GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<שאול גולדשטיין: כמות הפרנסה שאתה יכול להביא לפריפריה בצורה כזאת היא מצומצמת.
<שאול גולדשטיין: לכן פעם ראשונה, לדעתי בחוכמה רבה - - -
דוד אמסלם: מי הביא את החלטת הממשלה, איזה משרד?
<אמיר הלוי: התיירות והגנת הסביבה.
דוד אמסלם: הם הצליחו לדבר ביניהם אז?
<אמיר הלוי: כן, מיסזניקוב וארדן היו ביחד בממשלה.
<שאול גולדשטיין: היו ימים טובים.
<שאול גולדשטיין: והחלק של ה-110 מיליון שקל הלך לביצוע פרויקטים של תשתיות ואטרקציות וכל מיני דברים על מנת להביא את התיירים.
<שאול גולדשטיין: דרך אגב, 110 מיליון שקל בניהול של גוף שנקרא ועדת השלושה, שזה אוצר, הגנת הסביבה והתיירות, אנחנו גוף הביצוע ואנחנו למעשה כמעט התחייבנו על כל ה-110 מיליון שקל.
<שאול גולדשטיין: להבדיל ממה שנאמר כאן, הבירוקרטיה הישראלית, כל דבר שאתה מתכנן, עד שאתה מקבל אישורים לוקח המון המון זמן, מדובר על כארבע שנים, ארבע השנים האלה זה לשבור קירות מבטון כדי להתקדם ובתב"ע הפשוטה ביותר, בהיתרים הפשוטים ביותר, מערימים עלינו קשיים בלבנות טרסות, האזור מערים קשיים בלבנות טרסה קטנה.
<שאול גולדשטיין: זה פשוט לא יאומן.
<שאול גולדשטיין: אבל בסוף התגברנו על רוב הקשיים.
<שאול גולדשטיין: הכסף כולו כמעט, מעל 90% מיועד כולו לתשתיות תיירות.
<שאול גולדשטיין: בוצעו חלק מהתשתיות, אפשר לבוא לראות שם.
<שאול גולדשטיין: בקו תחתון אני חייב להגיד שני דברים נוספים.
<שאול גולדשטיין: האחד, כמות התיירים באזור ירדה דרמטית, משתי סיבות, סיבה אחת ביטחונית, אחרי צוק איתן, שהשפיעה על כל התיירות בישראל.
<שאול גולדשטיין: סיבה שנייה זה השינויים בכביש, בגלל הבולענים בכביש 90 הכביש הוסט, נהיו פקקים בכביש, עד היום הכביש הוא במעקף כזה והתיירים פחות ופחות מגיעים.
<אמיר הלוי: סיבה שלישית, המשבר ברוסיה.
<שאול גולדשטיין: סיבה שלישית, המשבר ברוסיה.
<שאול גולדשטיין: שתבינו, האתרים לאורך ים המלח הם מהאתרים החשובים ביותר במדינת ישראל.
<שאול גולדשטיין: מדובר על מצדה, על קומראן, שזה אתר דגל לתיירות החוצניקית, עינות צוקים זה אתר דגל לתיירות הישראלית והפלסטינית, עין גדי ונחל בוקק, שהם קריטיים לבתי המלון שם.
<שאול גולדשטיין: כל המקומות האלה, אצלנו יש ירידה במספרים.
דוד אמסלם: מתוך ה-110 מיליון שקל, הוצאתם בפועל כמה?
דוד אמסלם: 40 מיליון?
<שאול גולדשטיין: מה שהוצאנו בפועל - - -
דוד אמסלם: עוד מעט אני אשאל אותך כמה בפועל, כמה יש לכם התחייבויות בצנרת.
<שאול גולדשטיין: בפועל 30-40 יצא מהכיס, התחייבויות יש כמעט על הכול, כי זה חוזה.
