GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוד אמסלם:
עובד שרוצה לברוח לעבוד עכשיו בשטיפת כלים או שטיפת מכוניות, תמיד הוא יכול לעשות, זה גם היום, זה גם קורה.
דוד אמסלם:
למה הוא לא עושה את זה היום?
<אורי שיינין:
אני אסביר.
<אורי שיינין:
אפשר באמת לנהל את הדיון הזה עד אין קץ, יש טיעונים לכאן ויש טיעונים לכאן.
דוד אמסלם:
לא, רק תענה לי למה.
<אורי שיינין:
אני אגיד בעוד שנייה למה, אני רק אומר שאני חושב שההצעה של היושב ראש היא באמת כאילו מהפכה - - -
דוד אמסלם:
עזוב, אל תקרא לי יושב ראש, קרא לי דודי.
דוד אמסלם:
אנחנו פה לא בקטע של הטקסי פה.
<אורי שיינין:
ההצעה שלך היא בעצם מהפכה בתחום, לטוב ולמוטב, אגב, העניין הוא שאני חושב שאפשר, גם בעולמות שאנחנו נמצאים היום לייצר מהפכות ברמות קצת יותר זהירות, שיפתרו, שלא נותנות 100%, כמו שאתה - - -
דוד אמסלם:
לא, אני שואל שאלה, אבל מה שמפריע לי זו התשובה.
דוד אמסלם:
אני שואל שאלה - - -
<אורי שיינין:
לא, אני אומר לך אמיתי לחלוטין.
דוד אמסלם:
אבל, אורי, בוא תקשיב לי.
<אורי שיינין:
אם אתה עכשיו פותר 80% ולא הסתכנת בדברים מסוכנים אחרים - - -
דוד אמסלם:
אורי, תקשיב לי למה שאני אומר לך.
דוד אמסלם:
אני בדרך כלל משתדל לחשוב מחוץ לקופסה וכמה שיותר נועז.
דוד אמסלם:
אחרת אתה לא מגיע לאף מקום אף פעם עם רעיונות טובים.
דוד אמסלם:
אני זרקתי לך רעיון, נועז, אתה כלוא בשמרנות, אתה לא יכול לצאת.
דוד אמסלם:
אין לך תשובה למה שאני אומר, אתה אומר, 'אתה יודע מה, דודי?
דוד אמסלם:
יש לי רעיון, יש לי פתרון יותר שמרני, נותן 80%', אז אני אומר לך, 'למה, אורי?'
<אורי שיינין:
יש תשובה למה שאתה אומר, אני אסביר מה ההשלכות של מה שאתה אומר.
<אורי שיינין:
ההשלכות הן בסוף, אם אתה רוצה לראות את תמונת המצב, אני לא מדבר על המעבר בין האזורים, זה, סליחה שאני אומר, כבוד היושב ראש, זו הבעיה הקטנה של ענף הסיעוד.
<אורי שיינין:
הבעיה הגדולה של ענף הסיעוד - - -
דוד אמסלם:
לא סיעוד, אנחנו נמצאים פה בחקלאות.
<אורי שיינין:
אני יודע, אני מדבר רגע על ענף הסיעוד, כי מה שאתה מציע זה דומה בגדול לענף הסיעוד, בצורה כזו אחרת.
<אורי שיינין:
אני אומר מה שקורה בענף הסיעוד, עזוב את ההגבלה האזורית, זה באמת פחות מעניין - - -
דוד אמסלם:
דרך אגב, שם הבעיה היא ההגבלה האזורית, אבל לא משנה.
<אורי שיינין:
לא, יש שם בעיה, אני מדבר ברמה תעסוקתית.
<אורי שיינין:
זה שיש לך רבע מהעובדים בתחום הזה שהם עובדים בעבודות אחרות וזה שהוותק שם של העובדים הוא שבע, שמונה, תשע, ו-15 ו-20 שנה, זה מצב לא סביר ומצב לא בריא, אגב, גם לא לחקלאים וגם לא לקשישים הסיעודיים.
<אורי שיינין:
זה מה שיכול לקרות - - -
דוד אמסלם:
לא, תשמע.
דוד אמסלם:
לא, אורי, תקשיב.
<אורי שיינין:
אתה רוצה שאני אסביר לך למה?
דוד אמסלם:
לא, אני אגיד לך, אני אסביר לך משהו.
דוד אמסלם:
אני רוצה לעצור את הדיון כאן ולהגיד לך מה אני רוצה לעשות בקטע הזה.
<קריאה:
מה זה לא בריא?
<קריאה:
אתה קובע מה בריא לי?
דוד אמסלם:
דקה, תן לי.
דוד אמסלם:
תשמע, זה בדיוק הרעיון שאני אומר, ואני לא רוצה להעליב אותך בקטע הזה, אבל זו גישה פטרנליסטית קצת.
דוד אמסלם:
מה אני טוען?
דוד אמסלם:
חקלאי יקבע מה הוא רוצה, מה טוב לו, אני לא קובע.
דוד אמסלם:
דרך אגב, אני אספר לך, כשעשיתי דיון בענף הבניין אז בא משרד החוץ ואמר 'תשמעו, אנחנו יכולים להביא מולדבים, אנחנו יכולים להביא מפולין, אין בעיה, יש לנו הסכמים', קמו הקבלנים, אמרו 'אבל אנחנו רוצים סינים', מכירים אותם, 'העובד הסיני הוא משהו אחר'.
דוד אמסלם:
אני לא מתווכח איתו שהוא לא מבין כלום 'קח מולדבי', בגלל שהוא איש המקצוע.
