GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוד אמסלם: לא בגלל הצורך, הרי כולם מבינים שזה אבסורד, ודאי, אלא מה?
דוד אמסלם: הם אומרים מי ישפה את הרשויות.
דוד אמסלם: אני שואל שאלה פשוטה ואני אומר בלשון הכי בוטה, אם הרשות גונבת אותם, מה זה רלוונטי מי ישפה אותה?
דוד אמסלם: קודם כל יש סור מרע, קודם כל שהוא לא ישלם ואחרי זה, אתה רוצה לתת לרשות?
דוד אמסלם: תעלה לה את אחוז הארנונה הכללית, אתה רוצה, הממשלה תשלם, זה סיפור אחר.
דוד אמסלם: אבל מה הקשר?
דוד אמסלם: אם אתה לקחת למישהו ועשית לו עוול ואתה מבין שעשית עוול, אז אתה אומר ש'אני אמשיך בעוול בגלל שאין לי מקור אחר'?
דוד אמסלם: זו צורת החשיבה שלא הצלחתי עוד להבין אותה.
דוד אמסלם: היום אני גם יושב עם משרד הפנים ואני מקווה שאנחנו נסגור את הסיפור הזה.
דוד אמסלם: ואם לא, זה חוק שעבר כבר בקריאה טרומית.
דוד אמסלם: אני עיכבתי אותו.
דוד אמסלם: דנו בו אצלי בוועדה, זאת אומרת משכתי אותו אליי לוועדה, אנחנו נעלה אותו לדעתי תוך שבוע-שבועיים, כדי להביא אותו לקריאה ראשונה, שנייה ושלישית אחר כך, ולסיים את הפיאסקו הזה.
דוד אמסלם: אני מרגיש בושה שבכלל אני צריך לטפל בדבר כזה, או שמישהו בכלל מתנגד לנושא כזה.
דוד אמסלם: אבל אני הגעתי למסקנה, אני שנה בכנסת, ואורי מלווה אותי, ואני עושה שישה דיונים ביום ועשיתי עד היום כמעט 250 וכל נושא שאני נוגע אני המום, לא מאמין שהוא כזה.
דוד אמסלם: לא מאמין.
דוד אמסלם: אני פשוט צובט את עצמי.
דוד אמסלם: בהתחלה הכול מתחיל אצלי כשאני חושב שזה לא הגיוני, בגלל שההיגיון שלנו מכתיב משהו אחר, וכשאני צולל פנימה מסתבר לי שהכול פה עקום.
דוד אמסלם: איפה שאני נוגע.
דוד אמסלם: אני אומר כאילו באנו עכשיו למדינה, חבר'ה, יש ארנונה, מה זה ארנונה?
דוד אמסלם: בואו נעשה דיון ארנונה, מה זה קייטנות?
דוד אמסלם: בואו נעשה דיון קייטנות, מה זה מים?
דוד אמסלם: בואו נעשה דיון על מים.
דוד אמסלם: כאילו היום באנו לארץ.
דוד אמסלם: בכל נושא ונושא, רבותיי, אם תעקבו אחרי הדיונים אתם לא תאמינו שככה התנהלה המדינה 70 שנה עוד מעט.
דוד אמסלם: זה רק על המוטיבציות.
דוד אמסלם: עכשיו, מושיק, אני רוצה לעבור, באמת בעיקר אליך, למוטי וזאבי, לשמוע בקטע האופרטיבי בגלל שבסוף אנחנו נצטרך לתרגם את זה לישיבת עבודה.
דוד אמסלם: הגיע לפה נציג משרד הפנים, באמת, עידו, תודה רבה לך, כמובן נציגי העירייה, אבל פחות חשוב לי, אני לא רוצה לפתח את זה לדיון - - -
<עידו לבנה: - - - את דעתנו במדויק.
דוד אמסלם: אני לא רוצה לפתח את זה לדיון מקצועי, אני רוצה לשמוע את הבעיות, אני ארכז דיון נוסף בכנסת.
דוד אמסלם: היום זה יום חמישי, ביום חמישי חברי הכנסת בדרך כלל לא נמצאים בכנסת, הם לא נמצאים בירושלים, יש להם את הסידורים, כל אחד, הכנסת עובדת שני, שלישי ורביעי, ביום חמישי זה סידורים של פוליטיקה, לכן חברי הכנסת, חוץ מאורי - - - וגם רצה באמת, אני חייב לציין את זה, בני בגין רצה להשתתף היום, אתמול בערב הוא התקשר ואמר לי שאשתו של יחיאל קדישאי נפטרה, הוא נאלץ לנסוע ללוויה, וגם יעקב אשר היה צריך להיות כאן, הוא דיבר איתי אתמול, גם היה לו איזה אילוץ, אבל בסך הכול קשה להביא את חברי הכנסת ביום חמישי לירושלים, בגלל שהם נמצאים כבר בסידורי עבודה אחרים הרבה זמן מראש.
דוד אמסלם: אז אנחנו נעשה ישיבת עבודה בכנסת, ביום כנסת, נביא את כל פקידי הממשלה, כי לי חשוב בסוף לטפל בנושא הארנונה והשילוט באופן אופרטיבי.
דוד אמסלם: המילים לא חשובות, חשוב להביא את זה להחלטה ולהתקדם.
