GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוד אמסלם: בנושא הזה של האלימות במגזר הערבי, אנחנו כולנו בקונצנזוס.
דוד אמסלם: כולנו מסכימים עם העניין הזה.
דוד אמסלם: אני מאמין שזכותו של כל אזרח, חובתה של המדינה לספק הגנה לכל אזרח.
דוד אמסלם: זאת החובה הכי בסיסית, הראשונית כמעט.
דוד אמסלם: אין דבר כזה שאזרח יוצא לרחוב, ולא משנה אם הוא ערבי, יהודי, צ'רקסי או נוצרי או לא משנה, שהוא מרגיש לא בטוח.
דוד אמסלם: דרך אגב, כשאין ביטחון לאזרחים, אין מדינה, אין חברה, אין כלום.
דוד אמסלם: זה כאוס.
דוד אמסלם: מערב פרוע.
דוד אמסלם: לרוב באמת ארגוני הפשע כשהם מרגישים שלא מטפלים בהם, הם הופכים להיות הארגון שמנהל את האזור.
דוד אמסלם: כולם מפחדים מהם, כולם משלמים להם דמי חסות, ואין לך ברירה כי בסופו של דבר אתה כאזרח כשאתה רואה שהמערכות הן באוזלת יד, אתה צריך להגן על עצמך ועל המשפחה שלך ואתה עושה הכול כדי להגן עליה.
דוד אמסלם: לכן כולנו מסכימים שזה דבר שלא מתקבל על הדעת בכל מדינה ודרך אגב, לא רק במדינה דמוקרטית אלא בכל מדינה.
דוד אמסלם: אני לא רואה הבחנה בין יהודים לערבים בסיפור הזה.
דוד אמסלם: זה בכלל לא קשור.
דוד אמסלם: אני גם מסכים שאם זה לא מטופל באזור אחד, זה גולש לאזור אחר.
דוד אמסלם: אין כאן רעים וטובים.
דוד אמסלם: אם כאן לא מטופל, אז בסוף עוברים לטוב.
דוד אמסלם: אני מעריך שבכל כפר, אם הוא מוכר פה נשק ובסוף יש לו עודפים של נשק, הוא ימכור אותם גם כאן.
דוד אמסלם: למה לא? הם יקנו כאן.
דוד אמסלם: הוא יחצה, ייסע עם האוטו וילך לשם.
דוד אמסלם: לכן אנחנו כולנו מסכימים על הכול.
דוד אמסלם: אני רק רוצה להציע את המהלך הבא ולשם אני רוצה למשוך.
דוד אמסלם: אני אקים ועדה, מה שנקרא ועדת עבודה.
דוד אמסלם: לא בפורום הזה.
דוד אמסלם: הוועדה הזאת תכלול ארבעה אנשים – אותי, נציג חברי הכנסת, שני ראשי ערים עליהם נחליט ונציג המשטרה.
מאזן גנאים: אדוני היושב ראש, הייתי מציע שנשב כל שלושה חודשים.
דוד אמסלם: אתה מפריע לי בסיכום.
דוד אמסלם: אני רוצה לדעת מה התכנית.
דוד אמסלם: מדברים על תכניות, אין בעיה, אבל אני רוצה לשבת, שאנחנו נבין מה התכנית.
דוד אמסלם: אחרי כן אנחנו נקבל לוחות זמנים למימוש התכנית.
דוד אמסלם: אם צריך לעשות שם התאמות ותיקונים, אנחנו נציע לכם אותם.
דוד אמסלם: אני מניח שגם התכנית הייתה צריכה להיות מגובשת עם הקליינטים.
דוד אמסלם: אני מעריך שהמגזר הערבי מכיר את החבר'ה שלו יותר מאשר המשטרה שלא מעורה ולא באה מהמגזר מכירה.
<חכרוש ג'מאל: התכנית היא אתם.
דוד אמסלם: אם יהיו הערות, נעיר.
דוד אמסלם: יכול להיות שצריך לעשות התאמות ונעשה אותן.
דוד אמסלם: בסוף נצטרך לעשות לוחות זמנים ולבדוק עם אבני בוחן האם אנחנו מממשים את התכנית.
דוד אמסלם: האמת היא שאנחנו מדברים על התכנית מתחילת השנה ובינתיים כל יום הפשע לא מחכה לתכנית שלנו אלא הוא ממשיך לעבוד.
דוד אמסלם: אם לא נעצור אותו, הוא ימשיך.
דוד אמסלם: בשלושת-ארבעת השבועות הקרובים אני אקבע פגישת עבודה אצלי.
דוד אמסלם: אנחנו נתחיל להתגבש ואחרי שאני אראה כיוונים - - -
אחמד טיבי: בנושא הפשיעה.
דוד אמסלם: רק בנושא הפשיעה.
דוד אמסלם: דרך אגב, אני מתמקד כרגע בעיקר בנושא של האלימות הקשה.
דוד אמסלם: אני מאמין שיש מדרג וכאשר יש אלימות קשה, אין טעם עכשיו לדבר על מישהו שנתנו לו איזו סטירה ברחוב בגלל שהכול קשור לכל.
דוד אמסלם: אחרי שאנחנו נראה שיש תכנית ולוחות זמנים, אנחנו אז נעשה עוד ישיבה יותר מורחבת כדי לדבר עם החברים ולהציג להם את הנושא כי הם צריכים לדעת לאן הדברים הולכים.
<קריאה: מה עם הטיפול עד כאן?