דוד אמסלם:
אם אתה אוהב שניצל, אני לא משכנע אותך ששניצל לא טעים, קח חביתה.
דוד אמסלם:
אתה אוהב שניצל, תאכל שניצל, רק תשלם.
דוד אמסלם:
הוא אוהב תפוזים, שיאכל תפוזים.
דוד אמסלם:
אני לא משכנע.
דוד אמסלם:
תראה איזה מצב אבסורד.
דוד אמסלם:
לכן אני רוצה לגמור את הפרק הזה כך, אנחנו לא נסיים את זה פה, אני אעשה דיון מקצועי אצלי בחדר שאני אזמין גם אחד מנציגי החקלאים, אני אזמין לטובת העניין - - -
<קריאה:
אני רוצה להיות מוזמן.
דוד אמסלם:
דקה, אני קובע.
דוד אמסלם:
אני אזמין אחד מנציגי החקלאים שאני אחליט מי הוא, אני אזמין את משרד החקלאות, את אסף, אני אזמין אותך, אורי, אני אזמין את רשות ההגירה, את יואל, יש עוד מישהו שכדאי שאנחנו נזמין?
<קריאה:
משרד העבודה, את מוריה.
דוד אמסלם:
משרד העבודה, בסדר.
דוד אמסלם:
אנחנו צריכים איזה אחד יועץ משפטי או לא צריך?
<קריאה:
האמת ששושנה לדעתי היא בעלת ניסיון ותוכל ל - - -
<קריאה:
שושנה זה כדי שלא יקרה כלום.
דוד אמסלם:
מי אמר את המשפט הזה?
<קריאה:
זה שמת פקק.
דוד אמסלם:
אני אוציא אותך בפעם הבאה.
<קריאה:
אתה יכול להוציא אותי, אבל זו האמת.
דוד אמסלם:
לא קשור, אנחנו לא עוסקים בהעלבות פה.
דוד אמסלם:
תזכור, גם אם אני לא מסכים עם הפקיד, הוא עושה את העבודה לפחות לפי תפיסתו, גם אם אני לא מסכים איתו, אז לא מעליבים אותו.
דוד אמסלם:
אז אנחנו נזמין גם את שושנה היקרה, אנחנו נעשה דיון כדי לפתור את הנושא הזה.
דוד אמסלם:
אני לא הבנתי את כל התשובות שאתה אומר, אני בעמדה, תחשבו על זה, תכינו שיעורי בית לקראת הדיון, בסוף אני מאמין בשוק חופשי, אני מאמין בשוק חופשי שמאזן את עצמו.
דוד אמסלם:
כשיש התערבות רגולטיבית לא במקום זה יוצר את כל העיוותים, את כל השחיתויות ואת כל המסחר שמתנהל סביב הדבר הזה.
דוד אמסלם:
ברגע שאתה נותן לדבר הזה לזרום אז אתה תראה, בסוף כמו בסיעוד, כשאחד צריך עובד אחד הוא לא לוקח שניים ובסוף זה כיסאות מוזיקליים, הוא עבר לך, התפנה פה מקום, זה עבר אליו וזה בסדר.
דוד אמסלם:
בסוף יש איזון, העסק מתאזן.
דוד אמסלם:
עד שבסוף מגיע העובד שאוהב את המעביד, יש ביניהם אהבה גדולה והוא נשאר איתו.
דוד אמסלם:
לא מסתדר איתו, הוא עובר לבא בתור, זה בסדר, וכן הלאה וכן הלאה, בסוף המשק הזה מתאזן.
דוד אמסלם:
בתקופה הזאת יש איזה שהוא שפיל קטן שזה מה שנקרא אבטלה, כמו שאמרתי לך, חיכוכית, זה בסדר, זה קורה בכל נושא והכול בסדר, אבל בסוף החקלאים עובדים וזה תפקידם, לעבוד.
דוד אמסלם:
עכשיו בוא נעבור לאגרות.
דוד אמסלם:
זה דבר שאני אעשה.
דוד אמסלם:
סיפור האגרות.
דוד אמסלם:
דובי, תן לי את הבריף לגבי האגרות.
דוד אמסלם:
אחרי ששמעת את אורי.
דוד אמסלם:
כשהתחלנו את הדיון הקודם היו לנו שלושה סוגים של תעריפים, בוא תזכיר לי אותם.
<דובי אמיתי:
אני אזכיר לך.
<דובי אמיתי:
אני רק אזכיר לך במשפט אחד, דקה לפני, ביקשת את עמדת משרד החקלאות ושר החקלאות כתב לך מכתב מה-5 ביולי, מכתב מאוד מנומק, שאמר לך שכמות העובדים הנדרשת לחקלאות זה 43,000.
<דובי אמיתי:
רק לצורך הפרוטוקול, שיהיה כתוב שביקשת וקיבלת תשובה.
<דובי אמיתי:
43,000 עובדים זרים דרושים לחקלאות.
<דובי אמיתי:
לעניין עצמו, לשאלה שלך, מדובר כאן באגרת בקשה, 600 שקל, על כל עובד.
<דובי אמיתי:
לדוגמה אם אני מעסיק 10 עובדים, על כל אחד אני צריך לשלם 600 שקלים.
דוד אמסלם:
גם אם אתה מעסיק 20 זה אותו דבר.
<דובי אמיתי:
כן, כפול 600.
<דובי אמיתי:
600 שקל אגרת בקשה.
דוד אמסלם:
על כל עובד אני מביא, 10, 20, 30, אותו דבר.
<דובי אמיתי:
הדבר השני זה האגרה השנתית, 1,200 שקלים, ואגרת רישוי 180 שקלים.
