GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<מנשה גניש:
הביקור הזה מבורך, חשוב לנו שאתם תראו את הכלא והמצב בתוך הכלא, גם בקרב אסירים בני נוער בבית סוהר אופק וגם בבית סוהר השרון.
דוד אמסלם:
אחלה, תודה.
דוד אמסלם:
הדובר?
<אסף ליבראטי:
אני מתנצל על ה - - -
דוד אמסלם:
אנחנו כבר לא שם.
<אסף ליבראטי:
אנחנו בדרך כלל משתדלים להביא קבוצות קטנות, זה מגדיל את שטח הפנים ואז אנשים - - -
דוד אמסלם:
אנחנו לא שם, חבל לך, היום כבר - - -
<אסף ליבראטי:
אוקיי, בסדר.
<אסף ליבראטי:
נגעת בנקודה נכונה, שמעט נוגעים בה, וזה העניין של הדימוי של הארגון, הדימוי של הסוהרים, הכבוד שהם מקבלים, באמת אנשים שלא רק צריך לדבר על הקושי של העבודה שלהם אלא על הערך והמשמעות של העבודה שלהם.
<אסף ליבראטי:
אנחנו משתדלים מאוד וצריך לעשות כל מאמץ כדי שהדבר הזה יבוא לידי ביטוי בציבור, בתקשורת, איפה שרק אפשר.
<אסף ליבראטי:
והיום הזה שמתוכנן בכנסת הוא בהחלט דבר אדיר.
דוד אמסלם:
נכון.
דוד אמסלם:
מישהו עוד רוצה להתייחס?
דוד אמסלם:
טוב, רבותיי, אני אסכם שוב פעם.
דוד אמסלם:
אני מודה לכם.
דוד אמסלם:
אמרתי, אני אתמקד בסוגיות שאני העליתי בסיכום שלי, אחרי שלאה תעבור על הפרוטוקול היא תביא לי אותם ואז אני אתחיל לעשות זום עליהם, אבל בעיקרון, עופרה, אני לרשותכם גם בנהלים.
דוד אמסלם:
אם למשל יש בעיה, כמו שאמרת קודם, בין רשות ה - - - אני לא מכיר את כל הרשויות, קחו בחשבון שאני לא כל כך - - -
אוסאמה סעדי:
המשרד לבטחון פנים לבין שב"ס.
דוד אמסלם:
גם המשרד לבטחון פנים לבין השב"ס, ביניכם לבין צה"ל, יש עוד דברים קטנים שאתם רוצים בפנימי, אני עומד לרשותכם.
דוד אמסלם:
אני אגיד לכם משהו אמיתי, תנצלו את ההזדמנות שאנחנו בוועדה הזאת, גם החברים, בגלל שאנחנו פקידים.
דוד אמסלם:
אני פקיד, יש לי ראש של פקיד, אני יודע לקחת בעיה, לפרק אותה, לייצר דיון, לייצר החלטות ולעקוב על הביצוע.
דוד אמסלם:
זה מה שאני יודע לעשות, אז תיקחו בחשבון שאני נמצא בנקודה הזאת, אני לא יודע אם תהיה פעם אחרת כאן.
דוד אמסלם:
לכן אני חושב שאפשר לקדם את העסק הזה למקום קצת אחר, גם אם צעדנו צעד אחד אז באמת עשינו את שלנו במשמרת שלנו.
דוד אמסלם:
לכן תפעילו אותי ותבדקו אותי בנושאים האלה.
דוד אמסלם:
ברגע שאנחנו ננעלים על משהו, אז בדרך כלל אני לא עוזב עד שמשהו זז, לפחות מישהו מבין.
דוד אמסלם:
אני לא עושה דיון לשם הדיון, אף פעם לא עשיתי דבר כזה, לכן, כמו שאמרתי, אני עומד לרשותכם, אני חייל במערכה הזאת שלכם, כי, כפי שאמרתי קודם, העסק הזה צריך לנוע קדימה בכל הווקטורים שדיברנו עליהם.
דוד אמסלם:
אני בסוף רואה את האסיר, כמו שאמרתי, זה הדבר שהכי חשוב לי, בסופו של דבר מדובר בבן אדם וצריך להתייחס לכל המערכת הזאת ככה.
דוד אמסלם:
זאת אומרת להבין, מדובר בבן אדם ולא כל דבר נמדד בכסף ואם גם מול האוצר צריך לבוא ולריב איתם על נושאים של כסף אז נעשה את זה, זה בסדר, יש לנו מנופים אחרים שאנחנו יכולים לבוא לפעמים ולהביא אותם, לפחות להתחיל להביא אותם לכיוונים שאנחנו רוצים.
דוד אמסלם:
אז שוב פעם, אני מודה לכולם.
דוד אמסלם:
אבגי, תודה רבה לך על כל הסיור ותודה רבה לכולם.
דוד אמסלם:
רבותי, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה בנושא: שיקום תשתיות ביישובים כפריים כמנוע לפיתוח והתחדשות הכפר – החלטת ממשלה מס' 2323, במסגרת יום החקלאות בכנסת.
דוד אמסלם:
היום, כידוע, יום החקלאות בכנסת.
דוד אמסלם:
חבר הכנסת ברושי פנה אליי בנושא וכמובן שמחתי לקבוע דיון בנושא הזה.
דוד אמסלם:
היות והוא היוזם של כל המהלך והמחולל של העניין, ניתן לו את רשות הדיבור.
דוד אמסלם:
אם מישהו מהחברים רוצה לדבר ולהתבטא אני מבקש שיבוא ויירשם כאן.
