיא קיימת, כל הגורמים יירתמו לעניין.
יהודית נאות: אתה מדבר על 11 חודשים עד להטמנה במקום הנוכחי.
אלי רונן: נכון, כולל הזזת נקודת מילוי.
יעל דניאלי: לאחר ההפחתה.
אלי רונן: ההפחתה כבר בוצעה.
אלי רונן: אנחנו מדברים על הפחתה משמעותית, ואני לא אחזור על הכמות.
אלי רונן: בכל אופן, הציפייה היא שכעבור 11 חודשים המטען הזה יהיה מוטמן, וכל ההסכם מדבר על סדר גודל של שלוש שנים, קרי: אנחנו לא מתכוונים שהחווה הזאת תישאר לעולמי עד באזור פי-גלילות, כי עדיין גם לחווה מוטמנת ישנם סיכונים, שאנחנו לא היינו רוצים שיישארו שם.
יהודית נאות: מה העלות התקציבית המוערכת?
אלי רונן: העלות התקציבית של הפעילות הזאת מוערכת בכ-2.5 מיליון דולר לשתי החברות.
אלי רונן: לא מדובר בסכומים גדולים.
אלי רונן: חלק מהסכום הוא עלות המכלים החדשים, כי אי אפשר להשתמש במכלים הקיימים, אלא צריכים לייבא מכלים חדשים.
משה גפני: לאן לקחתם את הכמות הגדולה שהוצאתם משם?
אלי רונן: למעשה, אין רזרבה לכמות הזאת שהופחתה.
אלי רונן: אם יום אחד בתי-זיקוק ייקלעו לתקלה מסיבה כזאת או אחרת ולא ייצרו גפ"מ, ייווצר מחסור, כי זה המחיר, אי אפשר להשיג את הכל.
אורי אריאל: מה יקרה בעוד שלוש שנים?
אלי רונן: בטווח של שלוש שנים אנחנו מנסים למצוא חלופות נוספות מעבר לשפד"ן.
אלי רונן: החלופה של השפד"ן נמצאת במסלול של התכנון.
אברהם פורז: אולי אתה יכול לפרט מה זה המסלול של התכנון?
אברהם פורז: ועדת הפנים ואיכות הסביבה עוסקת בתכנון.
אלי רונן: הממשלה אישרה את התכנית הכללית של תמ"א 32 בשנת 2000, כמדומני, בתקופתו של חיים רמון כשר הפנים.
נחמה רונן: זה לא היה בשנת 2000.
אלי רונן: זה היה בשנת 2000, אז הוא שימש כממלא מקום שר הפנים.
אלי רונן: הממשלה אישרה את התכנית, ועכשיו יש שלב של תכנון מפורט של האתר הזה.
אלי רונן: התכנון המפורט צריך לתת פרוגרמה - -
אברהם פורז: - - אני יודע, אבל האם יש תכנית מתאר מקומית מופקדת?
אלי רונן: עדיין לא.
אברהם פורז: האם ייתכן שאחרי שנה וחצי עדיין אין תכנית?
משה גפני: חבר-הכנסת פורז, יש כאן עוד כמה שאלות שמתחילות במילים "האם ייתכן".
אברהם פורז: הממשלה מחליטה החלטה בשנת 2000, ושנה וחצי אחרי כן אנו מגלים שהתכנית אפילו לא הופקדה.
אלי רונן: משום שאחרי שהתכנית אושרה בהנחייתו של השר רמון, הוא החליט להקפיא את התכנית.
משה גפני: דיבר אתו ראש עיריית ראשון לציון ושכנע אותו.
יחזקאל לביא: אדוני היושב-ראש, הייתי רוצה שתשמעו אותי.
משה גפני: יחזקאל, אל תגן על שר הפנים לדורותיו.
אברהם פורז: אבל זאת היתה החלטת ממשלה למקם את זה שם במסגרת תכנית מתאר ארצית.
משה גפני: השר הקפיא את זה.
אלי רונן: לא, זה אושר בממשלה וקיבל תוקף של חוק למעשה.
אלי רונן: תמ"א 32 אושרה.
אברהם פורז: תמ"א זאת תכנית מתאר ארצית.