<דובי אמיתי:
סך הכול 2,000 שקלים לכל עובד כל שנה כפול 25,000 נותן לנו 50 מיליון שקל.
דוד אמסלם:
הבנתי, עזוב את הכפולות.
דוד אמסלם:
אורי, כמה ההצעה שלך לגבי כל עובד, מתוך ה-2,000 שקל כמה הוא ישלם אגרות?
דוד אמסלם:
במכלול?
<אורי שיינין:
צריך לומר, חלק מהמכלול שהוא אמר הן אגרות חד פעמיות.
דוד אמסלם:
איזה?
דוד אמסלם:
כתוב לי, אני אקריא, עלויות אגרות שנתיות מחולקות בצורה הבאה: אגרת בקשה, 600 שח - - -
<דובי אמיתי:
כל שנה אלה הסכומים.
<דובי אמיתי:
כל מה שהוא אומר בבל"ת, כל שנה אלה הסכומים, עכשיו אפשר מפה להתקדם.
<דובי אמיתי:
כל שנה זה הסכום.
דוד אמסלם:
לא הבנת, דובי, אם תחזור על זה שבע פעמים, הבנתי.
<דובי אמיתי:
לא, אבל הוא לא מבין.
<דובי אמיתי:
הוא לקח אותנו מקודם לאוסטרליה, דרום אפריקה ולאן החזיר אותנו?
דוד אמסלם:
קח פסק זמן שנייה, דובי.
דוד אמסלם:
אורי, אנחנו מדברים כרגע על 1,980 שקל לעובד לשנה.
<דובי אמיתי:
הנה הוא אומר שהוא טעה.
דוד אמסלם:
אני ביקשתי להוריד באופן משמעותי את האגרות, מה ההצעה שלך?
<אורי שיינין:
אז אמרתי, מהדיון הקודם, בסוף זה מכלול אחד, יש את העלויות שלא משנה מאיפה הן מגיעות, אם זה מההיטל, מנקודות הזיכוי או מהאגרות וכן בסוף - - -
<אברהם דניאל:
למה?
<אורי שיינין:
מה זה משנה לך מה, כסף שצבוע - - -
<אברהם דניאל:
נקוות זיכוי אתה טועה, זה בניגוד לאמנה למניעת כפל מע"מ.
<אברהם דניאל:
דודי, דרך אגב, גם בהצהרת בית המשפט הם טענו שהעובד הפלסטינאי מקבל נקודה ורבע זיכוי.
<אברהם דניאל:
הם שיקרו במצח נחושה ושם שלחתי תלוש של העובד שמנפיק אותו משרד הפנים - - -
דוד אמסלם:
דניאל, דניאל, אני אגיד לאורי משהו.
דוד אמסלם:
תשמע, אני לא באתי לעסוק בכל סוגיות המס של העובדים הזרים והחקלאים.
דוד אמסלם:
הדיון שאני ערכתי דיבר על האגרות.
דוד אמסלם:
העמדה של האוצר יכולה להגיד לי 'תשמע, דודי, אנחנו מורידים, לא מורידים, מורידים 50% או 30%'.
דוד אמסלם:
אני לא עוסק כרגע בסוגיות נקודות הזיכוי, לא מעניין אותי, מצדי שהחקלאי לא ישלם בכלל מס הכנסה גם, זה לא הדיון.
דוד אמסלם:
אני מדבר רק על האגרות.
דוד אמסלם:
יש פה שלושה סוגי אגרות שבסך הכול במכלול החקלאי משלם 1,980 שקל, לי זה נראה מופרז, על גבול ההזוי, בגלל שברציונל של האגרות, הוא כמו שאמרתי, שלא יבואו יותר מדי עובדים, אז נקשה טיפה על החקלאים, שייקחו ישראלים, אבל זה לא שם.
דוד אמסלם:
דרך אגב בסיעוד, כמה הם משלמים בסיעוד?
<דובי אמיתי:
רק את ה-180.
<דובי אמיתי:
זהו, זה האגרה.
<קריאה:
175.
דוד אמסלם:
אני מתחיל את הדיון הקודם.
דוד אמסלם:
אני עשיתי שני דיוני סרק, אם זאת השאלה שאני שואל.
דוד אמסלם:
הרי בסופו של דבר ברור לנו לחלוטין שבסוף הכול מגולגל על העגבנייה, בהנחת העבודה שמישהו קונה את העגבנייה.
דוד אמסלם:
אם הוא לא אז זה נתקע אצל החקלאי, הוא הולך לבנק, לוקח הלוואה ומשלם.
דוד אמסלם:
הרי ברור שיש פה איזה אירוע שהוא לא רציני.
דוד אמסלם:
זה גם ברור, אמרתי, שהמוטיבציות של כל האגרות באו מרציונל שהוא לא שייך.
<אורי שיינין:
אבל פה בסוגיה הזאת אנחנו חלוקים.
<אורי שיינין:
זה בסדר, אנחנו כן בסוף מצאנו גם - - -
דוד אמסלם:
אין בעיה, אני מספר.
דוד אמסלם:
לכן אני חושב ש-1,980 שקל זה סכום עתק שחקלאי במדינת ישראל, לפי תפיסתי, לא צריך לשלם.
דוד אמסלם:
דרך אגב, את זה אמרתי בדיון הראשון.
<מאיר צור:
גם בשני.
דוד אמסלם:
אם אמרתי אותו בראשון אז ודאי חזרתי עליו בשני.
דוד אמסלם:
לא התחלתי איתו בשני, הכוונה.