דוד אמסלם:
כמובן, את חברי הכנסת אני תמיד שואל באופן אוטומטי.
דוד אמסלם:
בבקשה, חבר הכנסת ברושי.
איתן ברושי:
צהריים טובים יושב-ראש הוועדה, חברי דודי אמסלם וחברי הכנסת האחרים, ואתם, התושבים והחקלאים.
איתן ברושי:
אני אגיד משפט אחד.
איתן ברושי:
המטרה היא באמת לשמוע.
איתן ברושי:
מתקיימות עכשיו ישיבות בוועדות שונות ולכן אנחנו מדלגים בין הוועדות, כאשר הנושא המרכזי הוא חקלאות והתיישבות.
איתן ברושי:
אתמול שמענו את שר האוצר בסקירה על תקציב 2018-2017 ויצאנו מודאגים מההתייחסות שהייתה לו בתחומי החקלאות.
איתן ברושי:
יש לנו מחר ישיבת כנסת שאמורה לאשר את חוק התקציב וחוק ההסדרים בקריאה ראשונה ואנחנו מעריכים שחייבים לחול שינויים כדי שנוכל לומר שיש תשובה למדינה לחקלאות ולהתיישבות.
איתן ברושי:
אחרת תימשך המגמה שבאה לידי ביטוי בחוברת שחולקה היום, על-פי בקשתי, של ה-מ.מ.מ.
איתן ברושי:
על-פי ניתוח של הכנסת, שהוא בוודאי אובייקטיבי, אנחנו רואים ירידה בכל המדדים ושחיקה של כל התועלות של החקלאות וההתיישבות בישראל.
איתן ברושי:
מטרת היום הזה בסופו של דבר, כפי שהבטיח ראש הממשלה – אני מקווה שאם הוא יגיע הוא גם יאמר את זה בקולו בשתיים בצהריים באודיטוריום – שהוא יקיים דיון בממשלה טרם ההחלטות על תקציב המדינה, מה היעדים והמטרות, מהי המדיניות שממנה נגזר התקציב, חוק ההסדרים והפעילות שמתחייבת משמירת ההתיישבות והחקלאות.
איתן ברושי:
לעצם הנושא לשמו התכנסנו בוועדת הפנים – היו שלל נושאים אבל בסופו של דבר בחרנו בנושא זה.
איתן ברושי:
ביקשתי ממשרד החקלאות ומהסמנכ"לית רותי פרום להציג, ברשותך, דודי – הוא הנושא של התשתיות ביישובים הוותיקים.
איתן ברושי:
אנחנו לא מתאמצים לזכור מה שהיה לפני מספר שנים, עוד בכהונתו של ראש הממשלה הנוכחי, נתניהו, בהסכם שנחתם ואושרר בישיבת ממשלה בדגניה, של הקצאת מיליארד שקלים לחידוש התשתיות ביישובים הוותיקים.
איתן ברושי:
בפועל בוצע מאוד חלקית.
איתן ברושי:
מדובר על עשר שנים, 100 מיליון לשנה על-פי קריטריונים ביישובים שהמדינה מעוניינת בחיזוקם, בפיתוחם וגם בהמשך הבנייה.
איתן ברושי:
אנחנו ראינו ורואים בהתיישבות חלק מהפתרון ולא הבעיה למצוקת הדיור ומחירי הדיור בישראל.
איתן ברושי:
אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אנחנו מבקשים בתקציב 2018-2017 להחזיר את השורה שמחק מהתקציב בצורה בוטה שר האוצר הקודם יאיר לפיד של שיקום תשתיות ביישוב ותיק.
איתן ברושי:
אנחנו רואים בזה מרכיב חשוב בחוסנה ובפיתוחה של ההתיישבות בכל רחבי הארץ.
איתן ברושי:
אני חושב שנכון שנציגים שנמצאים פה ממשרדי הממשלה, כמו חקלאות ושיכון, יבהירו את תמונת המצב.
איתן ברושי:
נאמר שבלי מים זורמים לבתים, בלי ביוב שהולך למכוני הטיהור ובלי כבישים ומדרכות לא ניתן בוודאי להגדיל ולהרחיב את ההתיישבות.
איתן ברושי:
לכן הסעיף הזה כל-כך חשוב.
איתן ברושי:
הוא לא סכום גדול.
דוד אמסלם:
מה הסכום?
איתן ברושי:
ההסכם היה על 100 מיליון לשנה במשך עשר שנים.
איתן ברושי:
בוצעו שנתיים עם קצת פיילוטים מקודם וקצת הסכמים קואליציוניים אחרי זה.
איתן ברושי:
בפועל בוצעו שנתיים על הנייר ולא כולן בוצעו.
איתן ברושי:
אני רוצה להגיד משפט אחרון – אני לא יודע אם יש פה נציג מקק"ל, אבל אתה, דודי, מכיר.
איתן ברושי:
קק"ל יש לה תקציב גדול.
איתן ברושי:
בנוסף לזה הממשלה חייבה אותה להעביר במשך שנתיים, 2018-2017 למטב זכרוני, סכומים גדולים.
איתן ברושי:
למעלה ממיליארד שקל קק"ל צריכה להעביר לממשלה.
איתן ברושי:
אין היגיון – יש פה נציגה של משרד השיכון – שהתקציב הזה יילך לכלל תקציבי המדינה.
איתן ברושי:
התקציב של קק"ל בא מאותן אדמות שאנחנו, המתיישבים והחקלאים, שדרגנו אותן ופיתחנו אותן.