<קריאה: מה קורה עד כאן?
<קריאה: תכניות אפשר תמיד לדבר עליהן.
דוד אמסלם: תכנית תהיה.
דוד אמסלם: אני מתכבד לפתוח את ועדת הפנים והגנת הסביבה בנושא הפגיעה הצפויה, או הייתי אומר ההגדרה היא פחות טובה – נושא תמ"א חופים, תמ"א 1 וביטול תמ"א 13.
דוד אמסלם: בפעם הקודמת אנחנו נתנו את רשות הדיבור גם לחברי הכנסת ואחרי זה למינהל התכנון ולאביגדור ופחות שמענו את החברים האחרים, האורחים שלנו.
דוד אמסלם: לכן אני קבעתי את הדיון הזה, שהוא יתקיים עד השעה 15:15 מבחינתי, בגלל שיש לי דיון אחר שאני צריך ללכת אליו.
דוד אמסלם: הדיון בעיקר מוקדש לשמוע דווקא את האורחים.
דוד אמסלם: אז אני אעבור ברשותכם, אני אעשה סבב ואנחנו נשמע את האורחים.
דוד אמסלם: אם דב ירצה להגיד משהו בסוף, בסדר ואחרי זה בינת תתייחס ובזה אנחנו נסיים את הפרק הזה.
דוד אמסלם: אני מתחיל בסבב.
<גיתית הרש: יש מצגת.
<גיתית הרש: גיתית הרש.
דוד אמסלם: גיתית, מה שלומך?
דוד אמסלם: את זוכרת שהוצאתי אותך?
דוד אמסלם: יותר לא מוציאים.
דוד אמסלם: אני עכשיו הוצאתי את חנה, אני אמרתי גם לבחור, יש פה כללים.
דוד אמסלם: את רוצה לדבר, תבקשי אישור, ניתן לך.
דוד אמסלם: לא מתפרצים, טוב?
<גיתית הרש: מאה אחוז.
דוד אמסלם: אתם רוצים להציג מצגת קודם?
דוד אמסלם: בבקשה ניר, בואו תציגו את המצגת.
דוד אמסלם: דרך אגב, מי שמעוניין לדבר, שיעביר לנו פתק לכאן ואני לפי הסדר שלאה כותבת אתן את רשות הדיבור.
דוד אמסלם: בבקשה, ניר.
<ניר פפאי: צהריים טובים.
<ניר פפאי: דבר ראשון אני באמת מברך על הדיון החשוב הזה וברשותך, אני רק רוצה להגיד מילה - - -
דוד אמסלם: ניר, תציג את עצמך.
<ניר פפאי: את עצמי, כן, כי לפני שבוע ייצגתי בכובע אחר.
<ניר פפאי: סמנכ"ל שמירת טבע בחברה להגנת הטבע.
<ניר פפאי: בנושא של החופים אני אגיד רגע מילה אישית, אני עוסק בו קרוב ל-20 שנה במסגרת החברה להגנת הטבע ובאמת יש את הפרספקטיבה לאורך זמן לראות את המגמות, וצריך להגיד שראינו את חוק החופים שעבר בשנת 2004 וראינו את השינויים שהיו.
<ניר פפאי: אפשר להגיד ב-15 שנים האחרונות ראינו מגמה של שיפור במצב החופים, במרבית הפרמטרים.
<ניר פפאי: כמובן שהיו גם יוצאים מן הכלל, אבל בשנה האחרונה אנחנו רואים שינוי מאד גדול.
<ניר פפאי: עכשיו, צריך להגיד שהיינו מצפים שלאור הביקוש יש כאן יותר ציבור שדורש יותר חופים.
<ניר פפאי: צריך יותר חופים פתוחים.
<ניר פפאי: אנחנו רואים שיש לחץ גדול בשנים האחרונות של תשתיות שמגיעות מהים, אם זה הנושא של התפלה ואם זה הנושא של גז.
<ניר פפאי: אנחנו מדברים על לחצי בנייה כבדים.
<ניר פפאי: היינו מצפים שההגנה תתחזק.
<ניר פפאי: היינו מצפים שדווקא לאור המגמות בשנים האחרונות, יהיה מהלך, כי באמת התמ"א היא מלפני 30 שנה, משנת 1983.
<ניר פפאי: היינו מצפים שיהיה חיזוק של ההגנה על החופים, אבל מה שאנחנו רואים בתמ"א 1, אנחנו רואים את ההיפך.
<ניר פפאי: אנחנו רואים שדווקא ההגנה שנבנתה בעמל קשה בשני העשורים האחרונים, הולכת ונפגעת משורה של דברים ואני אנסה לעבור עליהם יחסית בצורה מהירה.
<ניר פפאי: אבל ההגנה הסטטוטורית שהייתה לאורך שנים, הולכת ונפגעת.
<ניר פפאי: ולכן, אם אנחנו מדברים על מספרים, אפשר לראות את המספר שמופיע פה.
<ניר פפאי: אנחנו מדברים על היקף עצום של 13,000 דונם לאורך החופים, שטחים שהיו מוגנים או מוגנים היום ואם התמ"א הזאת תאושר כלשונה, ההגנה עליהם תרד בצורה משמעותית; ואנחנו מחלקים.
<ניר פפאי: את ה-13,000 האלה אנחנו יכולים לחַלק לחֶלק בתוך הערים – כ-4,000 דונם בתוך הערים.
<ניר פפאי: למשל אני אקח את כל השטח בין תל אביב והירקון, לכיוון מרינה הרצלייה, אזור שתמ"א 13 מייעדת אותו כפארק חופי.