אורי מקלב: היושב ראש צודק, מיעוט המשתתפים לא מאפיין - - -
דוד אמסלם: זה לא חשוב, זה לא רלוונטי, הוא יגיד לכם, בסופו של דבר - - -
אורי מקלב: היושב ראש סוחף את כולם ומעדכן את כולם, מכל חלקי הכנסת, מכל חלקי האוכלוסיות.
<משה כהן: אז יש לנו שלושה דברים שהרב לופוליאנסקי הזכיר.
<משה כהן: יש את העניין של הארנונה.
<משה כהן: אני חושב שיש שם הרבה מאוד בירוקרטיה, אנחנו צריכים להעביר את זה לשני פקידים ושני הפקידים, אחר כך צריך להצליב ביניהם את הנתונים ואחר כך - - -
דוד אמסלם: משה, לא צריך להרחיב.
דוד אמסלם: אני אומר, אנחנו מדברים על ארנונה, בארנונה אנחנו מדברים על בירוקרטיה.
דוד אמסלם: מה זאת אומרת בירוקרטיה?
<אורי לופוליאנסקי: זה גוף ארצי, שלא יצטרך להעביר לכל מקום.
דוד אמסלם: אתה אומר בעצם שגוף ארצי - - - קודם כל אם אנחנו פוטרים את הארנונה, אז אנחנו פוטרים אותה, את ההנחה בעצם, וגם בתשלום - - -
<אורי לופוליאנסקי: לא, משלמים ו - - -
<קריאה: כל שנה אתה אמור להגיש בקשה מחדש.
<אורי לופוליאנסקי: רק להבין, שואלים אותי כמה מיליונים המדינה נותנת ל'יד שרה'.
<אורי לופוליאנסקי: אני אומר 'יד שרה' נותנת למדינה בערך 12-14 מיליון שקל לשנה כאשר מתוכם הארנונה היא כ-3-4 מיליון.
<אורי לופוליאנסקי: עכשיו קח את כל העמותות, כמה הן משלמות.
דוד אמסלם: אני רוצה להתקדם, אנחנו מדברים כרגע על ארנונה, אני מדבר על עמותות ארציות.
אורי מקלב: זה לא פטור לגמרי.
דוד אמסלם: ספר לנו איך זה מתבצע.
דוד אמסלם: כל מקום רץ באופן אישי לרשות המקומית?
<משה כהן: אנחנו בכל מקום צריכים לגשת באופן אישי לאותה רשות - - -
דוד אמסלם: ומה ההצעה, משה?
<משה כהן: אני חושב שאנחנו רוצים, אל"ף, לתת את זה למקום אחד, לשם אנחנו מגישים את הדברים, באותו משרד הפנים, שהם איכשהו יעשו את העבודה בענייניהם.
דוד אמסלם: זאת אומרת אתה רוצה שהוא יהיה מסלקה.
<משה כהן: משהו כזה.
<אורי לופוליאנסקי: לא, סליחה שנייה, זה היה.
<אורי לופוליאנסקי: עד 2004 זה היה.
<אורי לופוליאנסקי: אנחנו יכולים להעביר לכבוד היושב ראש אישור של משרד הפנים.
<אורי לופוליאנסקי: אחרי ועדת הייעול משרד הפנים קבע שעמותות ארציות מגישות למקום אחד שהוא מטפל בעניין הזה והם טיפלו בכל הרשויות.
דוד אמסלם: עידו, אתה מכיר את המנגנון שמדבר עליו אורי?
<עידו לבנה: מנגנון שלא קיים.
דוד אמסלם: לא, שהיה קיים בעבר.
<אורי לופוליאנסקי: היה קיים עד 2003-2004.
<עידו לבנה: לא הייתי בתקופה הזאת, הוא מדבר על תקופה טרום.
<עידו לבנה: אני לא מכיר, אני יכול לברר מה היה.
דוד אמסלם: יש לכם חשיבה כזו?
דוד אמסלם: יש לכם מסלקה כזו בכלל באיזה שהוא נושא?
<עידו לבנה: שהיא ארצית לנושא הארנונה?
דוד אמסלם: כן, שאתם בעצם מפזרים את זה.
דוד אמסלם: או ארנונה או לא חשוב, שירות כלשהו.
<עידו לבנה: לא, אין משהו שהוא ארצי בארנונה.
דוד אמסלם: לא ארנונה, כל שירות כלשהו, שאפשר לרכז תשלומים אצלכם או באיזה שהוא מקום והוא מפצל את זה לרשויות.
<עידו לבנה: לא.
אורי מקלב: הוא לא מדבר על תשלומים, על האישור.
דוד אמסלם: אז לא הבנתי.
דוד אמסלם: אתה הולך לכל עירייה ומבקש מהעירייה?
<אורי לופוליאנסקי: יש 80 פקידים בעיריות השונות שמטפלות בשטות הזו, שכולנו אומרים לך, הכול בסדר, תגיש את התהליך.
דוד אמסלם: אתה מדבר איתי על האישורים, לא על התשלום.
דוד אמסלם: זאת אומרת הפרוצדורה, אני ככה מבין מבין השיטין, שבעצם 'יד שרה' בכל סניף בארץ הולך לרשות המקומית, ממלא טופס כמו כל אחד אחר ברשות, ויש ועדה - - -
<משה כהן: קלסר.
דוד אמסלם: לא חשוב, קלסר, ויש ועדה שדנה על זה ומשיבה לו.
<אורי לופוליאנסקי: לא, עוד לא.
<אורי לופוליאנסקי: לא כל כך מהר, אחרת יהיו לך עוד כמה עובדים מובטלים.