איתן ברושי:
התקבולים מגיעים מהם ועכשיו לא ברור לאן זה הולך.
איתן ברושי:
אני חושב שנכון שאם הממשלה צריכה לתת 100 מיליון שקל לשנה ולהשלים את ההחלטה, ואין כמעט תקדים לכך שממשלה ככה מוחקת החלטות, גם אם היא התחלפה וראש הממשלה לא התחלף.
איתן ברושי:
אין כמעט תקדים לזה.
איתן ברושי:
לכן אני חושב שנכון לומר לממשלה ולמשרד החקלאות בטרם הדיון מחר על תקציב משרד החקלאות בוועדת הכספים מחר בתשע וחצי, תעמדו על כך.
איתן ברושי:
אמרתי את זה לאורי אריאל, השר.
איתן ברושי:
תעמדו על כך ש-100 מהמיליארד ומיליארד ומאתיים אלף שקק"ל מעבירה למדינה, יילכו למשימה הזאת.
איתן ברושי:
שהכסף יחזור לאדמה שממנה הוא בא.
איתן ברושי:
הסעיף הזה מאוד חשוב ויש פה מספיק ראשי מועצות שידברו.
איתן ברושי:
אני מודה לך.
דוד אמסלם:
חבר הכנסת אכרם חסון, בבקשה.
אכרם חסון:
בוקר טוב, כבוד היושב-ראש, אני רוצה לברך קודם את כל את ידידנו ברושי על קיום המפגש והדיון החשוב הזה.
אכרם חסון:
אני רוצה גם לברך את כל הנוכחים.
אכרם חסון:
אני מכיר לפחות שני ראשי מועצות – ידידי, מופיד מרעי, ראש מועצת חורפיש, שהגיע כדי לייצג את ראשי הרשויות הדרוזיות, ושכני וידידי כרמל סלע, מחוף הכרמל ושאר המכובדים.
אכרם חסון:
ללא כל ספק זה דיון מאוד מכובד וחשוב בעיניי.
אכרם חסון:
כל הזמן התפארנו והתגאינו בחקלאות של מדינת ישראל, אך לצערי הרב זה לא תורגם בשום מקרה בתמיכה ממשלתית מסיבית.
אכרם חסון:
בדיונים האחרונים בחצי השנה שאני כאן ושומע את החקלאים, החקלאות הוזנחה.
אכרם חסון:
זה לא מתאים לנו כמדינה, שבאמת התפארה בחקלאים ובחקלאות הישראלית ובכל ההמצאות.
אכרם חסון:
אנחנו גם מלמדים הרבה מדינות בעולם איך לפתח את החקלאות ואיך לקדם אותה וכשלנו באיזשהו מקום.
אכרם חסון:
100 מיליון שקל בשנה כדי לתמוך ולקדם זה כסף קטן לעומת עוצמתה של החקלאות ואיך היא העצימה, קידמה, פיתחה ובנתה את מדינת ישראל באמצעות הקיבוצים והמושבים וכל החקלאות הכפרית.
אכרם חסון:
אני בא ממגזר הדרוזי ובבדיקה שערכתי אין שום עזרה או תמיכה מצד משרד החקלאות.
אכרם חסון:
אני התחלתי ברמת הגולן והחקלאים שמגדלים את התפוחים הכי טובים בעולם לא מקבלים שום תמיכה.
אכרם חסון:
כולם בהפסדים ואנשים עוזבים את החקלאות.
אכרם חסון:
יותר מזה, גיליתי שמי-גולן, שמקבלים את המים ממקורות, מוכרים לחקלאים הדרוזיים ברמת הגולן בשקל וחצי קוב מים יותר מכל מקום אחר בארץ.
אכרם חסון:
לפי דעתי זאת גם הפליה.
אכרם חסון:
זה דבר שלא הוגן ולא אחראי להתעסק עם אנשים שחיים ממשכורת אחת בסוציו-אקונומי 2 בצורה כל-כך מכוערת ולא אחראית.
אכרם חסון:
מצד שני, אם אני מתחיל בחורפיש, שזה יישוב שאני גאה בו – ראש המועצה הוא אלוף משנה במילואים ואחיו גם היה אלוף משנה שנהרג – כל הכפר הזה גדל על מה שנקרא שם המולדת, איך להיות ציונים אמיתיים, לשרת את המדינה נאמנה.
אכרם חסון:
נשארה להם קצת חקלאות, הם גרים במקום הררי, הם צריכים לשלם היטלים יותר גבוהים מכל מקום אחר למרות שהם בסוציו-אקונומי גם 2.
אכרם חסון:
אני לא מבין איך מתייחסים לאוכלוסייה הזאת.
אכרם חסון:
כל פעם צריך לבוא מחדש ולשאול למה לא תומכים בחקלאים בכפרים הדרוזיים, למה לא מקציבים כספים.
אכרם חסון:
לא מפתחים כבישים חקלאיים.
אכרם חסון:
גם כשרוצים לפתח, אדוני היושב-ראש, כבישים כאלה, רוב הכבישים נמצאים מחוץ לתכנית המתאר.
אכרם חסון:
הוא צריך ללכת לוועדה המחוזית, עוברות שנה-שנתיים עד שהוא מקבל אישורים ואז התקציב נגמר.
אכרם חסון:
הם רצים כל הזמן כקבצנים.
אכרם חסון:
אני לא רוצה להרחיב.
אכרם חסון:
התמונה היא קודרת ולא מכובדת.
אכרם חסון:
לא מכבדת אותנו כנבחרי ציבור, לא מכבדת את משרדי הממשלה.