<ניר פפאי: לא לבנות על קו המים, לא לבנות כמו שסי אנד סאן בנוי, אלא לבנות קצת יותר רחוק.
<ניר פפאי: התמ"א מבטלת את זה לחלוטין ויש אזורים נוספים – גם בדרום וגם בצפון – שההגנה בערים, לייצר רצועת חוף משמעותית, ההגנה הזאת יורדת.
<ניר פפאי: אבל גם כשאנחנו מסתכלים מחוץ לערים, אנחנו רואים שטחים מאד משמעותיים.
<ניר פפאי: אפשר לראות את המספרים – כ-9,000 דונם, שגם שם ההגנה יורדת, זה שטחים מאד משמעותיים בצפון, באזור של רפאל, זה באזור של פלמחים, אבל גם באזורים נוספים שהיו מוגנים על ידי תמ"א 13, שאני אומר היום שתמ"א 13 חלה, אבל ברגע שיהיה תמ"א 1 – ההגנה על השטחים האלה תרד בצורה משמעותית.
<ניר פפאי: מעבר לזה, בתוך ה-100 מטר יש משפטים קטנים וניסוחים, שבעצם מאפשרים המשך בנייה בצמוד לבנייה קיימת.
<ניר פפאי: אפשר לראות את מגדלי חוף כרמל.
<ניר פפאי: במגדלי חוף כרמל כידוע בחיפה, נבנה רק שליש מתוך זכויות הבנייה.
<ניר פפאי: יש שם זכויות בנייה נוספות מדרום.
<ניר פפאי: בעצם היום יש ניסיונות להעביר את אותן זכויות בנייה למקום אחר בעורף, אבל החוק הזה, או השינוי לתמ"א, בעצם יאפשר או ייתן עידוד להמשך בנייה בצמוד לאותם פרויקטים שאנחנו רואים כאן, הגם שהם בתוך תחום ה-100 מטר.
<ניר פפאי: מעבר לזה, אם אני מדבר על נושא של תשתיות, היום התמ"א מאד מגבילה את הנושא של תשתיות בחוף ואנחנו מבינים שלעתים תשתיות צריכות לחתוך, כשמגיעות מהים, צריכות להיכנס ליבשה.
<ניר פפאי: אבל הנוסח הנוכחי מאפשר את זה בצורה מאד קלה.
<ניר פפאי: אנחנו טוענים שניתן לאפשר את זה, אבל עם מגבלות הרבה יותר קשות מהמגבלות שהיום קיימות.
<ניר פפאי: זה צריך להיות באישור מועצה ארצית וכן הלאה ובדיקות סביבתיות.
<ניר פפאי: לא להפוך את החוף הכל כך יקר לציבור, למקום לתשתיות.
<ניר פפאי: אנחנו מדברים על מושג שנכנס בתמ"א 1 שנקרא מכלול חוף, שזה ייעוד חדש.
<ניר פפאי: אנחנו תופסים אותו כייעוד עם הגנות חלשות.
<ניר פפאי: הוא לא מספיק חזק.
<ניר פפאי: יש בו הרבה פרצות ואנחנו יודעים בסיפור החופים, מנסים ולצערי גם מוצאים את אותן פרצות ואחרי זה מתאפשר שם בינוי, ולכן אנחנו חושבים שצריך לחזק.
<ניר פפאי: ברשותך, אני לא נכנס לניואנסים ופחות לדיון תכנוני, אלא לבוא ולהגיד – יש פה בעיות קשות בתמ"א 1, שיחלישו את ההגנה על החופים במקום לחזק את ההגנה על החופים, דווקא כשהלחץ הולך ועולה וימשיך לעלות בשנים הבאות על החופים.
<ניר פפאי: גם באזורי תיירות – אני אגיד רק במילה – השינוי הוא – אם היום רק סיימנו את דיון ארוך, סיימת דיון ארוך על נושא המלונאות, בלי להיכנס אליו לפרטים, אנחנו מכירים בחשיבות של מלונות לאורך החוף כשימוש ציבורי.
<ניר פפאי: היום תמ"א 13 מאפשרת - אנחנו קוראים לזה פוליגונים - שטח מוגדר לטובת מלונאות, כדי לשמור על אותם שטחים יקרים שנמצאים בתחרות.
<ניר פפאי: מה שמוצע פה, בתמ"א 13, זה להפוך את זה לפוליגונים, לסימבול והחשש שלנו שהסימבול הזה, כתוצאה מלחצים של שימושים אחרים - יותר כדאיים, יותר משתלמים – ילך וידחק את המלונאות החוצה וילך לשימושים אחרים.
<ניר פפאי: לכן זה עוד בעיה נוספת שאנחנו מזהים בתמ"א.
<ניר פפאי: אנחנו מזהים עוד החלשה, סעיף שהיום קיים בתמ"א שאומר שכל תכנית צריכה להתאים את עצמה, אז הדבר הזה יורד.
<ניר פפאי: ומכל הדברים האלה, אני מגיע לשורה התחתונה מבחינתנו, אנחנו באים ואומרים את הדברים הבאים: לדעתנו זה לא מוכן וזה לא נכון כרגע לשלב את תמ"א 13 בתוך תמ"א 1, ויש שתי אפשרויות או הייתי אומר שלוש.
<ניר פפאי: אפשרות אחת זה להוציא את הפרק הזה של החופים, להוציא מתמ"א 1.