<אורי לופוליאנסקי: אחר כך זה עובר לממונה על המחוז, הממונה על המחוז מביע את דעתו ואז זה חוזר לעירייה ואז זה חוזר לעירייה ו - - -
<עידו לבנה: הפטור ניתן על ידי הממונה - - - הממונים על המחוזות, הבקשה מוגשת גם למחוז וגם לעירייה עצמה, העירייה נותנת את ההמלצה שלה, בהתאם לנתונים שנמצאים בידה, הממונה על המחוז נותן את האישור.
<עידו לבנה: זה החריג של החריג, אבל היו גם מקרים שבהם העירייה אמרה 'אנחנו לא רואים לנכון לתת' והממונה על המחוז אמר 'העמותה עומדת בקריטריונים, היא צריכה לקבל' והיו גם מקרים הפוכים שהעירייה אמרה 'אנחנו חושבים שהעמותה - - -
<עידו לבנה: והממונה אמר 'היא לא עומדת בקריטריונים'.
דוד אמסלם: הבנתי, עידו.
דוד אמסלם: זה נוהל פנימי שלכם, זה תקנה?
<עידו לבנה: לא, זה על פי חוזר מנכ"ל.
דוד אמסלם: אז אנחנו מדברים כרגע על הנוהל של העמותות הארציות.
דוד אמסלם: ההיגיון שלי מכתיב שאם זה עמותה שהיא עמותה מחוזית, שתפנה למחוז, אם זה עמותה ארצית, שתפנה לממונה על הארצית.
<עידו לבנה: יש פה שלב ביניים - - -
דוד אמסלם: לא, אני אומר, בגדול ההיגיון שלי מכתיב שאתה בא מלמעלה למטה, לא הפוך, שזה אומר שאני חושב שאם אתה צריך לבנות מנגנון כזה, שאם זה עמותה ארצית, שתבוא לממונה הארצי, עמותה מחוזית תבוא למחוזי ועמותה מקומית תלך לעירייה, אין בעיה עם זה.
דוד אמסלם: כמו שהוא אומר, זה גם מוריד בירוקרטיה ומוריד רעשים בתוך העיריות.
<אורי לופוליאנסקי: הנה, אגב, הוא הביא לי, 'בתוקף סמכותי', משרד הפנים, המנהל הכללי, אריה בר, ב-2008, אני דיברתי על 2003, ב-2008 מאריה בר, מאוסקר אבו ראזק ב-2005 - - -
<אורי לופוליאנסקי: ממרדכי, היא אומרת שהעסק מאוד פשוט - - -
דוד אמסלם: הבנו, אנחנו נביא את מרדכי.
<אורי לופוליאנסקי: רק החיסכון בנייר יגרום לרשויות ל - - -
דוד אמסלם: אני רוצה לחדד את מה שאורי אמר במובן זה שדוד המלך, כשהעם בכה לו, אז הוא אמר להם 'צאו והתפרנסו זה מזה' הוא לא התכוון לנושא הזה.
דוד אמסלם: אז אנחנו מדברים על הנושא של הבירוקרטיה באישורים והנושא השני זה הנושא של התשלומים של הארנונה שאנחנו מדברים עליו.
דוד אמסלם: זה נושא אחד, הנושא השני זה אגרת שילוט.
דוד אמסלם: אנחנו מדברים על ארנונה של חניות במלכ"רים.
אורי מקלב: זה דבר חדש, מאיפה הגזרה הזו?
<עידו לבנה: זה דומה.
<עידו לבנה: מבחינת העמותה הכסף זה אותו כסף.
דוד אמסלם: לא, עידו, אני רוצה לחדד את העניין של החניה.
דוד אמסלם: בסופו של דבר המלכ"ר מקבל שני שליש הנחיה.
<קריאה: גם על החניה מקבלים שני שליש.
דוד אמסלם: כן, אבל החניה במלכ"רים מסוימים חייבת להיות פרטנית.
דוד אמסלם: כמו שאמר אורי, זה לא קשור, אם בן אדם בא לחניה לקבל פה אז צריך להחריג את החניה.
<אורי לופוליאנסקי: כמו במגורים, כמו במקום שהוא גר, הוא בא לקחת שירות.
דוד אמסלם: זה הנושא הזה.
דוד אמסלם: יש את הנושא שאתה דיברת עליו, אורי, הסיוע במקומות לאנשים מוגבלים.
דוד אמסלם: זה גם הביטוח הלאומי, זה לטובת הדיון הבא, וגם משרד הכלכלה, העסקת מוגבלים וגם הנגשה.
דוד אמסלם: עוד משהו, משה, אצלכם, בגזרה שלכם?
דוד אמסלם: אני שואל איפה אתה רואה את נקודות התורפה ש - - -
אורי מקלב: בחניות, תמיד היה - - -
<עידו לבנה: - - - בעיריית ירושלים שונה לגבי החניות ואז החניות האלה גם - - -
אורי מקלב: זאת אומרת עיריית ירושלים שינתה את הארנונה לגבי החניות ואז - - -
<אורי לופוליאנסקי: זה רק עיריית ירושלים?
<עידו לבנה: הסיבה שלא ראית את זה בעבר, בעבר לא היה חיוב על החניונים האלה.