אכרם חסון:
הגיע הזמן שבאמת נתמוך ונקדם.
אכרם חסון:
אני כאן גם בשם השר שלי, שרוצה באמת לתמוך.
אכרם חסון:
ראיתי שלפני חצי שנה כאן הוא תמך הרבה בחקלאים ועשה.
אכרם חסון:
זה לא מספיק ואנחנו צריכים לשלב ידיים.
אכרם חסון:
אין קואליציה ואין אופוזיציה.
אכרם חסון:
כולנו אחים כדי לשנות את המצב.
אכרם חסון:
תודה רבה.
דוד אמסלם:
תודה, אכרם, רק הערה קטנה למה שאמרת.
דוד אמסלם:
אני עסוק כבר מספר חודשים באופן אינטנסיבי – לא כל-כך בוועדה אלא בדיונים שאני עושה – בכל נושא רפורמת המים.
דוד אמסלם:
אנחנו נתייחס גם למה שאתה אומר.
אכרם חסון:
תבורך.
איתן ברושי:
תברך אותו בסוף.
דוד אמסלם:
בבקשה, חבר הכנסת מסעוד גנאים.
מסעוד גנאים:
תודה, אדוני היושב-ראש, אני מברך את חבר הכנסת ברושי על הדיון ומברך את כל האורחים.
מסעוד גנאים:
צריך להזכיר כמה דברים כי לפעמים כאשר אומרים שזה עניין של ביטוח ושיבוץ כאילו שהוא חד-סטרי.
מסעוד גנאים:
לצערי יש לנו ניסיון מר, למשל כאשר היו כל מיני תכניות של פיתוח גליל והתברר שהוא פיתוח לחלק מהאוכלוסייה, לצערי הרב, שזאת האוכלוסייה היהודית.
מסעוד גנאים:
אני רוצה להזכיר שבמרחב הכפרי יש גם אוכלוסייה ערבית והשטחים שלה.
מסעוד גנאים:
אני יודע שיש שם הרבה קשיים והרבה בעיות.
מסעוד גנאים:
למשל, בקשר לכבישים החקלאיים.
מסעוד גנאים:
נמצא אתנו גם ראש המועצה האזורית משגב ואני חושב שהוא מכיר את הבעיות האלה גם מקרוב.
מסעוד גנאים:
למשל, בקעת בית נטופה היא השטח החקלאי הגדול ביותר לחקלאי אזור אל בטוף, עראבה, סכנין, עוזייר וכולם.
מסעוד גנאים:
יש שם בעיות בכבישים משום שכל השטח הוא תחת שטח שיפוט משגב או תבור או אחרים.
מסעוד גנאים:
הבאתי לדוגמה.
מסעוד גנאים:
כאשר הכבישים נמצאים בשטח שיפוט שהוא לא שלך ככפרי או כחקלאי מסכנין, יש בעיות ויש קשיים.
מסעוד גנאים:
יש גם קשיים לחקלאים בכל העניין של המשאבים ושל התמיכה של המדינה בהם כדי לשווק את היבולים שלהם וגם כדי להתקדם.
מסעוד גנאים:
לכן אני מבקש מחבר הכנסת ברושי, שציין את היום הזה, באמת לשים את העניין של החקלאים הערבים, של השטחים החקלאיים הערבים, של הכבישים הערבים גם הם במרכז כדי לפתח שם ולשפר.
מסעוד גנאים:
תודה.
מסעוד גנאים:
רק הערה אחרונה בקשר למשק המים וההיטלים.
מסעוד גנאים:
אני גם מצטרף לחברי אכרם חסון ולחברי כנסת אחרים.
מסעוד גנאים:
אנחנו רוצים ישיבה דחופה בעניין משום שאתה מכיר את הסבל הרב מההיטל הגבוה של רשות המים.
דוד אמסלם:
תודה, מסעוד.
דוד אמסלם:
דרך אגב, אני באופן בסיסי לא רואה שום הבדל בין יישובים יהודיים לערביים במועצות.
דוד אמסלם:
אם ראש מועצה לא מטפל ביישוב מסוים זה לא בגלל שהוא ערבי, לדעתי.
דוד אמסלם:
לכן, הנושא הזה הוא נושא לאומי ובכלל לא קשור.
דוד אמסלם:
אני לא רואה שום הבדל.
דוד אמסלם:
תודה רבה, חבר הכנסת מסעוד גנאים.
דוד אמסלם:
אני מבקש להעביר את רשות הדיבור לראש מועצת מרחבים, שי חג'ג', בבקשה.
<שי חג'ג':
בוקר טוב, קודם כל אני רוצה להודות על היום הזה, שנקרא יום החקלאות.
<שי חג'ג':
איתן, כל הכבוד לכם ולפורום.
<שי חג'ג':
אדוני היושב-ראש מכיר חלק מהבעיות שיש לנו במועצות האזוריות.
<שי חג'ג':
מדינת ישראל לא יכולה להתקיים בלי חקלאות.
<שי חג'ג':
החקלאות היא ששומרת על הגבולות במדינה.
<שי חג'ג':
בלי חקלאות לא יהיה לנו ביטחון כלכלי ולא ביטחון של מזון, ומי שחושב שהוא יכול לייבא מזון טרי מאירופה וכו', חי בסרט שכנראה הוא לא מכיר אותו.
<שי חג'ג':
או להתבסס על טורקיה ולהביא משם מים.
<שי חג'ג':
עד לא מזמן חשבו שזה אפשרי ואנחנו מבינים כולנו שאם אנחנו לא נהיה עצמאיים בכל נושא החקלאות, מדינת ישראל לא תוכל להתקיים.