<ניר פפאי: לקדם את תמ"א 1 בלי פרק החופים.
<ניר פפאי: זו אפשרות אחת.
<ניר פפאי: אפשרות שנייה זה לשלב את תמ"א 13 as is כמו שזה, לשלב אותה בתמ"א 1, לא לקצץ לה את הכנפיים.
<ניר פפאי: בנוסף, אנחנו חושבים שיש מקום – ופה אני מסיים כמו שפתחתי – לעשות היום תכנית שמחזקת את ההגנה על החופים, לא מחלישה.
<ניר פפאי: לאור כל אותם לחצים – ותיארתי אותם ממש על קצה המזלג – שיש לנו, לאור הביקוש הגדול של הציבור לחופים, לעשות תכנית שתחזק את ההגנה על החופים.
דוד אמסלם: ד"ר יעקב ניר.
<אלי בן ארי: אפשר רק להשלים?
<אלי בן ארי: פשוט הכנו את זה יחד.
דוד אמסלם: רק תגיד את השם.
<אלי בן ארי: אלי בן ארי, מאדם טבע ודין.
<אלי בן ארי: באמת, רק שלוש נקודות קצרות.
<אלי בן ארי: ניר אמר את הדברים בצורה תמציתית וקולעת.
<אלי בן ארי: הנקודה הראשונה לגבי העניין של 13,000 דונם שעליהם אנחנו בעצם באים ומתקוממים היום.
<אלי בן ארי: רק כדי להציג את הדברים בפרופורציה: תמ"א 13, זאת שתקפה נכון לכרגע, כוללת בסביבות 200,000 דונם.
<אלי בן ארי: כמחצית מהשטח הזה, פחות או יותר כמחצית מהשטח הוא שטח שמיועד לפיתוח.
<אלי בן ארי: התמ"א הזאת היא תמ"א שבאה להציג זה מול זה את השטח שמיועד לפיתוח באזור של רצועת החוף ולמולו את השטח שאמור להישמר וליצור איזו שהיא רצועה רציפה של רצועת חוף מוגנת.
<אלי בן ארי: לא רק הכמה מטרים שקרובים למים, אלא גם בעורף, במקומות שצריכים.
יעקב אשר: המטרים האלה לא כוללים את המאה מטר.
יעקב אשר: זה כולל בתוכו - - -
<אלי בן ארי: ה-200,000 כן.
<אלי בן ארי: ה-100 מטר - לאורך כל מדינת ישראל זה בסביבות 20,000 דונם.
<אלי בן ארי: אני חושב, משהו כזה.
<אלי בן ארי: בכל מקרה, ה-13,000 האלה שעליהם אנחנו מדברים, זה שטח שהיה הרבה הרבה יותר גדול.
<אלי בן ארי: מאז שתמ"א 13 בתוקף, שזה משנת 1983, נעשו שורה של גריעות וגם כשמשה, יחד איתנו, אבל בעיקר משה, הכין את אותם שטחים שעליהם צריך להיאבק ולא להסכים בשום אופן לוותר עליהם, אז נעשו שורה ארוכה של איתורים על שטחים אחרים.
<אלי בן ארי: רק כדי שזה יהיה ברור, והשטחים האלה הם באמת הליבה של השטחים הערכיים שנמצאים לאורך החוף ובלעדיהם מה שיש לנו היום זה לא רצועת חוף שמורה.
<אלי בן ארי: מה שיש לנו בלעדיהם זה מקטעים.
<אלי בן ארי: כאשר מינהל התכנון הציג לפני קרוב לשנה את הגרסה הראשונה שלו לפרק החופים, לא הייתה שם בכלל רצועת חוף מעבר ל-100 מטרים.
<אלי בן ארי: כלום.
<אלי בן ארי: רק במהלך הזמן, כמו איזה מין מסחרה בשוק, כאילו שאנחנו קצת אמורים לוותר על אותם נכסים ציבוריים, אז הוסיפו עוד קצת ועוד קצת ועוד קצת, והנה, עכשיו יש שם בערך 28,000-29,000, ואומרים הנה, קיבלתם הרבה.
<אלי בן ארי: נכון, יחסית למה שהציעו קודם, אבל הרבה הרבה פחות ממה שיש בתמ"א 13.
<אלי בן ארי: ולכן העניין הזה מבחינת המפה, הוא עניין מאד מאד חשוב.
<אלי בן ארי: הנקודה השנייה זה הנושא שלדעתי, אדוני יושב הראש, הייתה לנו ישיבה שהיינו בה קצת במחלוקות.
<אלי בן ארי: אני אומר את זה בעדינות, בנוגע לחוק של יריב לוין.
<אלי בן ארי: לא בגלל הכוונה, אלא אולי בגלל האמצעים, אבל נראה לי שבמקרה הזה, של אותם שטחי תיירות שנמצאים בתמ"א 13 באזור בצת, באזור חיפה, איפה שמגדלי חוף הכרמל, בחדרה, באשדוד, בתל אביב, צפון תל אביב – המקומות האלה, אם הם לא יהיו יותר מסומנים כשטחי תיירות, המשמעות של זה היא שהשטחים האלה יהיה בהם דברים אחרים.
<אלי בן ארי: מה שמציעים היום, העניין הזה של הסימבול, שלרוב הציבור זה לא כל כך ברור, זה אומר שבשטח הזה, לומר שזה שטח שמיועד כולו לתיירות.
<אלי בן ארי: אם עושים פה סימבול, צריך להיות בו גם תיירות.