<עידו לבנה: העירייה שינתה, לא בגלל 'יד שרה', בגלל מקרים אחרים, בניינים - - -
<אורי לופוליאנסקי: ודאי, במקומות מסחריים זה בסדר גמור, רק צריך לעשות את ה - - -
דוד אמסלם: לא הבנת, עידו.
דוד אמסלם: העירייה התחילה להביא זמרים לחג העצמאות, היא צריכה קצת הכנסות, אז ככה זה מתרחב, נו.
<עידו לבנה: לא, ברגע ששונה - - -
אורי מקלב: היה צריך להחריג את העמותה.
<אורי לופוליאנסקי: כמו שכל בית פרטי לא משלם עבור החניון שיש, עשו את זה בשביל הגורמים המסחריים, מישהו שמפעיל חניון בשכר מגיע שהעירייה תיקח גם את חלקה, זה בסדר גמור.
<אורי לופוליאנסקי: אבל לא יכול להיות שמי שנותן שירות לציבור, שייקחו ממנו.
<עידו לבנה: הצו לא נרשם בגלל ה - - -
אורי מקלב: בית חולים היה מקבל פטור על החניון שלו, מאז שהוא הפך את החניון למשהו מסחרי, למחולל הכנסה, אז אולי זה - - -
<עידו לבנה: לא, אין - - -
דוד אמסלם: עזוב, אני לא פותח כאן את הדיון.
דוד אמסלם: רק מדי פעם לשאול אתכם שאלה אינפורמטיבית, כדי להבין האם יש טעם להיכנס בדיון, כן או לא, אז אני הבנתי את הנושא של החניה.
דוד אמסלם: בנושא הזה, גם בנושא של החניונים, אנחנו נדון.
אורי מקלב: כמה משלם הבניין הזה ארנונה לפני החניון?
אורי מקלב: כמה השליש?
<אורי לופוליאנסקי: אני לא יודע כמה, אני לא חושב שהבניין הזה מוציא יותר משתי משאיות אשפה בשבוע, אבל המקום הזה משלם, אני לא יכול להגיד בדיוק בדיוק, אבל סדר גודל של מיליון וחצי או 2 מיליון.
<אורי לופוליאנסקי: אני לא יודע בדיוק, חבל שאבי לא פה.
אורי מקלב: מיליון וחצי ארנונה?
אורי מקלב: אתה לא דורש חינוך, לא דורש תרבות - - -
<אורי לופוליאנסקי: אני לא דורש, אני רק נותן.
דוד אמסלם: זה לא חשוב כמה הוא משלם, גם אם הוא משלם 100,000 שקל זה 100,000 שקל מיותרים.
אורי מקלב: אדוני היושב ראש, יש פה בית כנסת בבניין, היית צריך לקבל פטור מלא.
אורי מקלב: אתה מגיש?
<סימה מרלי: הוא מקבל פטור.
<סימה מרלי: 100%.
אורי מקלב: בבניין הזה?
דוד אמסלם: אני אתקדם.
אורי מקלב: יש כאן בית מלאכה, הוא מקבל כמו בית מלאכה?
<סימה מרלי: הוא מקבל שני חלקים, הם מקבלים פטור של 100% כמעון יום, חלק של בית הכנסת מקבל פטור של בית הכנסת - - -
אורי מקלב: והתעשייה, השיקומון?
<סימה מרלי: אין תעשייה.
אורי מקלב: זה בית מלאכה פה.
<סימה מרלי: הם מקבלים 67% על כל ה - - -
אורי מקלב: זה פחות מהשליש.
אורי מקלב: הרי השליש זה תעריף גבוה.
אורי מקלב: אם היו מחשיבים את זה כמו תעשייה?
דוד אמסלם: אורי, אני לא רוצה לעבור לזה עכשיו, להתחשבנות של הארנונה, זה לא הנושא שלנו כרגע.
<מוטי זליקוביץ: אנחנו מטפלים בחולי אלצהיימר וכאן המקום להודות לאורי שנתן לנו לבית מלב"ב בשנים הראשונות.
<מוטי זליקוביץ: רק לגבי החניה, לנו בבית מלב"ב יש חניון פתוח, אפילו לא מקורה, וקיבלנו את הודעת הארנונה.
<מוטי זליקוביץ: עיריית ירושלים החליטה פתאום להפעיל ארנונה גם על חניונים פתוחים שבו אני מביא את חולי האלצהיימר והם יורדים ונכנסים לבניין וכרגע אני לא מקבל אישור עירייה לרישום הבניין בטאבו כי אני לא משלם את הארנונה על החניה.
<מוטי זליקוביץ: לא על הבניין, על החניה.
<מוטי זליקוביץ: זה נמצא כבר שמונה חודשים בהתדיינות בייעוץ המשפטי בעירייה ואני לא מקבל את השתתפות ביטוח לאומי בבנייה כי אני לא מטופל ב - - -
דוד אמסלם: עבירה גוררת עבירה, כרגיל, זה בסדר.
דוד אמסלם: חוץ מהחניה, מה עוד?
דוד אמסלם: יש משהו אקסטרה שהוא ייחודי לך?
<מוטי זליקוביץ: בדרך כלל אומרים לי בכל מיני מקומות, 'אתה עמותה, אתה יודע לשנורר, מה אתה צריך מאיתנו תרומות?
<מוטי זליקוביץ: ' חד משמעית, מהאוצר ולמטה, כולם.
דוד אמסלם: זאבי.
אורי מקלב: זה ממש לא מלבב.
<זאב קשש: ברשות היושב ראש אני קודם כל אפתח בכבוד האכסניה, כנהוג.