<שאול גולדשטיין: אתה מתחיל לבנות בניין, שמת את היסודות שלו אז שילמת רק 1,000 שקל, אבל הבניין כולו עולה מיליון שקל, אז מה תחשיב?
<שאול גולדשטיין: את המיליון שקל.
דוד אמסלם: מתי לדעתך תצליחו לממש את התקציב?
<דב ליטבינוף: כמה נשאר פנוי?
<דב ליטבינוף: על הכול יש התחייבות?
דוד אמסלם: דב, תן לי.
<דב ליטבינוף: הכול לרשות הטבע והגנים, שום דבר לא נשאר לטפל בנושא שהוא החלטת ממשלה?
<שאול גולדשטיין: אני שמח שכבוד ראש המועצה מתעניין, אבל - - -
<דב ליטבינוף: אתה גם אמרת דברים לא מדויקים.
<שאול גולדשטיין: דב, אל תיתן לי לתת לך מחמאות למה שאתה אמרת.
<שאול גולדשטיין: בעקבות הסיור שלך, הסיור שלנו, של הוועדה, אנחנו הסטנו חלק גדול מהתקציבים לדברים שראינו מהיישובים שבאו בבקשות ובצרכים כאלה ואחרים.
<שאול גולדשטיין: למשל, אני אתן לך דוגמה קטנה, צריכים מים.
<שאול גולדשטיין: אין מים שם, האזור לא מחובר למערכת המים הארצית, צריכים לעשות שם קידוח מים, הקידוח הזה מה קשור לרט"ג?
<שאול גולדשטיין: אנחנו אמרנו, חלק מהתקציב הזה נסיט לטובת הדבר הזה.
<שאול גולדשטיין: שוב פעם, גם הדבר הזה לא התקדם ולא בגללנו.
<שאול גולדשטיין: אנחנו הסטנו חלק מהתקציבים, בעקבות מה שאמרת, לשיתופי פעולה עם היישובים.
<שאול גולדשטיין: באמת, אמרנו, יאללה, מה שצריך אפשר לעשות, אבל בסוף זה אזור ש - - -
זאב בנימין בגין: שאול, מה זה שיתופי פעולה?
זאב בנימין בגין: תן לי דוגמה אחת, שאני אבין.
<דב ליטבינוף: בגלל זה יצאתם עם מי - - -
דוד אמסלם: דב, אני אוציא אותך.
זאב בנימין בגין: דוגמה, רק שאני אבין.
דוד אמסלם: הוא נתן את הדוגמה של הקידוח של המים למשל.
<שאול גולדשטיין: דוגמה, קידוח צרויה, קידוח מים.
דוד אמסלם: אתה יודע מה מפתיע אותי במה שאתה אומר?
דוד אמסלם: איך מתנהלת המדינה.
דוד אמסלם: אתה צריך לקדוח מים?
דוד אמסלם: עוד מעט תעשה לו הסעות לבית ספר, בגלל שיש לו בעיה.
דוד אמסלם: באותו כסף.
דוד אמסלם: אתה מבין לאן הגענו?
דוד אמסלם: לא שאני חושב שאתה טועה, אני חושב שאתה אחלה, אבל תבין איך המדינה מתנהלת.
דוד אמסלם: הקצו 110 מיליון שקל, בלי פוקוס, ואם ניתבו אותם אז לא ניתבו אותם נכון ולא באופן מדויק, נתנו את זה כנראה באיזה שהוא נושא ואז אתה נכנס פנימה ואתה מתחיל לשחות עם הבעיות של האנשים, ובצדק, אתה מתחיל לנסות לפתור את הבעיות של האנשים.
דוד אמסלם: אתה מוצא את עצמך עוד מעט קודח להם את המים.
<שאול גולדשטיין: קודח מים, סולל להם כבישים.
דוד אמסלם: כן, מביא להם מורים.
<שאול גולדשטיין: הכנה לחקלאות, כל מיני דברים.