אברהם פורז: הממשלה אישרה תכנית מתאר ארצית, ולפיכך חובתה של הממשלה ברגע שיש תכנית מתאר ארצית, לדאוג לכך שיהיה תכנון מפורט.
משה גפני: אומר מר רונן, שהממשלה לא דאגה לזה בהוראת שר הפנים שהחליט להקפיא את זה.
אברהם פורז: אבל מאז היה שר פנים אחר.
משה גפני: אין שר פנים, אנחנו לא יודעים מי זה שר הפנים היום, אתה לא מבין את הבעיה?
יחזקאל לביא: יש תכנית שנמצאת כרגע בהכנה.
אלי רונן: עם כינונה של הממשלה החדשה, שר הפנים היוצא מר אלי ישי, נתן הנחיה להמשיך את התכנון.
אברהם פורז: מתי התכנית תגיע להפקדה?
אלי רונן: ברגע שהיא תושלם.
אלי רונן: יש סוגייה שעלתה בנושא של רעידות האדמה, ונתבקשנו לבדוק גם את ההשלכות של רעידות האדמה.
אברהם פורז: ידוע שהשפד"ן הוא אזור שעלולות להתרחש בו רעידות אדמה.
משה גפני: תן לו להמשיך, תאמין לי שהוא מקיף את העניין.
אלי רונן: לכשנסיים את התכנית, שנמצאת כרגע בידי הגורמים המתכננים, היא תופקד ותוגש לוועדות המחוזיות להערות, ולאחר מכן תבוא לממשלה להצבעה.
אלי רונן: אני חייב להגיד, שאינני יודע מה יהיה בממשלה.
אלי רונן: שאלתם לגבי חלופות נוספות.
אלי רונן: בשל הבעייתיות שקיימת עם אתר השפד"ן, בדקנו חלופות נוספות.
אלי רונן: הזכירה סגנית השר את חלופת "חלץ" שנמצאת בבדיקה אינטנסיבית.
אלי רונן: יש שתי חלופות נוספות שנבחנות מול מערכת הביטחון.
אלי רונן: אני לא רוצה לציין אותן, כי ברגע שאני אציין אותן, תקום מהומת אלוהים.
משה גפני: בגלל התושבים שם.
נחמה רונן: האם הבעייתיות עם השפד"ן היא טכנית או פוליטית?
אלי רונן: פוליטית ציבורית.
אלי רונן: אנחנו במגעים עם משרד הביטחון.
משה גפני: אני מבין שאתה מדבר על השפד"ן ועל חלץ.
אלי רונן: אני מדבר על חלץ ועל עוד שני אתרים שנמצאים כרגע בבדיקה מול מערכת הביטחון.
אלי רונן: אני מקווה שהבדיקות האלה תסתיימנה בהקדם.
משה גפני: מה לגבי הנושא של אשדוד?
אלי רונן: הנושא של אשדוד עלה בזמנו, וראש העיר הביע את הסכמתו.
צבי צילקר: את הסכמתו למה?
משה גפני: שיסללו כביש.
צבי צילקר: שיסללו כביש – כן, אבל זאת החלטה נוספת שלא כובדה, ואני אתייחס לזה.
משה גפני: אם אני לא טועה, ראש עיריית אשדוד בישיבה הקודמת אמר שאם יסללו את הכביש, הוא יהיה מוכן להעביר לתחום שיפוטו חלק, או אפילו חלק גדול, מפי-גלילות.
צבי צילקר: אני יודע לבטא את הדברים בעצמי.
סופה לנדבר: הוא לא צריך פרשנים, הוא נמצא כאן, וגם אני נמצאת כאן, במקרה כתושבת אשדוד.
משה גפני: חס וחלילה, אני לא הולך לפרשן לא אותך ולא אותו.
משה גפני: זה לא עולה בדעתי, כי קטונתי מלפרשן אתכם.
צבי צילקר: יש פה דברים כתובים.
משה גפני: האם לאחר מה שהבעת בישיבה הקודמת היו איזה שהם מגעים בין משרד התשתיות הלאומיות לבין עיריית אשדוד?
צבי צילקר: רק עם המזכירות, אבל לא ברמה של מקבלי החלטות.