<שי חג'ג':
אבל הדיון הוא על פיתוח הכפר.
<שי חג'ג':
אני רוצה לציין שמי שהיה אמון על פיתוח הכפר היה משרד החקלאות.
<שי חג'ג':
אפילו שינו לו את השם ל"משרד החקלאות ופיתוח הכפר".
<שי חג'ג':
אני מכהן כראש מועצה כמעט ארבע שנים ושום הרשאה חדשה לפיתוח או לשיפור של איזשהו כביש או איזושהי מדרכה במועצה אזורית מרחבים לא התקבלה.
<שי חג'ג':
בעבר היה, אני חייב לציין.
<שי חג'ג':
בעבר היה.
<שי חג'ג':
אני רוצה להעביר מפה מסר לשר החקלאות ולהזכיר לו שהוא שר החקלאות של כל מדינת ישראל ולא רק של שטחי יהודה ושומרון, שגם שם צריך לשפר ולעשות.
<שי חג'ג':
הוא שר החקלאות של כולנו ולצערי, בשנים האחרונות התקציבים לא מגיעים לנגב.
<שי חג'ג':
דבר נוסף, ואני חייב לציין אותו, הוא שהיחיד שלוקח איזושהי אחריות על פיתוח הכפר זה משרד השיכון דווקא.
<שי חג'ג':
יושבת פה אסנת מהמגזר הכפרי במשרד השיכון ולשמחתי אפילו בנושא שיקום שכונות הכניסו אותנו בתקופה האחרונה כי הבינו שהתשתיות של יישובים שנבנו בשנות החמישים, פשוט לא מחזיקות.
<שי חג'ג':
אני מזמין את חברי הכנסת לבוא לסיור במושבים אצלנו ולראות איך נראה יישוב שחיים בו 3,000 תושבים ואין בו כבישים, אין ביוב מרכזי, אין מדרכות ואין תחנות הסעה.
<שי חג'ג':
המועצה אין לה תקציב מהתקציב השוטף לטפל בעניינים האלה.
<שי חג'ג':
אני מאוד מקווה שבאמת תחזור ההחלטה לקדמותה ולפחות שיקצו את ה-100 מיליון.
<שי חג'ג':
זה לא כסף גדול.
<שי חג'ג':
שמשרד החקלאות ייקח בחשבון גם את הנגב, גם את הגליל ואת כל מדינת ישראל.
<שי חג'ג':
תודה רבה.
דוד אמסלם:
תודה לשי חג'ג'.
דוד אמסלם:
ראש המועצה המקומית חורפיש, מופיד מרעי, בבקשה.
מופיד מרעי:
בוקר טוב לכולם, תודה על ההזמנה ותודה על הרעיון ועל החשיבה לעסוק בנושא החקלאות.
מופיד מרעי:
באמת אפשר לדבר על פיתוח תשתיות חקלאיות אבל אני מעדיף לדבר על חוסר בפיתוח תשתיות חקלאיות.
דוד אמסלם:
זה אותו דבר.
מופיד מרעי:
אנחנו צריכים להגיע לפיתוח ואני אעלה את חוסר הפיתוח ואת החסמים.
מופיד מרעי:
נכון לעכשיו המצב הוא רע מאוד בצורה שמבריחה אנשים בכלל מלעסוק בחקלאות.
מופיד מרעי:
אם אני אקח את היישובים הלא-יהודיים, שהם ישובים גדולים ולא שייכים אפילו למשרד החקלאות ופיתוח הכפר, הם נופלים בין הכיסאות.
מופיד מרעי:
מה קורה עם החקלאים?
מופיד מרעי:
נכון לעכשיו, העובדות אומרות שאין תשתיות חקלאיות, אי אפשר לפתח דרכים חקלאיות ומעמיסים עלינו הרבה מאוד חסמים.
מופיד מרעי:
אני לוקח לדוגמה את חורפיש ושאר היישובים הלא-יהודיים, ששנים לא מקבלים תקציבים לפיתוח דרכים חקלאיות מכיוון שרוצים היום היתר לכל דרך חקלאית.
מופיד מרעי:
תוסיף את זה לכך שתחום השיפוט של היישובים הוא קטן, ואתה צריך לעשות את התכנון ביישובים אחרים.
מופיד מרעי:
כלומר, חוצה את תחום השיפוט שלך.
מופיד מרעי:
אז אתה הולך לוועדה אחרת ולפעמים אתה מגיע לוועדה מחוזית בשביל לקבל היתר לדרך חקלאית.
מופיד מרעי:
החסמים האלה פשוט מפריעים לנו.
מופיד מרעי:
תוסיף את השטח הטופוגרפי וזה מערכתי.
מופיד מרעי:
אני לא מדבר רק על חורפיש ועל יישובים לא-יהודיים או יישובים חקלאיים יהודיים.
מופיד מרעי:
אני מדבר באופן כללי.
מופיד מרעי:
הטופוגרפיה בגליל היא טופוגרפיה קשה מאוד.
מופיד מרעי:
להשקיע בפריצת דרכים חקלאיות בגליל זה דבר ששונה מאשר במישור החוף, גם מבחינת העלויות, מבחינת תקציבים.
מופיד מרעי:
אני שומע פה שמדברים על 100 מיליון שקל.
מופיד מרעי:
מה זה 100 מיליון שקל היום כדי לפרוץ דרכים חקלאיות?
מופיד מרעי:
לדעתי זה לא כסף.
מופיד מרעי:
אני מדבר על דרכים ומה קורה עם שאר התשתיות?