<אלי בן ארי: ברגע שיש שם תיירות, נגיד יעשו אותה פה בפינה, יגידו הנה, שאר השטח פנוי לדברים אחרים.
<אלי בן ארי: וזה הדבר האחרון שגם אנחנו רוצים.
<אלי בן ארי: אנחנו אמנם לא אוהבים בנייה מאד גבוהה ומאסיבית לאורך החופים וכל זה, אבל כולם מסכימים שהשטחים הערכיים האלה צריכים להיות אך ורק לתיירות.
<אלי בן ארי: אז בסדר, יהיה בהם עכשיו אולי 20% מגורים, אם החוק יתקבל, אבל שלא יוותרו עליהם בצורה גורפת, כפי שנעשה כרגע.
<אלי בן ארי: הנקודה הזאת היא נקודה לדעתי מאד מאד חשובה, שראוי להתעכב עליה.
<אלי בן ארי: עכשיו אני רק רוצה לחזור לנקודה האחרונה, מה שניר אמר בתור שורה תחתונה.
<אלי בן ארי: יש מקרים שיש תכניות שאתה בא ואומר באמת, הנה יש כאן קלקול, שם קלקול.
<אלי בן ארי: בסך הכל מה שהוצג כאן זה שורה של קלקולים מאד מהותיים שיש בתכנית הזאת, אבל התכנית הזאת למעשה היא הדבר האחרון שמדינת ישראל צריכה אותו.
<אלי בן ארי: גם אם עכשיו נשב ובפינצטה נתקן את כל הקלקולים, אין שם שום דבר טוב.
<אלי בן ארי: היום, כשעושים תכנית מתאר ארצית לחופים, הרי עשו אותה בשנת 1983, השתנו כמה דברים מאז.
<אלי בן ארי: גילו שפני הים עולים.
<אלי בן ארי: גילו שכל מקום שהים מגיע אליו ויש בו מכשול רציף, אז החוף נהרס, דבר שלא ידעו קודם.
<אלי בן ארי: אני הייתי בטיילת של חיפה בחוף הכרמל השבוע, לראות ולבכות.
<אלי בן ארי: הם עשו שם טיילת מאד יפה, הים בא, פגע, לקח את החול, אין חול, רק אבנים יש שם.
<אלי בן ארי: ושני מטרים מעבר לזה אתה רואה איפה שהטיילת נגמרת, יש חוף גדול.
<אלי בן ארי: ואת הדברים האלה - כלומר כשבאים לעשות באמת תכנית נכונה להגנה על החופים - צריך לקחת בחשבון את הדברים האלה ולעשות אותה יותר טובה ממה שיש.
<אלי בן ארי: לא רק להסתפק בזה שאולי נתקן את הדברים המאד מאד בעייתיים שמינהל התכנון מציע כרגע.
<אלי בן ארי: לכן אני חושב שהמסר החשוב שהוועדה הזאת יכולה להוציא, זה לבוא ולהגיד להם – תשמעו, עשיתם תמ"א 1, הכנסתם לשם את כל התכניות של שטחים פתוחים ותשתיות וכל מיני דברים כאלה.
<אלי בן ארי: יש תכניות אחרות שלא נכנסו לשם בינתיים.
<אלי בן ארי: תוציאו את החופים נכון לכרגע.
<אלי בן ארי: תוציאו אותם, תעבדו עליהם, תתקנו אותם, תביאו ותציגו לנו, תשתפו את הציבור, תעשו משהו יותר טוב ושהציבור לא יסבול כפי שהוא עלול להיות, אם התכנית הזאת תאושר.
<אלי בן ארי: תודה אדוני.
<יעקב ניר: שלום וברכה.
<יעקב ניר: אני גמלאי המכון הגיאולוגי וזמני בחופים כפליים וחצי מאשר של ניר, אם כי זה נשאר במשפחה.
<יעקב ניר: אני מסתכל על החופים, אני מסתכל על ההנהלה.
<יעקב ניר: עכשיו סיפר אלי בן ארי שהחול בחוף דדו הולך ונעלם.
<יעקב ניר: מצד שני, לוקחים את המאגר האדיר שהצטבר במפרץ חיפה, מגלחים אותו על מנת לגרום לכך שהיזמים שבונים את הרציפים, יחסכו בכסף, אבל הם חוסכים בכסף ולמפרץ לא יהיו חופים.
<יעקב ניר: וזאת בעיה שאחד תלוי בשני.
<יעקב ניר: אנחנו פה משחקים בסעיף א' או ב', אבל מתחת עינינו, או בעצם אני לא אגע מי סיכם על זה או מי החליט על זה, עושים קטסטרופה וזה דבר גרוע ביותר.
דוד אמסלם: אתה מדבר על בניית הנמלים, אני מבין.
<יעקב ניר: אני מדבר - - -
דוד אמסלם: אתה שלחת לי מאמר, אתה זוכר?
דוד אמסלם: לפני שלושה חודשים.
<יעקב ניר: נכון.
<יעקב ניר: אני רואה שקראת.
דוד אמסלם: קראתי.
דוד אמסלם: אני קורא.
<יעקב ניר: אני שמח מאד.
<יעקב ניר: אני רק יכול להגיד שאני כותב והקוראים ממשיכים.
<יעקב ניר: ממשיכים להרוס את חופי ישראל.
<יעקב ניר: עכשיו, עליית המפלס זה דבר שולי, אלי.