<שאול גולדשטיין: לא נעים לדבר, בדיוק מה שאמרת.
<שאול גולדשטיין: אבל דבר אחד אני חייב להגיד בסוף, זה שאין לי ספק בדבר אחד, שאם האזור הזה היה מגיע למצבו הנוכחי נגיד תיאורטית, בתוך שבוע, נגיד שהייתה קורית איזה רעידת אדמה וזה היה קורה תוך שבוע, זה היה נקרא אזור מוכה אסון, כולם היו מתלבשים, מקימים ועדה, שמים כסף ו - - -
דוד אמסלם: עד שהיו הולכים מהטלוויזיה.
<שאול גולדשטיין: בגלל שהולכים לאט לאט לאט לאט, האזור הזה - - -
דוד אמסלם: אל תדאג, אני עשיתי פה גם דיון לגבי הנושא של העוטף, למה לא מקיימים את אותה החלטת ממשלה.
דוד אמסלם: אל תדאג, יש טלוויזיות, הסיפור משתנה בשנייה.
זאב בנימין בגין: אני מבין מדבריך, שאול, שבעקבות סיור הוועדה נודע לכם על צרכים מסוימים ביישובים ונעניתם.
זאב בנימין בגין: אני לא יודע מי הכתובת לשאלתי, אולי שימי, שריכז את הדוח, האם ברמה הממשלתית יש מיפוי של כלל הצרכים של היישובים באזור, נגיד באופק תכנון 2035.
זאב בנימין בגין: 2020 זה גם כבר - - - האם יש מיפוי כולל של הצרכים כדי שנוכל לראות מה הם כלל הצרכים, איך לאזן ביניהם בתקציבים, סדרי עדיפויות, מה יותר דחוף.
זאב בנימין בגין: אני שואל האם יש מיפוי כזה, האם יש רשימת צרכים שהגישו היישובים, שהגישו המשרדים.
<שמעון דניאל: לגבי הבולענים או בכלל?
זאב בנימין בגין: צריך לראות את התמונה בכללותה, מזה לנסות להבין מה הוא בהשפעה ישירה של הבולענים, לא בטוח שזה עכשיו הכי חשוב ולראות איך מקדמים.
זאב בנימין בגין: אבל זו תכנית, אפילו לא של חמש שנים, אבל צריך להתחיל מהבנת הצורך.
זאב בנימין בגין: ככה אני רואה את זה.
<שמעון דניאל: בכובעי הקודם, בכובע הקולגיאלי שלי לדב ולאריה, משרד הפנים הוא אחראי על המועצות, הוא אחראי על היישובים, משרד הפנים היה צריך - - -
זאב בנימין בגין: לא, אני לא מחפש אשמים.
זאב בנימין בגין: שאלתי האם יש דוח, האם יש שלושה-ארבעה עמודים שבהם מרוכזים הצרכים, מתורגמים לתקציב ולדחיפות.
דוד אמסלם: לא הבנת על מה הדיון כאן עכשיו?
דוד אמסלם: מי עושה את הדוח ומי מגיש אותו גם.
דוד אמסלם: זאת השאלה כרגע.
זאב בנימין בגין: אבל זה מוביל לזה.
דוד אמסלם: מה מוביל?
דוד אמסלם: הנה אנחנו מדברים שנה, ישנה החלטת ממשלה, אין לי מושג מה הפריזמה שהיא באה לטפל בה, אבל בוודאי אני מבין שהיא לא באה מפריזמת הבולענים, היא באה מהפריזמה של התיירות, כי הממשלה חשבה שזה יכניס לה כסף, לכן הם עשו את זה.
דוד אמסלם: הם לא מטפלים בבעיות, הם מטפלים בדבר שמביא כסף.
דוד אמסלם: אז פתאום יש בעיה, אז זה לא מטפל וזה לא אני, אבל מה לעשות ובעיה בדרך כלל היא מורכבת - - -
עבדאללה אבו מערוף: סליחה, זה לא יכניס לממשלה כסף, זה יכניס לבעלי התיירות.