מופיד מרעי:
הבעיות שלי זהות לבעיות של היישובים האחרים.
מופיד מרעי:
אני חושב שחשוב לבנות חבילת סיוע לפיתוח התשתיות החקלאיות מיד וביותר מ-100 מיליון שקל.
מופיד מרעי:
שואלים אותי תמיד מה ההבדל בין פלאח לחקלאי.
מופיד מרעי:
אני אומר שחקלאי נוסע עם קומביין וטרקטור לשטח ופלאח עם חמור.
מופיד מרעי:
לצערי יש עדיין אנשים שרוכבים על חמור לשטח שלהם.
מופיד מרעי:
זה נשמע הזוי אבל זה קיים.
מופיד מרעי:
אלה עובדות ובמדינת ישראל אנחנו נמצאים.
מופיד מרעי:
אני חושב שחשוב שהוועדה הזאת תיקח את נושא התשתיות כחבילה אחת, תבחן את זה יסודית ומקצועית ואתם תעשו פשוט מצווה לנו.
מופיד מרעי:
אני מחזק את הידיים של כולם לגבי חוק המים או רפורמת המים ותודה רבה לכולם.
דוד אמסלם:
תודה רבה, מרעי.
דוד אמסלם:
אני בליכוד ולדעתי אני היחיד שנמצא בשדולה החקלאית.
דוד אמסלם:
אני רואה בחקלאות ערך עליון, בדיוק כמו שאמר שי חג'ג'.
דוד אמסלם:
אני חושב שאסם התבואה של מדינת ישראל לא צריך להיות נסמך על המדינות מסביבנו, בוודאי המדינות שהן ברובן לא אוהבות אותנו.
דוד אמסלם:
לכן אנחנו צריכים קודם כל, בראש ובראשונה, מעבר לקטע שאני רואה אותו כקטע ערכי – עבודת האדמה היא עבודה ערכית.
דוד אמסלם:
על זה קמה המדינה.
דוד אמסלם:
לכן אני חושב שסיפור החקלאות במדינת ישראל, לא צריך לבחון אותו רק סביב כמה עולה העגבנייה וכמה אנחנו יכולים לקנות אותה בחוץ.
דוד אמסלם:
יכול להיות שאנחנו יכולים לרכוש אותה בחצי שקל פחות, אבל יש לזה תוספים אחרים שלא באים לידי ביטוי רק במחיר.
דוד אמסלם:
אני עוסק גם בנושא המים ואני רוצה לומר שני דברים, שלדעתי כדאי להתמקד בהם בדיון.
דוד אמסלם:
אנחנו מדברים כרגע לא על החקלאות.
דוד אמסלם:
אנחנו מדברים על התשתיות ביישובים.
דוד אמסלם:
אני בא מעולם התשתיות ודרך אגב, המועצות האזוריות – קחו את זה בילט-איין, בהגדרה – הן שטח עצום עם מספר תושבים קטן.
דוד אמסלם:
אין עיר כמעט בארץ שהיא בגודל של המועצה האזורית של שי, אבל כמעט ואין לו תושבים.
דוד אמסלם:
מה לעשות, ואתה צריך להעמיס את הכול על הארנונה של אותו תושב.
דוד אמסלם:
אלה המקורות.
דוד אמסלם:
מדובר בבנייה שהיא לא צפופה אלא בניית קרקע.
דוד אמסלם:
זה האופי של המושבים.
דוד אמסלם:
לא בונים מגדלים והכביש שעובר דרך המגדל ודרך אותה יחידת קרקע הוא אותו דבר, אותו כביש.
דוד אמסלם:
לכן העלויות פר האחזקה הן עצומות.
דוד אמסלם:
אי אפשר להעמיס את זה על האזרח וזה ברור לי לחלוטין.
איתן ברושי:
חייבים שהוא יהיה שר האוצר הבא.
דוד אמסלם:
אני אתן דוגמה.
דוד אמסלם:
הייתי בסיור בכרם שלום לפני שלושה שבועות.
דוד אמסלם:
יש כביש גישה ליישוב חדש על גבול מצרים.
דוד אמסלם:
חבר'ה ציוניים ממדרגה ראשונה והם נמצאים עדיין בהקמת היישוב.
דוד אמסלם:
משרד השיכון, במסגרת היטלי הפיתוח שהוא גבה מהם, סלל להם כביש באורך 3 קילומטר.
דוד אמסלם:
במשך שנה וחצי הכביש הזה סגור בגלל ויכוח בין משרד התחבורה לבין משרד השיכון האם התמרור יהיה ככה או ככה.
דוד אמסלם:
בינתיים התושבים נוסעים בכביש מסוכן מאוד, בלי תאורה בלילה.
דוד אמסלם:
נשים, ילדים קטנים, ולאף אחד זה לא מפריע.
דוד אמסלם:
ממשיכים להתווכח.
דוד אמסלם:
אני מקיים דיון ושר התחבורה נותן אתמול הנחיה לפקיד לא לבוא לדיון.
דוד אמסלם:
ככה לא מנהלים מדינה.
דוד אמסלם:
אגו של שר לא מכתיב לנו מה קורה עם התושבים שם.
דוד אמסלם:
אמרתי: מה זה כבישים בלי אבא?
דוד אמסלם:
אני לא מכיר דבר כזה.
דוד אמסלם:
מה זה הבדיחה הזאת?
דוד אמסלם:
הביאו את ראש המועצה.
דוד אמסלם:
אומרים לו: תחזיר את הכביש 3 קילומטר, הוא אומר: מאיפה?