משה גפני: אז הדברים לא התקדמו.
צבי צילקר: לא התקדמו בכלל.
אלי רונן: לגבי אשדוד, נעשו בדיקות, והנושא של הכביש כמובן לא הסתייע, וכתוצאה מזה חלופת אשדוד לא התקדמה.
אלי רונן: לגבי שאלתך, מרגע שיש ביד היתר בנייה ליזם כלשהו, עוברים בין 18 ל-24 חודשים עד שמוקם כזה מתקן.
אורי אריאל: מה קורה בקריית-אתא ובבאר-שבע?
אורי אריאל: האם זה משפיע על הכל?
משה גפני: אני דווקא חשבתי שמיקי הרן תדבר על זה.
אלי רונן: רשיון זה עניין של המועצה, ולכן אני מציע שהמועצה תתייחס לעניין הזה.
יהודית נאות: אין לה.
משה גפני: האם נמצא כאן נציג של עיריית קריית-אתא?
יאיר יצחקי: אני אתייחס לזה אחר-כך.
יהודית נאות: דבר אחד לא ברור לי.
משה גפני: רגע, אני באמצע דבריי.
יהודית נאות: גם אני באמצע דבריי.
משה גפני: עם כל הכבוד, אני לא מאפשר לך לדבר.
משה גפני: האם הוזמן מישהו מקריית-אתא?
יהודית נאות: לא, כי רק היום זה פורסם בעיתון.
משה גפני: יאיר יצחקי, אתה יושב-ראש חברת פזגז.
משה גפני: האם אתה יודע מה קורה עם חוות הגז בקריית-אתא?
יאיר יצחקי: אין לה היתר של העירייה, אישור מכבי אש – יש, אבל זה קשור לדבר פרדוקסאלי אחר, הרי ממה נפשך, באה המדינה ואומרת לנו: אתם לא תהיו בפי-גלילות, אבל היא צריכה להגיד איפה כן נהיה.
משה גפני: האם לחוות הגז בקריית-אתא יש רשיון והאם היא פועלת?
יאיר יצחקי: אין לה רשיון של העירייה, והיא פועלת.
משה גפני: אבל היא פועלת שלא כחוק.
יאיר יצחקי: אני לא רוצה לדבר בשמו של ראש עיריית קריית-אתא, כי אני לא יודע מה הוא היה אומר אם הוא היה נמצא פה.
משה גפני: אני מבקש ממך למלא את מקומו בהתנדבות.
יאיר יצחקי: לטעמי, הוא אומר "לא אצלי", כפי שמר ניצן יגיד, כפי שמר צילקר יגיד וכפי שראש עיריית רמת-השרון יגיד.
יאיר יצחקי: כרגע המצב הוא שצריך לעזוב את חוות הגז בקריית-אתא ולעבור לדשנים מזרח, אבל לשם כך צריך להגיד לי, לפזגז, לאמישרגז ולסופרגז: ממחר אתם יוצאים ויש לכם חצי שנה להיות בדשנים מזרח, אבל אף אחד לא אומר את זה, אז מה נעשה?
משה גפני: אנחנו דנים בזה.
משה גפני: אני רק שאלתי שאלה, והתשובה היא שאתן – ואני לא יודע את מי להאשים – חברות הגז פועלות שלא כחוק בקריית-אתא.
יאיר יצחקי: יש היתר של כיבוי אש, וזה הוא הדבר העיקרי.
משה גפני: יאיר יצחקי, אני רוצה להגיד לך מה הייתי עושה כמפקד המחוז הצפוני במשטרה.
משה גפני: אם אזרח מהשורה היה בונה שם מרפסת בלי רשיון, הייתי מגיע עם שוטרים ועם נציגי העירייה והורס אותה, ובכך גומר את העניין.
משה גפני: יושבת שם חוות גז, שיש לה 1,001 היבטים, בעיקר בטיחותיים מעבר לכל העניין, ופועלת שלא כחוק חודשים ארוכים.
יאיר יצחקי: היא עבדה בהיתר, עבדה כחוק, עבדה ברשיון, ויום אחד הוא החליט שלא לתת לה רשיון.