דוד אמסלם: יש חלק מהבעיות שהן מורכבות, שחלק זה משרד הפנים וחלק זה משרד התיירות וחלק זה משרד התשתיות ומישהו צריך לדבר עם הדברים האלה ולרכז אותם.
דוד אמסלם: אבל כרגע זה מה שקורה, כאילו עכשיו ועדת הפנים מנהלת את הממשלה.
דוד אמסלם: זה תפקיד של ראש הממשלה, מנכ"ל משרד ראש הממשלה.
דוד אמסלם: בדיוק מה שהוא צריך ל - - - אבל מה?
דוד אמסלם: הוא מחכה שאני אעשה פה דיון?
זאב בנימין בגין: אבל הוא קיים דיון עם - - -
דוד אמסלם: עם מי הוא קיים דיון?
דוד אמסלם: למה אין החלטת ממשלה עכשיו?
דוד אמסלם: הנה עכשיו הולכים לתקציב 17'-18', זו עבודת מטה שצריך לעשות אותה כמה חודשים.
דוד אמסלם: אז מה, עכשיו אנחנו מגיעים לדיוני התקציב ומה יהיה?
דוד אמסלם: אני צריך לבקש מהאוצר שקודם כל ימשיך לתקצב בכמה מיליוני שקלים לפחות את הסיפור הגיאולוגי, כדי שנמשיך לנטר, שנדע עוד מעט איפה נופל הבור הבא.
דוד אמסלם: אז על זה בדיוק בוכה הנביא.
דוד אמסלם: אני חשבתי שאחרי הדיון שעשינו זה יתניע פה איזה שהוא מהלך, לא משנה איזה מנכ"ל היה, הוא ייקח את הנושא ויזיז אותו קדימה.
דוד אמסלם: דרך אגב, זה בדיוק מה שאני עושה, אף אחד לא בא, אני שמעתי על הנושא, אני לוקח אותו ומתלבש עליו.
דוד אמסלם: קודם כל אני באמת חושב שמנכ"ל רוה"מ צריך לבוא ולרכז את עבודת המטה, אבל גם אתה, אמיר, אם אתה פה, דחוף את זה גם אתה.
<אמיר הלוי: זה מה שאנחנו עושים, בגלל זה אני פה.
דוד אמסלם: זה מתסכל אותי שאנחנו ממשיכים לדון על זה.
דוד אמסלם: התחלנו משנה שעברה והשנה ואם אני אמשיך ככה זה כנראה יהיה גם בשנה הבאה והבולענים ימשיכו והתושבים ימשיכו לקרוס והכול בסדר.
זאב בנימין בגין: בעיית הבולענים היא חלק מן הבעיה.
זאב בנימין בגין: אני אבקש לשים לב לכך, שלא קיבלתי תשובה לשאלתי.
זאב בנימין בגין: אני מבין אם כך שאין מיפוי כולל של צרכים, אלא אם כן תהיה תשובה אחרת.
<רם אלמוג: אני אגיד על זה משהו.
<רם אלמוג: חד משמעית לא, לשאלתך, אין כזה מסמך ואני לגמרי מסכים עם עמדתך.
זאב בנימין בגין: בהחלטה של 2012 זה לא נדרש, זה לא היה חלק מההחלטה?
<רם אלמוג: לא, חד משמעית לא, ואני לגמרי מסכים עם עמדתך.
זאב בנימין בגין: אין לי למי לבוא בטענות, ב-2012 הייתי חבר הממשלה.
<רם אלמוג: רק להזכיר שטרום קבלת החלטת הממשלה הזאת פנה השר גלעד ארדן לראש הממשלה במכתב שאני יכול להעביר אותו אליכם, בבקשה שיתקיים דיון עקרוני בממשלה על מנת שמנכ"ל משרד ראש הממשלה, כמו שאתה אומר, יקבל החלטה ויתכלל את הנושא, כי להזכיר, גם אם משרד התיירות יקבל את האחריות, צריך לזכור, יש פה את אחת מאושיות התעשייה במרחב הזה.