<יעקב ניר: מה שחשוב הוא שאין חול ואין הגנה ואנחנו עומדים לבנות שוברי גלים שבגדותיהם יטבעו אנשים.
<יעקב ניר: כל שנה טובעים 50 איש למוות ולא עושים על זה תכניות ולא קורה שום דבר.
<יעקב ניר: אין מצילים.
<יעקב ניר: זאת אומרת שהחוף זה מכלול אחד ואנחנו קודם כל חייבים לרפא את הפצעים.
<יעקב ניר: עכשיו נקודה נוספת שחייבים לזכור.
<יעקב ניר: הוועדה שהכינה את הנושא של קו האפס, החליטה שקו המדידה שבו אנחנו נצטרך להשתמש יהיה פלו 75 ס"מ ולא האפס הארצי.
<יעקב ניר: כך שזאת נקודה חשובה לכל מי שימשיך ויעסוק בנושא החופים.
<יעקב ניר: בשבוע שעבר לא יכולתי לבוא.
<יעקב ניר: הרעיון לתת 20% בנייה לבתי מלון, זה מזכיר לי את השיכורינה - אותם שיכונים בהרצלייה, שהחליטו שזה יהיה מלון, אבל זה נהפך לשיכונים, או אותם שיכונים באשקלון.
<יעקב ניר: הרי מי ימדוד שזה 20% ולמה 20%?
<יעקב ניר: אם התיירות איננה טובה, אל תבנו מלון.
<יעקב ניר: זה הכל.
<יעקב ניר: אם אתם רוצים לפתור את הבעיה של זוגות צעירים, לא בחוף הים, כי אלה תהיינה דירות מאד מאד זולות.
<יעקב ניר: כך שאני קורא קודם כל בואו נגן על הקיים.
<יעקב ניר: הפסיקו לעשות כל הזמן חיקוקים חדשים בכדי שמשרד התיירות, שאגב, מהיום שנוסד המוסד שנקרא הגנת הסביבה, קראו לזה משרד הפנים, המשרד לשמירת הסביבה או משהו כזה, שאורי מרינוב עמד בראשו - - -
<קריאה: להגנת הסביבה.
<יעקב ניר: להגנת הסביבה.
<יעקב ניר: מאז משרד התיירות בחיים לא ויתר על רבע מלון ולא תמיד מלון זה הפתרון.
<יעקב ניר: בחיים, אני פעם אחת לא ראיתי אותם אומרים – וואלה, אתם האידיוטים, בעלי המקצוע, צודקים.
<יעקב ניר: בואו לא נקים את המלון הזה ואני לא נגד תיירות, אבל חס וחלום איזה אינתיפאדה רביעית ואין תיירות, אז וודאי שיהפכו את הכל לדירות ואחר כך מי יבדוק את זה?
<יעקב ניר: מי במדינת ישראל בדק שבחופי בת ים עשו קטסטרופה, כשבנו על קו המים.
<יעקב ניר: אף אחד.
<יעקב ניר: אנחנו משחקים, אני לא רוצה להגיד מה שילדים אומרים, וזה לא בא בחשבון שעכשיו נעשה עוד מחטף ונהרוס.
<יעקב ניר: אגב, לאורך החוף יש 18,000 דונם.
<יעקב ניר: 180 קילומטר כפול 100 מטר – 18,000 דונם, ונהרוס את המעט שקיים.
<יעקב ניר: נותר כל כך מעט.
<יעקב ניר: וראו מה קורה בסופי שבוע, כאלה שמותר להם לנסוע בשבת או בחגים, כמה מאות אלפים הולכים לגנים ציבוריים, לחוף הים, לאתרים ארכיאולוגיים.
<יעקב ניר: בכל זאת, לא כל אחד יכול להרשות לעצמו להפליג למונקו או לתורכיה או לאיטליה.
<יעקב ניר: כך שלפי זה אתם צריכים לנקוט, ואם תנקטו ככה אני אוריד את הכובע - - -
דוד אמסלם: את הכובע שאין לך, אתה מתכוון.
<יעקב ניר: לא, יש לי כובע.
דוד אמסלם: אוקיי, תודה רבה יעקב.
דוד אמסלם: רחל כרם, בבקשה.
<יעקב ניר: היה בסדר?
<רחל כרם: היה בסדר גמור.
<רחל כרם: אני מאד מזדהה עם מה שאתה אומר.
<רחל כרם: אני רחל כרם מהגליל המערבי.
<רחל כרם: לקח לי שלוש שעות להגיע, עוד שלוש שעות לחזרה, אז אני מקווה שתתנו לי להגיד חמישה משפטים.
<רחל כרם: אני פעילה סביבתית מהוועדה להצלת חוף בצת ועכשיו מהוועד להצלת חוף אכזיב ומהיוזמים של התיקון של חוק החופים, שניסינו להעלות אותו כבר ממשלה שלישית וכמעט הצלחנו ועדיין לא, לעשות משהו קצת לתיקון המצב.
<רחל כרם: זה די מייאש, אני מוכרחה להגיד לכם.
<רחל כרם: אני לא מבינה למה זה הפך לאיזה סיפור של משמעת קואליציונית וקואליציה שכמו עם החוק של המלונאות.
<רחל כרם: לחוף ים כולם הולכים.
<רחל כרם: באמת.
<רחל כרם: אני ממש לא מבינה למה זה ימין, שמאל, לא יודעת.
<רחל כרם: לא ברור לי.
<רחל כרם: אני רוצה להכניס את הקול של האזרחים ואני אדבר על התמ"א.