דוד אמסלם:
לכן אני מתפלא שהיום אנחנו אחרי שנה ואנחנו נמצאים באותו דיון.
דוד אמסלם:
אז אם הייתם אומרים לי את זה, אורי, באמת, אני אוהב אותך ומכבד אותך מאוד, הייתי סוגר את הסיפור הזה אתמול ואני אסגור את זה מחר עם שר האוצר, לא איתך.
דוד אמסלם:
חבל לדבר איתך, אני אלך לשר האוצר ואני אגיד לו 'אדוני, זה מה שאנחנו רוצים, בוא נשב אני ואתה ונגמור את העניין'.
דוד אמסלם:
זה מבחינת האגרות.
דוד אמסלם:
לגבי המכסות, אני אשב עם שר הפנים ואני אחתוך את זה שם.
דוד אמסלם:
אני מנהל דיונים עם דרג מקצועי, אני מאמין בזה.
דוד אמסלם:
אני פקיד בנשמה שלי, אני באתי מהעולם הזה.
דוד אמסלם:
כשאני הפעלתי גורם מלמעלה אני לא אגיד לך שנכשלתי בתפקיד שלי, אבל זה עשה לי לא טוב.
דוד אמסלם:
לכן אני משתדל לעבור דרך הדרג המקצועי, להגיע איתם להבנות, כדי שהם יגלגלו את זה, אפילו לא אני.
דוד אמסלם:
שהם יגלגלו.
דוד אמסלם:
לכן אני מצוי כבר שנה בעניין, לכן אני בא לשאלה של ה-69,000 דולר בגלל שחבל לי על הזמן.
דוד אמסלם:
או שאתם מביאים לי הפחתה באגרות במצטבר מה-1,980, מצדי תוסיף עליהם עוד 15% מס הכנסה, תוריד להם את כל נקודות הזיכוי, תוריד להם את אגרת המילואים, מה שאתה רוצה, לא מעניין, אני מדבר על האגרות, שתוריד את זה באופן משמעותי ותציע לי הצעה או שתגיד לי 'תשמע, דודי, זה לא במנדט שלי', אני אגיד לך 'מאה אחוז, אורי, אני אוהב אותך, ממשיך לאהוב אותך, אני אטפל בזה באופן אישי'.
<אורי שיינין:
שוב, אני אגיד מה שהתחלתי לומר מקודם.
<אורי שיינין:
לבוא ולהסתכל על האגרות בהסתכלות ממוקדת, אז אני יכול לתת לך, לכאורה סתם, בוא נהיה ציניים, אל תתייחס לזה באופן רציני, 'אז בסדר, אז בוא נקבע 2% היטל ונבטל את האגרות' ואז אתה קיבלת ביטול אגרות ואני לא פגעתי ב - - - עכשיו, ברור שזה הזוי, זה נאמר רק לשם סיבור אוזן.
<אורי שיינין:
הרעיון הוא שבסוף יש סל עלויות, שסל העלויות הזה נחתך בשני שליש.
<אורי שיינין:
זה מאוד מאוד משמעותי, בחלקו גם בעקבות הדיונים ש - - -
איתן ברושי:
הוא לא היה מוצדק מקודם.
<אורי שיינין:
יכול להיות שהוא לא מוצדק - - -
עמר בר-לב:
בדיוק, אולי צריך לחתוך אותו בשלושת רבעי.
<אורי שיינין:
לבוא ולומר ששום דבר לא מוצדק, כבוד היושב ראש, זה פשוט חוטא לאמת.
דוד אמסלם:
אורי, בוא נחזור לענייננו, לשאלה שלי.
<אורי שיינין:
אבל אי אפשר להתייחס לשאלה הזו - - -
דוד אמסלם:
תראה, מה לעשות, אתה יודע מה היתרון של היושב ראש?
דוד אמסלם:
אני אספר לך סוד קטן, שהוא מחליט על איזה שאלה עונים, זו הזווית שאני רוצה להסתכל על זה.
דוד אמסלם:
אם מישהו אחר רוצה להסתכל על זה מזווית אחרת, אהלן וסהלן, או שיבוא ויישב פה במקומי, זה גם בסדר.
איתן ברושי:
משפט.
איתן ברושי:
אני הולך לוועדת כלכלה.
דוד אמסלם:
דקה, כבר.
דוד אמסלם:
לכן אני רוצה לקבל ממך את התשובה וכל תשובה שלך היא לגיטימית.
דוד אמסלם:
אתה יכול להגיד לי, 'תשמע, דודי', באמת, 'מדובר על 50 מיליון שקל הכנסות מדינה', אני בא מזווית הכסף - - -
<אורי שיינין:
ברור שיש פה - - -
דוד אמסלם:
דקה, דקה, עזוב עכשיו צודקים לא צודקים, נכון לא נכון, עד היום משלמים 50 מיליון, זה הסכום, לא חשוב גם שהם צודקים, הכסף, אני בא מזווית הכסף, אתה יכול להגיד, 'תשמע, דודי, 50 מיליון שקל זה גדול עליי בהחלטה.
דוד אמסלם:
עשה לי טובה, לך לממונים עליי, סגור את העניין איך שאתה מבין', זו אופציה אחת.
דוד אמסלם:
או אופציה שנייה, שאתה אומר לי 'תשמע, דודי, הבנתי את הרעיון, תן לי לדבר עם אמיר לוי, תן לי לדבר עם ערן או עם אדירי', עם מי אתה עובד, מול מי?
<אורי שיינין:
אני מתחת ליאיר, אבל עובד גם עם ערן ו - - -
דוד אמסלם:
עם יאיר?