<רם אלמוג: האם משרד התיירות יכול לתכלל את מה שקורה לתעשייה שנמצאת כאן?
<רם אלמוג: יושב פה, אני לא צריך לסנגר בשמו, הוא יכול להגיד מה המשמעויות הכלכליות של מרדף אחרי ירידת המפלס ולזכור שירידת המפלס היא לא רק בולענים, היא בעקבות ניצול של משאבי המים בצורה כזאת שאמורה לתעדף את שתיית המים על מה שקורה בים המלח.
<רם אלמוג: זה לא באחריות משרד התיירות.
<רם אלמוג: לכן צריך להיות פה איזה שהוא גוף מתכלל עליון שעושה עבודת מטה רוחבית ולקבל פה החלטות לטווח הארוך.
<רם אלמוג: מה שאמר שאול הוא לגמרי נכון, ופה ראשי המועצות, עם כל מה שדב אומר ככה מלבו, צריך להגיד את הדברים, אנחנו שינינו את סדרי העדיפויות לגבי אותו כסף, אותו סכום שקיבלנו, לטובת פיתוח, לטובת התושבים, אבל זו לא הייתה המטרה.
דוד אמסלם: רם, הבנו.
דוד אמסלם: דב, בבקשה, רצית לומר משהו.
<דב ליטבינוף: קודם כל, שאול, מצטייר מהדברים שלך שאתה מציל עכשיו את האזור, כאילו אתה קודח מים, עושה כבישים ועניינים.
דוד אמסלם: עצור, עצור, אל תיקח את זה לאישי.
<דב ליטבינוף: לא, זה לא אישי, רק צריך להעמיד את הדברים על דיוקם.
<דב ליטבינוף: הדבר הראשון זה לא לריב בינינו וכשיוצאת כתבה על קיבוץ עין גדי שמייבש את השמורה מבית היוצר של רשות הטבע והגנים, אז קחו בחשבון שקודם כל אנחנו מתייבשים ולא השמורה מתייבשת, אלא התושבים מתייבשים.
דוד אמסלם: דב, אתה רוצה לדבר לגבי הבולענים?
<דב ליטבינוף: לגבי הבולענים, אני חושב שאנחנו נפספס את הישיבה הזאת אם אנחנו לא נצא מפה עם החלטה שאומרת שלא צריך משרד אחד שיוביל את העניין, אלא צריך צוות מנכ"לים.
<דב ליטבינוף: אתה אמרת את זה בישיבה לפני שנה בדיוק ואני יכול להקריא לך מה אתה כתבת, בסיכום יש פה שמונה סעיפים, רק סעיף אחד התקיים, זה הסיור שלכם שאתם עשיתם, שבעת הסעיפים האחרים לא התקיימו, ביניהם 'הוועדה מבקשת לכנס את צוות ההיגוי בראשות המנהלים הכלליים של המשרד להגנת הסביבה, משרד התיירות, לצרף משרד התחבורה, משרד הפנים ואוצר, כדי להכין תכנית אופרטיבית להתמודדות'.
דוד אמסלם: אני אגיד לך מה הייתה הבעיה שם, שלא אמרתי מי מרים את הטלפון ומכנס את הדיון הזה אצלו במשרד.
<דב ליטבינוף: אז היום, כדי לא לפספס את הדיון הזה וכדי שאפשר יהיה להגיע לתקציב 2017 עם החלטת ממשלה ועם תקציב צריך שיהיה צוות מנכ"לים, זה לא משרד אחד, מה שחבר הכנסת ברושי אמר, שזה משרד החקלאות ואמיר הלוי אמר 'לא אנחנו, משרד התיירות', זה נכון, צריך להיות צוות רב תחומי, רב משרדי, שירים את הדבר הזה ויביא את זה להחלטת ממשלה ויביא כסף ייעודי לעניין הזה.