<זאב קשש: אני חושב שזה באמת המקום המתאים והראוי ביותר לארח דיון שקשור לנושא של עמותות וארגוני צדקה וחסד.
<זאב קשש: אני חושב ש'יד שרה' הוא הארגון המוביל בעולם החסד, עולם חסד ייבנה ורואים את זה כאן.
<זאב קשש: כמה שכבר הייתי פה והייתי פה בסיורים, אני בטוח שמה שראינו בסיור זה על קצה המזלג, כי זה באמת עולם שלם של נתינה וחסד.
<זאב קשש: ותודה על האירוח ועל מה שלמדנו כאן היום.
<זאב קשש: אמנם ניסיתם לסנגר על חברי הכנסת שלא הגיעו לכאן לדיון, אבל אני חושב שזה באמת - - - בכל אופן, זה שאתם כאן, גם היושב ראש דודי וגם הרב מקלב, מחברי הכנסת שבשנים שאני מתעסק בתחום באמת כל בוקר קמים וחושבים מה עוד עושים למען האזרח ובאמת מתוך אכפתיות אמיתית, ועל כך אני רוצה להודות בשמי ואני בטוח בשם כל העמותות והאזרחים.
<זאב קשש: קודם כל הנושא של הארנונה, שכבר דיברו, אני לא אחזור על זה, אני חושב שזה תיקון אמיתי.
<זאב קשש: אצלנו, אנחנו התחלנו לפני עשר שנים באיחוד הצלה כאן בירושלים בשניים-שלושה חדרונים והיום אנחנו מתפרסים על שלוש קומות והיום רכשנו בניין ואנחנו הולכים להיות בשנה-שנתיים הקרובות על חמש-שש קומות.
<זאב קשש: רק היום קיבלנו ארנונה של מאות אלפי שקלים לשלם.
<זאב קשש: אני חושב שזה ברור, ממה שעלה בדיון, שזה כסף, קודם כל כמו שאמרת, היושב ראש, זה משהו שאנחנו מגייסים שקל לשקל מתרומות של אנשים וכל שקל שנשאר בעמותה הולך למען הקהילה ולמען האזרח ולכן האבסורד כאן זועק לשמים.
<זאב קשש: אני רוצה דווקא לצטט את חבר כנסת זאב ביילסקי, שהוא ראש עיריית רעננה והוא היה גם אחד מחברי הכנסת שסימל את האנשים שכל היום לחשוב איך לסייע ולתת.
<זאב קשש: בסיור שהוא היה אצלנו הוא אמר לי שכראש עיר, כראש רשות, תמיד התפיסה הניהולית שלו שזה חלק משירותים שהרשות המקומית צריכה לתת לאזרח, זה לא פחות חשוב ממה שאנחנו עושים באיחוד הצלה ואני בטוח שכל עמותה שנותנת בתחום שלה.
<זאב קשש: מלבד לדאוג לגינון ולחינוך ולכבישים, אלא לתת רפואה מהירה, מיידית, בקהילה, של הצלת חיים וכל גוף שנותן את הסיוע החשוב והחירום הזה, הוא אומר 'זה חלק מהחובה שלי כראש רשות לדאוג לתושבי הרשות שלי', ואני חושב שזה באמת משהו בתפיסה, כי זה מתבטא גם בארנונה, גם בסיוע, או אם זה להקצות מקומות.
<זאב קשש: אצלנו, שיש לי מתנדבים, שכמובן צריכים כל יום לרענן ציוד, הם יצאו לשטח, טיפלו בחולים, השתמשו בציוד, הם צריכים להשלים, הם צריכים מרכז ציוד שפעיל כל יום וזה משהו שהעירייה צריכה לתמוך בזה, לתת לנו את המקום הזה ובאמת לסייע בכל דבר.
<זאב קשש: אני לא אחזור על מה שנאמר כי אני חושב שזה משותף לכולם, אבל אם אפשר עוד נושא שהוא עכשיו בטיפול מול רשות המסים.
<זאב קשש: זה נוגע לציוד הרפואי, מכשירי החייאה, דפיברילטורים, ציוד רפואי, אופנועים שהמטרה שלהם להגיע לכל מקום, לחולה ופצוע, כמה שיותר מהר.
<זאב קשש: אנחנו משלמים על זה מסים באופן מלא.
דוד אמסלם: על מכסים או על מע"מ?
<זאב קשש: גם על מע"מ.
<זאב קשש: על ציוד שבעצם זה ציוד שנרכש, לא למטרה עסקית ולא כלום, אלא רק כדי לתת את השירות מציל החיים.
אורי מקלב: זה חלק מהמחסן שלכם?
אורי מקלב: משלם ארנונה מלא ולא מקבל בכלל - - -
<זאב קשש: כן, אצלנו הבעיה, בגלל שכעמותה יש לנו סניפים בכל הארץ, היא נותנת שירות ארצי - - -
אורי מקלב: חוץ מהבעיה הזאת יש לכם בעיה של - - -
<זאב קשש: אני מדבר לא רק על נושא הארנונה, על מסים כשאתה רוכש.
<זאב קשש: היו לנו דיונים עם רשות המסים, הם היו אצלנו, היינו אצלם.
דוד אמסלם: הוא לא מדבר על ארנונה, הוא מדבר כרגע על - - -
אורי מקלב: יש להם חברה, לעמותה, שמתעסקת עם הציוד.