דוד אמסלם:
או פינס, תגיד לי, 'תן לי לגלגל איתם שיחה, אני אחזור אליך מחר עם תשובה.
דוד אמסלם:
אם אני יכול להוריד אהלן וסהלן, לא יכול, אני אגיד לך שאני לא יכול'.
דוד אמסלם:
זו שפה שאני מבין.
דוד אמסלם:
לבוא לשכנע אותי למה זה לא מוצדק, עברנו את זה.
דוד אמסלם:
יש לי קרחת רק מההסברים האלה של כל מיני אנשים כל החיים שלי.
<קריאה:
אבל, אדוני היושב ראש, שלחת אותו לפני חודשיים לתשובה הזו.
דוד אמסלם:
לא חשוב, הוא בחור טוב, לא נכנס לזה.
<קריאה:
אה, אתה נותן לו מקצה שיפורים?
דוד אמסלם:
מה נעשה?
<קריאה:
הבנתי.
דוד אמסלם:
אז בוא נסכם ככה שני דברים - - -
עמר בר-לב:
לא, אבל זה נשמע כאילו התשובה שלו היא פשוט שלילית.
דוד אמסלם:
לא, בוא נסכם ככה.
עמר בר-לב:
לא הייתי כאן לפני חודשיים, אבל אם שאלת אותו את השאלה לפני חודשיים והוא בא כעבור חודשיים ועונה את אותה תשובה, קרי אין לו תשובה.
<קריאה:
לא, הוא שכלל אותה,.
דוד אמסלם:
אז אני מציע כזה דבר - - -
<קריאה:
חבר הכנסת בר-לב, הוא שכלל את התשובה.
דוד אמסלם:
זה לגבי שתי השאלות המרכזיות.
דוד אמסלם:
לגבי הנושא של המכסה, אני אקיים דיון אצלי.
דוד אמסלם:
לגבי הנושא של הכסף, אורי, אתה תיתן לי תשובה, קח לך כמה ימים, בוא נסכם, לאה, שתפני לאורי שבועיים מהיום.
דוד אמסלם:
זה לא שאתה צריך שבועיים, אני אגיד לך למה, בגלל שאני שבוע לא פה, אחרת הייתי אומר לך שבוע.
מיכל רוזין:
לאן אתה הולך?
דוד אמסלם:
יש ועידה בינלאומית.
עמר בר-לב:
ועידת שלום בינלאומית?
דוד אמסלם:
דרך אגב ועידת אקלים זה ועידת שלום.
מיכל רוזין:
במרוקו?
דוד אמסלם:
את רוצה, תבואי איתי, אני נוסע על חשבוני, תבואי.
דוד אמסלם:
את יודעת מה?
דוד אמסלם:
אני אזמין אותך גם לכרטיס, תבואי.
איתן ברושי:
אם אפשר שזה ייצא מהפרוטוקול, אדוני.
דוד אמסלם:
שבועיים מהיום, באמת.
דוד אמסלם:
לאה, תצלמי את זה, שלא יהיה פתאום אחרי חודש ופתאום נזכרתי.
דוד אמסלם:
שבועיים, תן לי תשובה, אם אתם סוגרים את הפינה ואומרים לי 'תשמע, דודי, אנחנו מורידים את זה 70%-80%', אין בעיה.
דוד אמסלם:
אם לא, דבר איתי אז אני עושה כבר סיפור אחר, אני כבר ניגש למקום אחר.
דוד אמסלם:
ואל תרגיש עם זה לא טוב, יש לי סדרה של שמונה נושאים שכל מהותם כסף, בגלל זה ראית אותי אתמול אצלכם, זה על הנושאים האלה.
דוד אמסלם:
אז זה עוד אחד, שאנחנו נצמיד את זה.
דוד אמסלם:
אז תחליט, תן לי בשבועיים תשובה.
איתן ברושי:
אדוני היושב ראש, חברי הכנסת, חבריי, אני מאחר לישיבה על תחבורה בפריפריה.
איתן ברושי:
אני רוצה לומר שיש פה התקדמות, אבל היא מאוד איטית וגם חלקית.
דוד אמסלם:
איזה התקדמות?
דוד אמסלם:
תראה לי אותה.
איתן ברושי:
נקודות זיכוי, לפי דעתי האוצר מבין שבג"צ היה מחייב אותו להחזיר את נקודות הזיכוי וזו לא איזה שהיא התנדבות.
דוד אמסלם:
אבל אנחנו לא שם.
איתן ברושי:
רגע, אני רוצה להגיד שעלויות העבודה הן מרכיב חשוב ביוקר המחיה.
איתן ברושי:
דיברנו הבוקר על המים, אין זמן עכשיו להזכיר, ועלויות העבודה הן גם עלויות כספיות וגם תשומת זמן של החקלאים בגלל בירוקרטיה ובגלל הרבה מאוד בעיות שאתה מכיר אותן ואתה מראה בקיאות.
איתן ברושי:
נוצר מצב שכדאי שהסיכום הזה יהיה - - - דודי, אתה נותן הרבה זמן, כי מה יגיד האוצר?
איתן ברושי:
מה הוא אמר על מס מעסיקים?
איתן ברושי:
'אין לי כסף לממן את הוויתור על ההכנסה', זאת אומרת לקחו מסים מיותרים, עכשיו מחזירים אותם כאילו זה טובה, אבל זה מראש לא היה צריך לקרות, עכשיו יגיד שר האוצר, אם אמרת 50 מיליון, לא בדקתי, 'מאיפה יהיה לי כסף?