<דב ליטבינוף: אם לא, פספסנו את הישיבה הזו.
דוד אמסלם: אריה, אתה רוצה להגיד משהו?
<אריה כהן: כן, אני חושב שהחלטת הממשלה טיפלה בקציר המלח ובעצם רוב התקציבים נועדו לדרום ים המלח, לאגן הצפוני של ים המלח, שמתחיל ממצדה צפונה כמעט לא נועדו שום תקציבים בעניין הזה ומה שצריך להציל זה את האגן הצפוני של ים המלח.
<אריה כהן: שם גם מרוכזים רוב התושבים.
<אריה כהן: זה אמנם לא הרבה תושבים יחסית למדינת ישראל, אבל התושבים האלה נשארים ללא פרנסה ויש תהליך שלילי, תהליך הגירה שאנחנו מתחילים לראות את הניצנים שלו וזה לא בסדר.
<אריה כהן: לכן אני חושב, אני לא יודע מי, אני חושב שאני מברך את הוועדה שהיא לקחה על עצמה את העניין, אבל בסופו של עניין אני חושב שזה לא רק עניין של התושבים, ים המלח הולך לנו לאיבוד ואני חושב שזה דבר לאומי חשוב מאין כמותו, שאנחנו כתושבים אנחנו הש"ג, השומרים שם, וצריך להגן על ים המלח.
<אריה כהן: אני אומר, מעין פשחה דרומה עד מצדה אין היום גישה לים המלח.
<אריה כהן: גם חמי עין גדי, שלאחרונה מתחילים לראות תופעות כאלה ואחרות, אין גישה לים.
<אריה כהן: אנחנו פחות או יותר מעין פשחה דרומה איבדנו את הים.
<אבי שחר: אני מנהל עסקי של קיבוץ מצפה שלם.
<אבי שחר: למעשה התחלת מסוים את הבעיה, אבל בינתיים פה זרו חול בעיניים ורוב הדברים שדיברו פה הם לא רלוונטיים.
<אבי שחר: ההשקעות שבוצעו, הקידוחים, המלונות, זה עשרות קילומטרים מהקיבוץ, אתה לא יכול לראות את זה גם ממשקפת, זאת אומרת המרחק הוא עצום, אין קשר בין הבולענים בצפון ים המלח לכל הסיפורים שסיפרו על המלונות ועל הקידוחים ועל כל השטויות האחרות.
<אבי שחר: הרצועה של הבולענים היא יחסית צרה מאוד.
<אבי שחר: כל מה שקיים ממזרח לרצועת הבולענים מת, כולל הגישה לים, כולל כל פעולה תיירותית, מה שניתן לעשות זה רק ממערב לקו הבולענים.
<אבי שחר: ממערב לקו הבולענים אלה מקומות יותר גבוהים, כבר מתחילים על המצוקים, מקומות הרבה יותר מבוססים.
<אבי שחר: מה שאנחנו ביקשנו, בעיקר ממשרד התיירות, זה אלטרנטיבה לחוף מינרל.
<אבי שחר: כמו שחמי עין גדי היום בסכנה ובשלב, מוקדם כזה או אחר, גם הם יצטרכו להיסגר, ברגע שזה יהיה איום לכניסה של תיירים ואחרים, חוף מינרל נסגר, ביקשנו חלופה לחוף מינרל.
<אבי שחר: יושב פה במקרה נציג של BDO, אחד מהמשרדים הגדולים בארץ לראיית חשבון, לפני כשנה וחצי הוא עשה לנו עבודה גדולה על גובה הנזק.
<אבי שחר: גובה הנזק הוא מוכח.