<רחל כרם: יש פה ארגוני סביבה שאמרו נקודות מאד נכונות ואנחנו עובדים איתם בשיתוף פעולה, אבל אנחנו לא הארגונים.
<רחל כרם: אנחנו סתם אזרחים וכשעשינו את התיקון לחוק החופים צרפנו את כל העצומות של 8 השנים האחרונות.
<רחל כרם: 115,000 תושבים חתמו על עצומות בשנים האחרונות להגן על החופים: יהודים וערבים ודרוזים ושמאלנים וימניים וחילוניים ודתיים.
<רחל כרם: אז ממש חבל לי שאין פה את כל חברי הכנסת.
<רחל כרם: חבל לי מאד שאדון אביגדור יצחקי, שהוא ראש מטה הדיור לא נמצא פה גם בדיון הזה, כי ראיתי את הדיון בפעם הקודמת, ומאחר שהרגע נודע לי שכן יעשו דיון מיוחד על תכנית בחוף אכזיב, שהיא תכנית ישנה מלפני חוק החופים, שיש בה שני בתי מלון במרחק של 90 מטרים מהחוף, עם 10 קומות, שהתיקון שאתמול אמר כחלון לא יחול עליהם וזה יתמרץ מאד את היזמים שעכשיו לא רוצים לבנות בתי מלון, אבל כשתהיה להם זכות לעשות מגורים אז הם בהחלט יבנו אותם; וכל הרעות החולות שיש שם, אני לא אכנס לזה כרגע.
<רחל כרם: לגבי התמ"א: יש לי ארבע נקודות שאני רוצה להגיד או לשאול.
<רחל כרם: קודם כל זה הפך להיות מין דיון כזה שנציגי מינהל התכנון והשרים להגנת הסביבה מדברים על זה מאז אוגוסט שעבר, כשהנושא עלה.
<רחל כרם: כאילו מאה מטר, מה אתם רוצים?
<רחל כרם: יש לנו מאה מטר.
<רחל כרם: אנחנו נותנים לכם מאה מטר.
<רחל כרם: לא יודעת.
<רחל כרם: אני הבנתי שהחוק להגנת הסביבה זה גם בין 100 ל-300 צריך להגיע לוולחו"ף.
<רחל כרם: האמת, לא ברור לי מה קרה לחוק לשמירה על הסביבה החופית עם ריבוי התכניות המתקיפות אותו, לדעתי.
<רחל כרם: דבר נוסף, מדברים פה על חוף עירוני, כאילו באיזה שהוא חוק עשו הבחנה עד היום בין חוף עירוני וחופים אחרים.
<רחל כרם: כאילו זה בסדר לקחת חופים פתוחים, שנמצאים עדיין בתוך ערים ולהפוך אותם לחופים מבונים.
<רחל כרם: זאת אומרת שנהרייה תראה כמו תל אביב.
<רחל כרם: אז אני רוצה לבשר לכם, אנשים באים מתל אביב לנהרייה, דווקא בגלל שהחוף שם לא נראה עם מגדלים.
<רחל כרם: אז אני לא יודעת מאיפה ההבחנה הזאת של חוף עירוני, שמינהל התכנון הכניס שם, כאילו הוא נקבע ואני חולקת עליה.
<רחל כרם: אני חושבת שיש הרבה אנשים בציבור שחולקים על הסיפור הזה.
<רחל כרם: גם לעיר מגיע חוף פתוח, אם החוף עדיין לא מבונה.
<רחל כרם: אין לנו הרבה חופים כאלה והאוכלוסייה נהיית צפופה יותר ויותר.
<רחל כרם: דבר נוסף שלא דובר עליו, אני לא יודעת אם הוא עדיין נמצא בתוך ההצעה, אבל בזמנו, כשהתעמקתי, אביגדור יצחקי דיבר נדמה לי בשבוע שעבר על כך שה-5,000 או ה-3,000 או כמה אלה שעוד נעשה דיון עליהם, נכון?
<רחל כרם: הוא אמר שיש איזו שהיא כמות שעוד נעשה עליה דיון – זה יותר לוועדות המקומיות או המחוזיות, סליחה, כאילו איזה סוג של האצלת סמכויות לאזורים לדון בדברים שלא נסגרו.
<רחל כרם: אז אני חולקת גם על זה ואני מבקשת ממש לא לעשות את זה.
<רחל כרם: ועדה מחוזית צפון באופן עקבי וללא שום מחשבה, מאשרת כל דבר שקוראים לזה פיתוח בחופי הגליל המערבי, ואפילו בפרוטוקולים שלהם כתוב שזה הבשורה מלמעלה.
<רחל כרם: זאת אומרת אומרים להם מלמעלה שעכשיו צריך לעשות דיור, אז נעשה אותו גם ב-200 ו-300 מטרים מהחוף וגם אם התכנית היא מלפני 1994 וגם אם אין תשתיות וכו' וכו'.
<רחל כרם: אז בעיני זה די מפחיד שבתוך ההצעה הזאת יש את הסיפור הזה שלא דיברו עליו כל כך, שהוועדות המחוזיות ישותפו בדיון.
<רחל כרם: ואני חושבת שהציבור צריך להיות משותף בצורה הרבה יותר טובה מאשר באותה פלטפורמה מצחיקה, תסלחו לי, שפתחו בספטמבר, אחרי שמחינו שאין שיתוף ציבור והשאלה היחידה שהייתה שם לציבור לענות, זה מה אתם רוצים שיהיה בתוך ה-100 מטרים.