אורי מקלב: על זה הם צריכים לשלם.
אורי מקלב: חברה שהיא לא למטרות רווח, אבל זה - - -
דוד אמסלם: אתה משלם את המכסים ואת המע"מ?
<זאב קשש: למשל ארגון מגן דוד, שגם נותן שירותי הצלת חיים במדינה, הוא גובה תשלום על כל טיפול ופינוי שלו.
<זאב קשש: הוא בחוק פטור באופן גורף ממע"מ, על ציוד רפואי - - -
דוד אמסלם: זאבי, אתה מדבר איתי על מע"מ?
דוד אמסלם: רק מע"מ?
<אורי לופוליאנסקי: יש גם מע"מ וגם 12% - - -
<זאב קשש: אפילו במע"מ הבסיסי, כשאתה קונה מוצר - - -
דוד אמסלם: אנחנו מדברים על המע"מ.
דוד אמסלם: לאה, תרשמי את הסיפור של המע"מ, להזמין לדיון גם את רשות המסים בנושא של ההתקזזות במע"מ.
דוד אמסלם: בגדול עסק מתקזז במע"מ, הוא לא מקזז.
<זאב קשש: למסים יש 40-50 סעיפים, כל סעיף זה משהו אחר.
<זאב קשש: בזמנו לפני כמה שנים ביקשנו, תנו לנו את רשימת הסעיפים, שנוכל לדעת זה כן, זה לא.
<זאב קשש: לא הסכימו לתת את זה.
<זאב קשש: אין ספק, אנחנו משלמים על זה מס מלא.
<זאב קשש: הוא אומר לי, רשות המסים, 'אתה צודק, בעצם אתם נותנים את אותו שירות', אנחנו עושים את זה בהתנדבות, וולונטרי, ומגיעים לכל אותם - - - הוא אומר 'נפתח פתח, ניתן גם לכם, נפתח פתח וכל העמותות - - -
דוד אמסלם: זאבי, הבנו את הכול.
דוד אמסלם: אני גם מכיר את התשובות שלהם, זה בסדר.
דוד אמסלם: אנחנו נעלה את זה בדיון, העלית נושא שלטעמי הוא חשוב מאוד.
<זאב קשש: שוב, רק להודות לכם על ה - - -
אורי מקלב: אדוני היושב ראש, האבזור באמבולנסים שיש להם עולה יותר מ - - - כמו הרכב, זה אבזור מאוד יקר.
אורי מקלב: מגן דוד אדום מקבל על האבזור פטור מלא ממכס ומהכול והם צריכים לשלם.
דוד אמסלם: הוא העלה את זה, אני אעשה גם בנושאים האלה - - -
אורי מקלב: -- - מתקציבים ממשלתיים ומתנדבים והכול - - -
<זאב קשש: - - - רשות המסים, 'אתה צודק, מגיע לך, אבל אני בעד שתשלם לנו ושהמדינה תשלים לך את זה מהצד השני, שתיתן לך תמיכות ותקציבים' וזה.
<זאב קשש: אבל כמובן להשיג תמיכות מהמדינה, אתם יודעים כמה זה קשה?
<זאב קשש: עשר שנים עובדים על זה וזה לא - - -
אורי מקלב: על כל העברה באמבולנס משלמים כסף, זה לא בחינם.
דוד אמסלם: תודה, זאבי.
דוד אמסלם: שנית, בבקשה.
<שנית סוקולובסקי-יואש: אני כאן כנציגת ארגון אנוש, שזו עמותה ישראלית לבריאות הנפש.
<שנית סוקולובסקי-יואש: אנחנו נותנים שירות לאנשים שמתמודדים עם מוגבלות נפשית.
<שנית סוקולובסקי-יואש: רק לסבר את אוזניכם, היום מתמודדים עם מוגבלות נפשית כ-150,000 איש ברחבי ישראל.
<שנית סוקולובסקי-יואש: אני לא מדברת על המשפחות שלהם, שצריכים לתמוך בהם ולקבל גם ייעוץ והכוונה בנושא הזה של לטפל באנשים שסובלים ממוגבלות נפשית.
<שנית סוקולובסקי-יואש: אנחנו, כמו שציינו כבר לפנינו, וגם מארגון 'יד שרה', מתמודדים עם הנושא הזה של בקשות לפטור לסניפים שמפוזרים ברחבי הארץ, היום אנחנו נותנים שירות ב-58 סניפים ברחבי הארץ ולכל רשות מקומית אנחנו מגישים בקשה נפרדת.
<שנית סוקולובסקי-יואש: אז בנושא של הבירוקרטיה, כבר דיברנו, אם אפשר להגיש בקשה אחת מרוכזת בשם כל הסניפים.
דוד אמסלם: רשמתי.
<שנית סוקולובסקי-יואש: בנושא של לדוגמה מיל"מ, מרכזי ייעוץ למשפחות, מה שציינתי כאן, על זה אנחנו משלמים ארנונה באופן מלא, כלומר שם אנחנו לא זכאים לפטור.
דוד אמסלם: רשום לי, אני אפתח את הכול בדיון.
<שנית סוקולובסקי-יואש: השאלה למה.
<שנית סוקולובסקי-יואש: על הסניף, על מרכזי הפנאי והתעסוקה אנחנו יכולים לזכות בפטור - - -
דוד אמסלם: שנית, הבנתי, אני כרגע רק רושם את הסעיפים.