דוד אמסלם:
יש ביישוב הזה 20 חבר'ה.
דוד אמסלם:
אני שואל אותם, ראש המועצה הזה, תסבירו לי אתם איך הוא יחזיק את הכביש?
דוד אמסלם:
בואו תספרו לי.
דוד אמסלם:
דרך אגב, תתעכבו בהכרעה על הכביש ועוד מעט גם יגנבו את כל התשתית.
דוד אמסלם:
ירצו להדליק את החשמל ולא יהיה בגלל שהכבלים כבר יהיו למטה.
דוד אמסלם:
זה מה שקרה לי פה, בעטרות.
דוד אמסלם:
אבל זה לא מעניין אף אחד.
דוד אמסלם:
אני חושב שצריך להתמקד בסוגיית התשתיות של הכבישים, מדרכות, ניקוז וביוב.
דוד אמסלם:
זהו.
דוד אמסלם:
עזוב את מה שקורה בשדות.
דוד אמסלם:
זה סיפור אחר.
דוד אמסלם:
בבקשה, רוני, תלמידת בית-ספר מהערבה התיכונית.
דוד אמסלם:
בבקשה, רוני.
דוד אמסלם:
קודם כל, אני שמח שאת באה לכנסת.
דוד אמסלם:
זה מעודד אותי תמיד ומרגש אותי שחבר'ה צעירים מגיעים לדיונים.
דוד אמסלם:
באמת זה מחמם לי את הלב בגלל שזה העתיד שלנו.
דוד אמסלם:
עד שנצליח ללמוד, כבר הם יהיו החבר'ה שיצטרכו לבוא לכאן כבוגרים כמעט.
<רוני לב:
שלום לחברי הוועדה הנכבדים, אני רוני לב, בת 17 ממושב צופר בערבה התיכונה.
<רוני לב:
אימא שלי עובדת כאחות בבית החולים סורוקה בבאר-שבע, במרפאה במושב צופר ובמושב עין-יהב.
<רוני לב:
אבא שלי עובד במפעל תרופות והוא גם חקלאי.
<רוני לב:
שניהם מתנדבים ביחידת החילוץ ערבה ואבא שלי בתפקיד כסגן מפקד.
<רוני לב:
האזור חשוב לנו.
<רוני לב:
חשוב שיהיה לנו לאן לחזור, שהאזור ימשיך להתפתח וישמור על האופי שלו.
<רוני לב:
דווקא בגלל שאנחנו חקלאים והאזור דליל במתיישבים ובמושבים, ההגנה והשמירה על הסביבה היא מורכבת ומיוחדת ושונה ממקומות אחרים בארץ.
<רוני לב:
השוני מחייב אותנו להיות יצירתיים במציאת פתרונות עם האתגרים והקשיים שהערבה חווה.
<רוני לב:
דוגמה לכך היא שכמות הפסולת שממוחזרת בערבה גדולה מהכמות שנשלחת להטמנה.
<רוני לב:
אנו כבני נוער מעורבים בשמירה על הסביבה.
<רוני לב:
כתלמידים אנחנו עובדים בפרויקטים המשלבים מערכים ועבודה.
<רוני לב:
למשל, את המסע לפולין אנו מממנים באמצעות פרויקטים של איסוף פסולת למחזור ושימוש חוזר.
<רוני לב:
גם במסגרת תנועת הנוער אנחנו עוסקים במחזור שמירה על הסביבה והפעילות מתבטאת בטיולים, סידור שבילים, איסוף פסולת מהשטחים הפתוחים וכל זאת מועבר לחניכים מקטן ועד גדול.
<רוני לב:
בערבה הסביבה היא מקור ההכנסה שלנו, בחקלאות ובתיירות, ולכן אנו גדלים עם מודעות גבוהה לצורך באיזון בין שימור לפיתוח.
<רוני לב:
אם הממשלה תשקיע ותזרים לפה יותר כספים, הדבר יתבטא, למשל, בתחבורה ציבורית, בפיתוח התשתיות הציבורית ובתהליכי המחזור.
<רוני לב:
יותר אנשים יגיעו לערבה וייווצרו מקומות עבודה, דבר היתרום להתחדשות הערבה ולצמיחת האזור.
<רוני לב:
אין מדרכות ליד הכבישים ואין תאורה.
<רוני לב:
הייתי רוצה שיהיה קל לחזור להרחבה שתיבנה במושב.
<רוני לב:
כולם רוצים לחזור מתוך ציונות ואהבה לחקלאות.
<רוני לב:
בערבה יש משאבים שלעולם לא חסרים – שמש, אדמה ואנשים טובים.
<רוני לב:
השילוב בין שלושתם הוא המפתח כדי להתגבר על המשאבים האחרים שחסרים.
<רוני לב:
הערבה היא גן פורח.
<רוני לב:
העתיד בפריפריה והעתיד שלי בערבה.
<רוני לב:
תעזרו לנו לשמור עליה.
<רוני לב:
תודה על ההקשבה.
דוד אמסלם:
תודה, רוני, על הדברים המרגשים.
דוד אמסלם:
סורל הרשקוביץ, קיבוץ חניתה, בבקשה.
<סורל הרשקוביץ:
בוקר טוב לכולם, חברי הוועדה וחברי הכנסת, אני שמח שניתנה לי הזכות לדבר.
<סורל הרשקוביץ:
אני מנהל הקהילה של קיבוץ חניתה בגבול הלבנון ובאתי לדבר בדיוק על הנושא שאתם מכוונים לו פה.