<רחל כרם: אז זהו, תודה.
דוד אמסלם: אלעד הוכמן.
<אלעד הוכמן: אלעד הוכמן ממגמה ירוקה.
<אלעד הוכמן: תודה על רשות הדיבור.
<אלעד הוכמן: אני אתחיל מההיסטוריה.
<אלעד הוכמן: בשנת 1983 החליטו לעשות תמ"א על חופים.
<אלעד הוכמן: היו שם אנשים במינהל התכנון, אנשי מקצוע, שהחליטו וקבעו למען הדורות הבאים מה צריך לשמור.
<אלעד הוכמן: הם עשו את זה במסגרת הידע שקיים להם באותו הזמן.
<אלעד הוכמן: עשו את זה במסגרת הלחצים התכנוניים שהיו להם באותו הזמן ואנחנו מגיעים לשנה הזו.
<אלעד הוכמן: כמו שניר ואלי וכולם פה אמרו, הלחצים התגברו ואנחנו רואים שההגנות יורדות בהתאם.
<אלעד הוכמן: עכשיו, הדבר הזה נמצא ביחס ישיר למערך שמינהל התכנון מוביל והוא יזמות – בעינינו, לפי איך שאנחנו תופסים את זה – יזמות שהיא חסרת רסן.
<אלעד הוכמן: עם כל הכבוד, משבר הדיור שפונה אלינו כצעירים, אני יכול להגיד באופן אישי שאני חלק מהאנשים שנמצאים במערך, במעגל הזה של אנשים שלא יכולים לקנות דירה ולא יוכלו גם לקנות דירה בזמן הקרוב, אבל הפתרון של בנייה על החופים, הפתרון של חיסול שטחים פתוחים, הפתרון של חיסול פארקים חופיים, כמו שאנחנו מכירים אותם, של שטחי עורף החוף, זה לא פתרון שיכול לבוא כפתרון דיור.
<אלעד הוכמן: הסיבה לכך, שאנחנו – וכיום רואים את זה בצורה מאד ברורה – מינהל התכנון מדבר על היצע, אנחנו רוצים לדבר על איכות חיים.
<אלעד הוכמן: ואיכות חיים ללא חוף הים, שהוא אחד מהנכסים המשמעותיים ביותר שיש במדינה הזו - חוף הים שלנו - זה לא איכות חיים, ואנחנו חייבים להסתכל על זה בעיניים.
<אלעד הוכמן: זו הסיבה שאתמול, אחרי מאבק ציבורי מאד מאד עצים, ואני יודע עד כמה אנחנו חלוקים ולכן אני גם מודה על רשות הדיבור בוועדה, אחרי מאבק ציבורי.
<אלעד הוכמן: יש איזה שהוא סדק שנסדק מתוך ההבנה שאנחנו חייבים לשמור על הנכסים האלה, שהם נכסי הצאן ברזל של המדינה הזאת.
<אלעד הוכמן: אף אחד לא יחשוב לבנות שום בית ושום מגדל רק בגלל שזה יפה, ליד חומות העיר העתיקה, רק בגלל שזה - - -
<יעקב ניר: של הכנסת - - -
<אלעד הוכמן: ואם כן אז אנחנו רואים את הטרדנים המאד קלוקלים האלה.
<אלעד הוכמן: אני אגיד עוד דבר.
<אלעד הוכמן: ציינה פה רחל שמלמעלה מ-115,000, בספירה שלנו זה למעלה מ-150,000 שחתמו למען החופים ברבות השנים.
<אלעד הוכמן: אני מזכיר שבכנסת הקודמת, למעלה מ-70 חברים מחברי הבית הזה, מחברי הכנסת, חתמו על התיקון לחוק החופים, מתוך הבנה שחייבים לתקן את מה שמעוות.
<רחל כרם: כולל יריב לוין.
<אלעד הוכמן: כולל יריב לוין, תודה.
<אלעד הוכמן: והנה אנחנו רואים שאת אותם דברים, את אותן רעות חולות, בדיוק כמו שאמר ניר, במגדלי חוף הכרמל, באזור של תל אביב, הנקודה של השלמת רצף בנייה, נקודה מעוותת לחלוטין מבחינתנו, דבר שחייב לרדת.
<אלעד הוכמן: הדבר הנוסף זה כל הנושא הזה של תשתיות.
<אלעד הוכמן: אין מערך של איזונים, של תשתיות בתמ"א 1.
<אלעד הוכמן: אנחנו מקבלים את זה שזה חייב להיות באישור המועצה הארצית ובאישור הוולחו"ף.
<אלעד הוכמן: לא יכול להיות שאנחנו פשוט ניתן שיק פתוח לדבר הזה.
<אלעד הוכמן: דרך אגב, אני אומר את זה מתוך המקום של לחסוך את הזמן התכנוני למינהל תכנון, בגלל מאבקים ציבוריים שאנחנו רואים קמים חדשות לבקרים.
<אלעד הוכמן: אנחנו מצטרפים לנושא הזה של הסימבול מלונאות וכתפיסה כרגע, אנחנו מבקשים לאשר את תמ"א 1 מבלי פרק החופים.
<אלעד הוכמן: פרק החופים חייב לעבור רביזיה של חיזוק ההגנות עליו ולא הסרה של ההגנות עליו.
דוד אמסלם: תודה רבה לך, אלעד.
דוד אמסלם: עדי רומי?
<עדי שי לוסטיג: יכול להיות עדי לוסטיג?