דוד אמסלם: בדיון, כשאנחנו נזמין אותם, שם תרחיבי.
<שנית סוקולובסקי-יואש: הבנתי, אין בעיה.
דוד אמסלם: יש משהו ייחודי שלכם שלא עלה כאן?
<שנית סוקולובסקי-יואש: לא, הארנונה ואגרות שילוט והכוונה.
דוד אמסלם: אז אני אעבור לעירייה קצת, חנית וסימה, אחרי זה עידו, אם יש לך משהו לומר, קצר, ואני לא פותח את הדיון המקצועי כאן.
דוד אמסלם: נתחיל עם חנית, בבקשה.
<חנית קויפמן: תודה רבה באמת על האירוח, ממש פעילות מבורכת.
<חנית קויפמן: אני כן אהיה פה כנראה בדעת מיעוט ואני כנראה אציג עמדה שהיא לא כל כך פופולרית, אבל חשוב לי שהדברים האלה יישמעו.
<חנית קויפמן: אני מוכרחה לדבר בשם ירושלים, ירושלים היא עיר גדולה ויפהפייה וזאת גם העיר הכי ענייה בארץ שמעניקה את מספר הפטורים הגדול ביותר.
<חנית קויפמן: אנחנו רוצים - - -
<אורי לופוליאנסקי: היא העיר הכי עשירה בארץ, עם עירייה ענייה.
<חנית קויפמן: אני מדברת מבחינת תקציבים.
<אורי לופוליאנסקי: לא, להגיד על ירושלים עיר ענייה, זה פשוט פוגע ב - - -
<חנית קויפמן: פר תושב בשקל לתושב אתה מתוקצב בצורה שהיא לא הולמת את האתגרים שהיא ניצבת בפניהם.
<חנית קויפמן: אנחנו רוצים להמשיך לתת פטורים, או להגדיל את הפטורים, לארגונים שיכול מאוד להיות שראויים, אבל צריך באמת לחשוב מאיפה מגיע השיפוי לזה.
<חנית קויפמן: אתם אומרים שאתם לא משתמשים בכלל שירותי העירייה, אז נכון שלא משתמשים בחינוך, אבל בהחלט משתמשים בשירותי תברואה ובהחלט כן משתמשים בכל השירותים - - -
דוד אמסלם: לא, אני רוצה לעשות סדר בעניין.
דוד אמסלם: אני, אני לפחות, לא רואה את העיריות כצד בעניין.
דוד אמסלם: זו לא הכוונה שלי כרגע שהעיריות יספגו את העניין.
דוד אמסלם: אני שברתי את הנוסחה, כולל בחוק הזה, זו פעם ראשונה שאני התעקשתי שהאוצר יהיה חלק מהסיפור.
דוד אמסלם: זה החוק הראשון שהצעתי, הוא לא במסגרת החוק, אבל זה במכתב נלווה שהאוצר משפה את העיריות, כרגע סוציו 1-4, לא כולל ירושלים, בגלל שלירושלים אנחנו ניתן את הפתרון דרך מענק הבירה, לגבי הנושא הזה של הפטורים, זאת אומרת זה יהיה שליש המוסד, שליש העירייה תספוג, בכל אופן יש לזה השלכות גם חיוביות בעירייה וגם זה תושבי העיר, ושליש המדינה.
דוד אמסלם: המדינה הפסיקה מבחינתנו להיות שופט הקו, הליי מן שיושב ביציע ומסתכל על כולם כאילו הוא לא שייך לסיפור.
דוד אמסלם: זה דבר שפעם ראשונה פרצתי אותו, האוצר התעקש איתי לא להכניס את זה במסגרת החקיקה, אבל אני התעקשתי שזו תהיה תקנה, זה לא משהו חד פעמי אלא זה יהיה סידור, תקנה שתיכנס והיא תלווה את חוק התקציב גם בשנה הבאה ובעוד שנתיים וגם בעוד עשר שנים, וגם אם אנחנו לא נהיה בכנסת.
דוד אמסלם: ואנחנו נתעקש ונעקוב אחרי מה שקורה.
דוד אמסלם: לכן לי חשוב הסיפור הזה מכיוון שפרצנו פעם ראשונה, שמנו את הרגל בזה, אני רואה את המדינה אחראית על כל הסיפור הזה.
דוד אמסלם: העיריות זה חמור צולע שכל הזמן מוסיפים עליו עוד ועוד.
דוד אמסלם: ובכנסת, כאילו מישהו בכנסת מחוקק חוק, שהוא צודק, אבל הוא לא משלם והמדינה מסתכלת על זה מהצד.
דוד אמסלם: למדינת ישראל תקציב, הרים של כסף, כמו שאמרתי, תקציב המדינה הוא למעלה מ-400 ומשהו מיליארד שקל.
דוד אמסלם: תיקח את כל תקציבי העיריות ביחד, זה כמה מיליארדים, 30-40 מיליארד שקל בכל מדינת ישראל.
דוד אמסלם: תקן אותי אם אני טועה, עידו.
דוד אמסלם: לכן יש פרופורציות.
דוד אמסלם: דרך אגב, כל החיים, אנשים לא מבינים את זה, המדינה לא עושה כמעט כלום, היא מייצרת צבא, מתעסקת עם צבא באופן ישיר, קצת בריאות, הכול דרך העיריות, הכול.
דוד אמסלם: המדינה רוצה לסלול כביש בירושלים, זה העירייה.