<סורל הרשקוביץ:
אני שמח שניתנה לי הזכות.
<סורל הרשקוביץ:
קיבוץ חניתה הוקם בשנת 1938 ולמעשה התווה את הגבול הצפוני של מדינת ישראל.
<סורל הרשקוביץ:
דיברת על הישיבה על הגדר?
<סורל הרשקוביץ:
זו הישיבה על הגדר.
<סורל הרשקוביץ:
נכון להיום חיים שם כ-175 חברים ועוד הרחבה שנבנתה בשנים האחרונות, שהיא משגשגת.
<סורל הרשקוביץ:
בפתח ישנו פרויקט שדרוג התשתיות.
<סורל הרשקוביץ:
הקיבוץ הוקם ב-1938 והתשתיות התחילו להיבנות מכספים פרטיים מ-1950, 1960 ו-1970, התשתיות האחרונות שהוכנו בלב הקיבוץ הישן.
<סורל הרשקוביץ:
אנחנו מדברים על מערכות ביוב שלא תואמות לסטנדרט של שנות האלפיים והחוקים מחייבים אותנו לשדרג אותן.
<סורל הרשקוביץ:
מערכות חשמל ומערכת מים שמאבדת המון מים בגלל שהיא בת שלושים, ארבעים וחמישים שנה בחלקה ונדרשים כספים רבים.
<סורל הרשקוביץ:
בפועל המדינה כרגע לא שמה שום דבר.
<סורל הרשקוביץ:
מדברים על פרויקט של כ-40-30 מיליון שקלים לשדרוג כל התשתיות.
דוד אמסלם:
דקה, דקה, לגבי המים.
דוד אמסלם:
יש תאגיד מים, למה זאת בעיה של הקיבוץ?
<סורל הרשקוביץ:
לא, הקיבוץ מחלק מים היסטורי ומחלק מים היסטורי.
דוד אמסלם:
אתם התאגיד.
דוד אמסלם:
אתם בעצם האגודה.
<סורל הרשקוביץ:
אנחנו צריכים להשקיע בתשתיות.
דוד אמסלם:
אבל זה צריך לבוא על התעריף.
<סורל הרשקוביץ:
אתה לא יכול להעלות את המחירים.
דוד אמסלם:
עזוב, אל תיכנס לזה.
דוד אמסלם:
זה לא המים.
<סורל הרשקוביץ:
כשבונים שכונות חדשות, משרד השיכון בונה תשתיות, שם תשתיות חדשות.
<סורל הרשקוביץ:
דיברת על גודל היישובים והיכולת להעמיס על הארנונה.
<סורל הרשקוביץ:
אני מבין את זה לגמרי אבל אני אומר שזה קצת לא הגיוני לבוא ולבקש מהציבור לשלם את מלוא העלות, כשזאת כמות האנשים שזה מתחלק ביניהם.
<סורל הרשקוביץ:
אני לא אומר שייתנו לנו את הכול, אבל לא יכול להיות שהמדינה אומרת ש-17% מע"מ היא לוקחת על הכספים שאנחנו משלמים מכספנו אבל שקל אחד היא לא שמה על התשתיות שצריך לשדרג.
<סורל הרשקוביץ:
יש פה פרדוקס שלא ניתן לגישור.
<סורל הרשקוביץ:
תודה לכם.
דוד אמסלם:
ארז וייסמן, בבקשה.
<ארז וייסמן:
אני יושב-ראש פורום אגודות וספקי מים, מנכ"ל ארגון עובדי המים.
<ארז וייסמן:
אנחנו עוסקים במיוחד בהתיישבות הכפרית המתוכננת, קיבוצים ומושבים.
<ארז וייסמן:
אני רוצה לדבר על נושא התשתיות ועל נושא המים השפירים לשתייה בבית במושבים ובקיבוצים.
דוד אמסלם:
זה לא הנושא שלנו.
<ארז וייסמן:
אם תיתן לי תראה למה זה מתקשר.
דוד אמסלם:
אני יודע שאתה עוסק במים.
<ארז וייסמן:
אני אסביר למה הבעיה היא בתשתית.
דוד אמסלם:
הזמן שלנו קצר.
דוד אמסלם:
אני אתן לך אבל אני הולך לעסוק בנושא המים.
<ארז וייסמן:
אני לא מדבר על מים לחקלאות.
דוד אמסלם:
גם לבית.
דוד אמסלם:
אני מטפל גם במים לבית, אבל לא חשוב.
<ארז וייסמן:
עשינו עבודה עבור רשות המים היות וגילינו שהמחיר הממוצע שבו תאגידי המים העירוניים קונים את המים השפירים ממקורות עבור הצרכנים הביתיים הוא 2.5 שקלים בממוצע.
<ארז וייסמן:
לעומת זאת, בקיבוצים ובמושבים קונים במחיר ממוצע של 3.7 שקלים.
<ארז וייסמן:
אני לא מדבר על המחיר האחיד שנקבע לצרכן לשלם אלא על מחיר הרכישה ממקורות.
<ארז וייסמן:
כשהעלות לנהל תשתית של מים על מעט אנשים, כמו שהבנת ממי שדיבר לפניי, כל-כך גבוהה על פני יותר קילומטרים של צינור, בסופו של דבר יוצא שכל מושב או קיבוץ שבעזרת כוחם מספקים מים לתושבים שלהם, מועדים להפסד מובנה.
<ארז וייסמן:
זה בגלל תשתית ישנה וזה בגלל פער גדול של מחירי רכישה.
דוד אמסלם:
ארז, מחיר משקי המים הוא קבוע.