איתן ברושי:
' זה הפך להיות מקור תקציבי לכסות על גירעונות או על הוצאות של הממשלה.
איתן ברושי:
לכן אני חושב שצריך להיות פה הרבה יותר חזקים עכשיו וגם לומר למשרד החקלאות, אל תסבירו מה זה מצרך במחסור, תבינו שחקלאים לא יכולים לסבול את העלויות ולא את המנגנונים, בטח לא להקים תאגידים.
דוד אמסלם:
דרך אגב, הזכרת לי את משרד החקלאות.
דוד אמסלם:
עד עכשיו שכחתי שאתם קיימים.
דוד אמסלם:
יושב ראש ועדת הפנים לא צריך לנהל דיון מהסוג הזה, זה משרד החקלאות, זה שר החקלאות.
איתן ברושי:
אני רוצה להגיד עו משפט.
דוד אמסלם:
הוא בממשלה, יש לו אצבע ויש לו גם תקציבים ויש להם תנאים.
איתן ברושי:
דודי, לקראת דיוני התקציב ואמרת שגם יש פה משרד החקלאות.
איתן ברושי:
אחד הדברים שצמצמו ידיים זרות היה השקעות.
איתן ברושי:
אין שקל אחד במנהלת ההשקעות של משרד החקלאות למיכון ולפיתוח של טכנולוגיה מקטינת עבודה.
איתן ברושי:
זאת אומרת יכול להיות, עכשיו אני חושב בקול רם שיכול להיות שהפתרון לעובדים זרים זה היבוא בכלל.
איתן ברושי:
אם האוצר נותן יבוא אז הוא אומר תשמע, יותר קל לתת פועלים לרמי לוי לפרוק את הדגים מאשר להביא פועלים שיגדלו עגבניות.
איתן ברושי:
אז בכלל יכול להיות שיש פה איזה פתרון סמוי, שהיבוא פותר את בעיית העובדים הזרים.
איתן ברושי:
תבדקו אם זה רק דמיון חולני שלי.
איתן ברושי:
לעניין עצמו, אני רוצה לומר, בכוונה שדודי ישמע, קואליציה, אין שקל אחד לתקציב של מנהלת ההשקעות ותמיד ידענו שהשקעות הן בין היתר הקטנת עבודה על ידי פיתוח של טכנולוגיה.
איתן ברושי:
בזה לא עוסקים.
איתן ברושי:
לכן אני חושב, דודי, שצריך לקצר את לוחות הזמנים, צריך להקטין את העלויות - - -
דוד אמסלם:
לא הבנתי, למה אתה רוצה שנקצר אותם?
דוד אמסלם:
תגיד לי אתה.
איתן ברושי:
לא, אני אומר, לוח זמנים צריך להיות בגבולות תקציב המדינה.
דוד אמסלם:
אז דבר, אני אמרתי שבועיים, אתה רוצה מה?
דוד אמסלם:
שבוע, שלושה ימים, מחר?
איתן ברושי:
לא תשובה שלך, תשובה של האוצר, הוא צריך להגיד שהוא מוותר על ההכנסות, ממה שאתה אומר, והוא צריך להביא את זה לתקציב המדינה.
איתן ברושי:
נכון לעכשיו אין לנו תקציב, לא להקטנת העלויות של העובדים, ואני חוזר, ולא לפיתוח טכנולוגיות שמקטינות את התלות בידיים עובדות, חלקן ידיים זרות.
איתן ברושי:
ולכן אני חושב שעלויות העבודה הפכו להיות בלתי נסבלות.
דוד אמסלם:
אמיתי, אתה רוצה להגיד משהו?
<דובי אמיתי:
לא, נתת לאוצר שבועיים, היית איתם לארג', אני מכבד את זה, החלטת.
דוד אמסלם:
מאיר, אתה רוצה לומר משהו?
<מאיר צור:
כן, קודם כל אני רוצה להגיד תודה שאתם מעלים את הדבר הזה ושאתה לוקח את זה.
<מאיר צור:
עם כל האהבה וההערכה למשרד החקלאות, אכן אני מצטרף למה שאמרת, שהיה צריך משרד החקלאות להוביל את זה ואנחנו לא צריכים להסתובב בוועדות הכנסת כל הזמן כמו יתומים, ומזל שיש גם אנשים טובים שרואים את הדברים עין בעין איתנו ועוזרים, אבל הם היו צריכים להוביל את זה.
<מאיר צור:
אני מקווה, באמת, שתהיה פה הנחה משמעותית של 80% ושנהיה כמו במקומות אחרים.
<מאיר צור:
ההיגיון שלך הוא היגיון מאוד, אם יהיו פה עובדים בלי הגבלה לא יהיו הרבה יותר עובדים.
<מאיר צור:
ואני רוצה להגיד לנציג האוצר שיקרה בדיוק הפוך ממה שאתה אומר, העובדים יקבלו תנאים יותר טובים, לא יהיה חוסר, הם לא יצטרכו לעבוד הרבה שעות ויהיה מספיק לכולם ולכולם זה יהיה יותר טוב ויותר בריא.
דוד אמסלם:
נעבור לפי הסדר אחד אחד.
דוד אמסלם:
אסף, בבקשה.
<אסף לוי:
אנחנו שנינו ביחד ממשרד החקלאות, אורי צוק בר, סמנכ"ל כלכלה, מחקר ואסטרטגיה.
<אסף לוי:
המשרד כן עובד, כן עושה, תיכף אורי יפרט.
<אסף לוי:
במסגרת התכנית להפחתת רגולציה בכוונת השר כן להביא מחליטים לוועדת שרים בנושא של העובדים הזרים.