דוד אמסלם: המדינה רוצה רווחה, עירייה, החינוך עירייה.
דוד אמסלם: הכול זה עירייה.
דוד אמסלם: לכן אני אומר, בסוף יש פה איזה חמור שכל הזמן זורקים עליו והפלא ופלא, אני אומר לכם את האמת, זה מדהים אותי, הצעות חוק עוברות ככה, איפה?
דוד אמסלם: כשהאוצר אומר 'תשמע, לא עולה לי כסף, לא משנה, לא עולה לי, מסכים'.
דוד אמסלם: הלו, זה עולה למישהו, זה משהו ציבורי.
דוד אמסלם: שם אני רוצה לשבור את הנוסחה הזאת בגלל שאני מאמין שזה לא יכול ללכת ככה.
דוד אמסלם: אני אומר לכם באופן חד משמעי, אמרו לי את זה כמעט כל ראשי הערים, 'תן לנו את הפטורים, אל תתמוך בנו בכלום.
דוד אמסלם: לא רוצים, לא מענק איזון, לא רוצים מהמדינה שקל, כלום, שפו אותנו בגין הפטורים שאתם אמרתם'.
דוד אמסלם: אף עירייה כמעט לא נותנת את הפטורים על דעת עצמה, אין דבר כזה, אלה פטורים על פי חוק, חוקי מדינה, ראשי הערים אומרים 'תשמע, דודי, שייתן לנו את הפטור, המדינה החליטה, תנו לנו את עלות הפטורים.
דוד אמסלם: לא רוצים, לא מענקי בירה, לא שום דבר, אנחנו מסתדרים לבד'.
דוד אמסלם: וזה נכון, הם צודקים בעניין הזה.
דוד אמסלם: זה לגבי מה שאמרת, חנית, תודה רבה.
דוד אמסלם: סימה, את רוצה להגיד לנו משהו?
<סימה מרלי: לא, אני חושבת שסיכמתם את הכול, אני חושבת שנגעתם בכל הנקודות שנוגעות עם לרשויות וגם לכל הגופים האלה, שצריך לעזור להם.
דוד אמסלם: עידו.
<עידו לבנה: עמדת המשרד גם נאמרה על ידך וגם על ידי העירייה, גם אם לא נאמר באופן סדור, יש פה נושא אחד לתת עליו התייחסות, השר התייחס אליו, בדיון המקצועי שיהיה, זה כמובן הנושא הזה שהעירייה כעירייה, החוק מאוד מגביל אותה במה שהיא יכולה לתמוך בעמותות, לא רק בגלל שזה נותן שירות לעיריות אחרות או לתושבים אחרים, במהות של חוק העיריות, הצווים והפקודות, רשות מקומית או מועצה אזורית.
<עידו לבנה: גם לנושא הזה נצטרך להתייחס.
<עידו לבנה: לנושא של שילוט, רק צריך לשים לב להבדל, זה חוק אחר, זה חוקי עזר מקומיים ולכן צריך לתת להם התייחסות אחרת.
דוד אמסלם: אין שום בעיה, גם חוקי עזר מקומיים, אתם הרגולציה של העניין.
<עידו לבנה: אני אומר, צריך להכין את הדיון, צריך להבין בדיוק מה מבקשים לדיון ואז יהיה יותר קל לגבש עמדה מסודרת.
דוד אמסלם: מישהו רוצה עוד לומר משהו לפני שאני מסכם?
דוד אמסלם: כמובן נעביר את רשות הסיכום למארח שלנו.
דוד אמסלם: אז קודם כל אני מודה כמובן לאורי.
דוד אמסלם: אני אתחיל הפוך, לאה, אלה הנושאים, אנחנו נשלח לכם את הנושאים להכנה, אני אקבע דיון מקצועי לקראת סוף המושב הזה, אתם תקבלו את הנושאים, כולם יקבלו את הנושאים, ממשרד המשפטים, אתם, אוצר, כל העולם ואשתו, כמובן השלטון המקומי, אני רק מבקש שתבואו מוכנים לדיון הבא ושם אנחנו נתייחס לנושאים שכתבנו או סיכמנו כרגע.
דוד אמסלם: כמובן אנחנו נזמין גם את העמותות, אתם תציגו את העמדה שלכם שם לפני הדרג היותר רחב, המקצועי וגם הפוליטי.
דוד אמסלם: שוב פעם אני מודה לך, אורי, חברי ורעי.
דוד אמסלם: אני מתרגש.
דוד אמסלם: אני אומר לכם באמת, אני התרגשתי בבוקר להגיע לכאן.
דוד אמסלם: בחניה, ככה, הרגל רעדה לי טיפה, בגלל שמבחינתי זה באמת, כמו שאורי מקלב אמר, אני מחבר פה מין חברות עם דבר עצום.
דוד אמסלם: 'יד שרה' מבחינתי זה דבר שגדול מאיתנו, זה גדול מהשולחן, זה גדול אפילו מאורי.
דוד אמסלם: לדעתי זה רק בפרספקטיבה של עוד הרבה זמן אנשים יבינו מה קרה פה, עם ארגון מהסוג הזה.
דוד אמסלם: וזה לא רק זה, הוא גם הזמין ארגונים אחרים, שכל אחד עוסק בתחומו, מילדים אוטיסטים וארגון הצלה ונפגעי נפש ובאמת זה כמעט נוגע בכל מדינת ישראל.
דוד אמסלם: כפי שציינתי, זה אירוע של מדינה.