אורי אריאל: אדוני היושב-ראש, בסוף גם תיתן תשובות לשאלה איך יגיע גז.
אורי אריאל: הרי ההתקפה הכללית פה על כולם היא נהדרת, אבל בסוף אתה ואני פותחים את הגז ואנחנו רוצים שיהיה גז.
אורי אריאל: אני מציע לרדת מההשתוללות הזאת.
משה גפני: העניין הזה ממש לא פשוט.
אורי אריאל: זה לא פשוט, אבל תזכרו שצריך גם גז, גם אתה וגם אני, עם כל הכבוד.
יאיר יצחקי: החוות האלה יושבות כ-50 שנים באזור קריית-אתא.
יאיר יצחקי: הן עבדו כחוק וברשיון, על-פי כל התקנות והכללים.
יאיר יצחקי: יום אחד אומרים שהן לא יעבדו יותר ברשיון, ואני מרשה לעצמי להגיד שזה בגלל טעמים מקומיים, ואני לא בא בטענות לראשי הערים שאומרים שהם לא רוצים את הנגע הזה אצלם.
יאיר יצחקי: כאן צריכה לבוא מדינת-ישראל ולהגיד לנו: אתם לא תהיו פה, אלא שם, וזה לא נאמר.
יאיר יצחקי: אני אומר שאני מתחייב, שברגע שזה יהיה המצב, אעמוד בזה, אם זה בקריית-אתא ואם זה בגלילות.
יהודית נאות: הוא אמר חד-משמעית, שתמ"א 32 קבעה עובדה.
יהודית נאות: אני מניחה שלא מחליטים על תמ"א ארצית בהינף יד.
יהודית נאות: ראש עיריית קריית-אתא אמר:
יהודית נאות: תמ"א 32 אושרה, ואני רוצה שהדברים יתנהלו על-פי החלטת תמ"א 32.
יהודית נאות: האדון אומר שהוא התחיל לחשוב, שאולי החווה תישאר במקומה.
יהודית נאות: איך ייתכן שמשרד ממשלתי שמעורב בתמ"א 32 אחרי שהיא מגובשת על סמך דעות מומחים, פתאום יחליט שאולי היא תישאר במקום?
יהודית נאות: בעניין הזה הוא צודק, כי אי אפשר לבלבל את כולם.
אלי רונן: אני אבהיר את הדברים.
אלי רונן: לאור ההצלחה המרובה שהיתה עם אתר השפד"ן, אותם גופים שהמליצו בתמ"א 32 ללכת לדשנים מזרח, אותם גופים קיבלו החלטה לבחון אפשרות להשאיר את החווה במקום.
אלי רונן: הגופים הם המשרד לאיכות הסביבה, משרד הפנים, משרד התשתיות הלאומיות וכל שאר הגורמים הביטחוניים.
יהודית נאות: זאת אומרת שאפשר "לרשום על הקרח" את תמ"א 32.
אורי אריאל: הוא לא אמר את זה.
אורי אריאל: הוא אמר שבשלב ביניים ימגנו גם החווה בקריית-אתא.
יהודית נאות: לא, הוא לא אומר את זה.
יהודית נאות: השאלה מה פה קובע במדינה.
משה גפני: אומר חבר-הכנסת אורי אריאל אמירה נכונה, שהאנשים והאזרחים צריכים גז.
משה גפני: מה המשרד לאיכות הסביבה אומר על כל העניין הזה?
משה גפני: מיקי הרן היא סמנכ"לית בכירה לתעשיות של המשרד לאיכות הסביבה.
נעמי בלומנטל: אנחנו עובדים איתה בשיתוף פעולה מלא.
יהודית נאות: על מה את מדברת, על פי-גלילות או על קריית-אתא?
מיקי הרן: על שתי החוות.
מיקי הרן: מכיוון שאותנו לא מעניין כהוא זה ההיבט הנדל"ני, וגם אספקת הגז מעניינת אותנו רק בתור אזרחים, אנחנו מסתכלים רק על ההיבט הבטיחותי, ולכן הנושא מאד פשוט.
מיקי הרן: הם צריכים להטמין את מכלי הגז.
מיקי הרן: אנחנו כבר אמרנו את זה לפני חמש שנים ושלוש שנים.