<אסף לוי:
נעשתה עבודה ארוכה ומקיפה, אתה גם שלחת אותנו לעשות עבודה שהמשיכה עבודה קודמת, אז תכף אני אתן כמה מילים לאורי.
דוד אמסלם:
ומה לגבי הנושא של האגרות?
<אסף לוי:
האגרות, השר כתב לך, אנחנו בעד ותומכים.
<אסף לוי:
אני לא רוצה להפריע לך, אבל עוד פעם, זה עניין תקציבי.
דוד אמסלם:
כן, אבל כשאתה לא משלם אני תומך בכול, השאלה איפה אתם.
דוד אמסלם:
אתם לא ליימנים.
דוד אמסלם:
אתה יודע, אני עושה פה דיונים, לפעמים אני רואה, נגיד, שמשרד - - - עשיתי דיון על הגדר בהר הזיתים, במהלך היום יש לי עוד דיון על זה, אז הסתבר לי בהתחלה שמה שקורה שם זה שמשרד השיכון דואג לשמירה ומשרד החינוך דואג לגדר.
דוד אמסלם:
בקיצור אמרתי, 'חבר'ה, מה דעתכם שכל אחד יעשה רק את העבודה שלו?' אני שואל, מה דעתך שבסוף משרד החקלאות ידאג לחקלאים ולא רק ייתן עצות למשרד האוצר?
דוד אמסלם:
הרי יש לכם סיי, יש לכם גם תקציב, יש לכם גם כספים.
<אסף לוי:
על זה אני חולק עליך.
דוד אמסלם:
למה אני אומר את זה?
דוד אמסלם:
בגלל שבדיבור עם אורי, הרי בסוף הוא בא מזווית הכסף, זה אני מספר לך, הוא כלכלן, הוא חושב כסף וזה גם התפקיד שלו, זו העבודה שלו, אבל אם אתה תסייע לו ותגיד לו 'תשמע, בוא נעשה joint venture ואני אביא קצת פה ואתה תבוא משם קצת ובסוף נתכנס לאיזה שהוא משהו', אז יש עם מי לדבר.
דוד אמסלם:
אבל אם תגיד לו 'תשמע, אני תומך, תשלם אתה', באינסטינקט אתה מעורר לו את מיצי הקיבה.
<אסף לוי:
אבל כמו שחבר הכנסת ברושי אמר, מגבלות התקציב של משרד התקציב של משרד החקלאות הן בעייתיות, בטח בנושא הזה, אבל בוא נתקדם.
דוד אמסלם:
טוב, יאללה, אסף, בסדר, הבנתי.
דוד אמסלם:
אתה יכול לתת לי את התשובה 'אין לי תשובה' ותתקדם.
<קריאה:
לא, אבל קל לך להבטיח, כי אין לך ממה לשלם.
<אסף לוי:
אתה רוצה שאני אבטל את ה - - - שאני אקח מההשקעות?
<אסף לוי:
אז - - -
דוד אמסלם:
חבר'ה, אסף.
<אסף לוי:
גם לכם זו חוכמה להגיד 'יש לכם', אבל כדי לקחת אני אקח ממקום אחר שתצעקו עליו.
<קריאה:
אמרתי כי אין לך ממה לשלם, לא אמרתי - - -
דוד אמסלם:
סליחה, אני בסיכום עוד מעט.
<אורי צוק בר:
אחת, בשנה שעברה עשינו באמת עבודת מטה מקיפה, שגם שמענו במסגרתה את המשרדים האחרים והגענו למסקנה מקצועית, אחרי שבחנו את הנושא הזה, שהדרך הנכונה היא להוריד את השיטה הזאת של הקצאה ומכסה וזה לא יפגע בתעסוקה וראינו את זה גם בניירות וגם בנתונים אחורה ונוכל להראות לאנשים.
<אורי צוק בר:
העברנו את העבודה הזאת גם לחברינו, יואל ואורי, שיקראו אותה ואנחנו מאמינים בה, שהנושא הזה של הקצאות ומכסות, המדינה לא עושה בהם טוב ועדיף שהחקלאי יבחר כמה עובדים להביא וזה גם לא יביא להצפה בעובדים, לדעתנו.
<אורי צוק בר:
אנחנו מביאים את זה במסגרת החלטת ממשלה 2118.
דוד אמסלם:
הם יודעים את זה במשרד האוצר?
<אורי צוק בר:
כן.
<אורי צוק בר:
לא הצלחנו לשכנע אותם.
<אורי צוק בר:
אתה, לדעתי, נתת פה נאום משכנע, עזרת, אני חושב, לדיונים הבאים שלנו עם אורי, לשכנע אותו, כי באמת אני השתכנעתי מדבריך, למרות שהייתי משוכנע גם קודם.
<אורי צוק בר:
לגבי טיוב הרגולציה.
<אורי צוק בר:
במסגרת ההחלטה של טיוב רגולציה המשרד מביא ב-21 בנובמבר לממשלה, לוועדת שרים לרגולציה, סט של שמונה נושאים שונים של טיוב רגולציה, ביניהם הנושא הזה של טיוב רגולציה בנושא של טיפול בעובדים זרים.
<קריאה:
מה זאת אומרת?
<קריאה:
זה ביטול המכסות?
<אורי צוק בר:
העמדה שלנו היא קודם כל, ההמלצה הראשונה היא ביטול ההקצאה ורק במידה שהנושא הזה לא יתקבל או לא יעבור אז יש לנו עוד המלצות נוספות להקל, אבל זה הקלות קטנות, זה לא יפתור את הבעיה.
דוד אמסלם:
אתם מביאים את זה להחלטת ממשלה?
<אורי צוק בר:
לוועדת שרים לרגולציה.
דוד אמסלם:
אז אם אתם מביאים את זה אולי אני עושה סתם דיון.
דוד אמסלם:
אם אתם מביאים את זה להחלטת ממשלה - - -
<אסף לוי:
אם זה יעבור בהחלטת ממשלה אז תבטל את הדיון.
<אסף לוי:
אתה יכול לקבוע את הדיון.
דוד אמסלם:
השאלה אם אני אעשה דיון לפני ההחלטה.
<אורי צוק בר:
לא מיותר הדיון, אני חושב שהרוח - - -
<אברהם דניאל:
הדיון רק יעזור.
<אורי צוק בר:
אני רוצה להגיד שבדיונים מקדימים עם החברים פה הם ביקשו שלא נביא את זה כהחלטה סופית לממשלה, אלא נביא לממשלה איזה שהיא החלטה לעשות צוות שיחליט, אבל את זה אנחנו עוד צריכים לקבל.
דוד אמסלם:
אל תקבל את ההצעה הזו אף פעם בגלל שבסוף הצוות קובר את הכול.
<אברהם דניאל:
מה שהבנתי לדבריו של אורי, שהוא אומר שבכל הנושא של האגרות הוא ייתן לנו את ההנחה באמצעות נקודות הזיכוי.
<אברהם דניאל:
איפה כפל הלשון?
<אברהם דניאל:
בוועדה שישבה - - -
דוד אמסלם:
תעצור, אני לא שם, תאי המוח שלי לא רוצים להיכנס לשם.
דוד אמסלם:
יש לך משהו תכליתי לומר, עזוב אותי עכשיו.
<אברהם דניאל:
לא, אני רוצה להגיד - - -
דוד אמסלם:
לא רוצה, זה תשב עם אורי אחרי זה ותדבר איתו.
דוד אמסלם:
אני יושב פה בכיסא הזה משעה שבע וחצי בבוקר, אני לא יכול לטחון מים כל היום.
<אברהם דניאל:
אבל, תקשיב, אתה בין הבודדים שאתה מבין באמת את הבעיה, לא בשביל לתת לך מחמאה, כי ככה אני חושב שאתה באמת - - -
דוד אמסלם:
אז למה לקחת אותי לנתיב אחר?
<אברהם דניאל:
לא, אבל מה אני רוצה להדגיש בפניך?
<אברהם דניאל:
שיש פה בעיה רצינית.
<אברהם דניאל:
יש אמנה למניעת כפל מס, שהממשלה חתומה עליה, וחשוב שתדע את זה, באמנה הזאת ממשלת תאילנד אומרת שלעובד מגיעות זכויות בדיוק כמו לישראלי, זאת אומרת שהוא הולך לנקודות הזיכוי, אני רוצה שתבין, הוא לא עושה לנו שום טובה, הוא מחויב על פי האמנה שהממשלה חתומה עליה, הוא חייב את זה.
<אברהם דניאל:
יותר מזה, גם בתי המשפט פוסקים על פי האמנה.
<אברהם דניאל:
כשהחקלאי נתבע לדין בתי המשפט - - - ואם אתה רוצה פסיקות כאלה, אני אשלח לך עשרות פסיקות כאלה, שהם פוסקים בדיוק לפי האמנה.
<אברהם דניאל:
לכן אני רוצה להסביר לך, שיהיה מאוד ברור, שנקודות הזיכוי זה לא הפתרון של האגרות.
<אברהם דניאל:
האגרות, זה כפי שאתה הצגת.
<אברהם דניאל:
יחד עם זאת, עם הנושא של העסקת העובדים - - -
דוד אמסלם:
אז כל זה אמרת כדי לחזק אותי?
<אברהם דניאל:
כן.
<אברהם דניאל:
חשוב שגם תדע את זה.
דוד אמסלם:
טוב, תודה.
<אברהם דניאל:
אם אתה יודע אז אוקיי, לא עשיתי כלום, אבל אם לא ידעת, חשוב שתדע שהם מחויבים לאמנה, נקודה.
<אברהם דניאל:
בנושא העובדים הזרים, של לעבוד על פי צורך, זה אנחנו מדברים איתם כבר 20 שנה, רק שהעניין הזה לא מתקדם ואין פתרון טוב יותר, כי במצב הקיים אנחנו משאירים יבולים בשטח ולאמסוגלים לקטוף אותם.
דוד אמסלם:
תודה, דניאל.
<קריאה:
אני רק רציתי להגיד שהתכוונתי לדבר, אבל אחרי ששמעתי אותך אני חושב שאתה מייצג נאמנה את הבעיה.
<קריאה:
בהצלחה.
דוד אמסלם:
מישהו רוצה עוד להוסיף משהו?
דוד אמסלם:
משרד הפנים.
<שושנה שטראוס:
רציתי רק לומר בקצרה, כשדנים על מכסה או היעדר מכסה צריך לתת תשומת לב גם לזליגות שאנחנו רואים כבר היום, שהחקלאי למשל מקבל עובד זר לבריכות דגים ומוצאים את העובד הזר במסעדת דגים.
<דובי אמיתי:
תטפלו בזה.
<שושנה שטראוס:
עובדים זרים שמוצאים אותם בצימרים, עובדים בצימרים, שעושים עבודות בנייה.
<דובי אמיתי:
יש נהג שקנה פולקסווגן והוא נוסע ב-120.
דוד אמסלם:
למה לך להפריע לי, דובי?