<אבי שחר: עכשיו אתה צריך לייעץ לנו מה לעשות, או להתחיל להשתדל מול משרדי הממשלה כאלה ואחרים, דרך הצעת מחליטים, כי אף משרד ממשלתי לא מוכן לתקצב את זה, כי זה כסף, לכל אחד אין כסף, אף אחד לא רוצה להוביל, אם הוא מוביל הוא צריך לתת כסף, או ללכת לנתיב של תביעה משפטית.
<אבי שחר: אני הייתי מאוד מעוניין לשמוע ממך איך אתה מייעץ להתקדם בנושא.
דוד אמסלם: אני לא פה בקטע של ייעוץ, אתם תפעלו לפי הבנתכם.
דוד אמסלם: אני כאן כרגע בקטע של הממשלה.
<אבי שחר: זה המצב.
<אבי שחר: המצב הוא - - -
<אבי שחר: כל מה שדיברו פה לא רלוונטי אלינו בכלל.
זאב בנימין בגין: אני מבקש לשאול, לדבריך, אתה ביקשת ממשרד התיירות חלופה לחוף מינרל.
זאב בנימין בגין: ההנחה הטמונה בבקשה היא שחלופה לנזק בתיירות צריכה להיות פרויקט תיירותי.
זאב בנימין בגין: אני שואל אם זה הכרחי, כי יכול להיות שבסופו של דבר יהיה לנו גבול, או נראה לפנינו גבול, ביכולת לפתח דווקא תשתית תיירותית נוספת וייתכן שצריך לפתוח את היריעה וללכת לאופק יותר גדול ולומר אנחנו מחפשים חלופה כלכלית.
זאב בנימין בגין: לא נכתב במגילת היסוד שרק תיירות תהיה העיסוק של התושבים.
<אבי שחר: נכון.
<אבי שחר: כשאני מנתח את ה - - -
זאב בנימין בגין: אני לא נגד, אם יש תכנית תיירותית חלופית אדרבא ואדרבא.
<אבי שחר: יש, כן.
<אבי שחר: יזמנו תכנית.
<אבי שחר: ציר 90 באזורנו, עד ערב המשבר, זה היה ציר התיירות הגדול ביותר בארץ.
<אבי שחר: רק למצדה, מצדה זה קרוב למיליון איש שנכנסים ויוצאים, ישראלים וזרים.
<אבי שחר: המקום שלנו, מבחינת היתרונות והחסרונות, הוא לא מתאים, לא לתעשייה כבדה ולא לתעשייה קלה.
<אבי שחר: קשה מאוד להשיג אנשי מקצוע, הוא לא מתאים להיי טק.
<אבי שחר: תיירות זה - - -
דוד אמסלם: אין ספק שמדובר בחלופות לפרנסה כזאת או אחרת, אני לא נכנס לזה כרגע, זה לא הדיון שלנו.
<עמנואל ויזר: ככל שמדובר בפיצוי לתושבים וטיפול בבעיות המקומיות שנוצרות אין לי מה להוסיף, הכול בסדר.
דוד אמסלם: או לא בסדר.
<עמנואל ויזר: או לא בסדר, אבל הייתי רוצה להתייחס לשתי אמירות שנאמרו כאן וקשורות לפתרון היסודי של הבעיה והוא נסיגת ים המלח.
<עמנואל ויזר: נאמר כאן למשל שאי אפשר להתמודד עם בעיית הבולענים וצריך לראות איך חיים איתה ונאמר כאן שהשאלה היא האם המים האלה ישמשו אותנו לשתייה או לים המלח.
<עמנואל ויזר: אני רוצה להצביע על שינוי גדול שחל בשנים האחרונות והוא נושא התפלת המים.
<עמנואל ויזר: זאת אומרת אותה בעיה אקוטית של חוסר מים במדינת ישראל שגרמה להפסקת הזרמת מים לים המלח והניצול למקורות אחרים היא היום פחותה ונדמה לי שהיא שווה חשיבה מחדש מה עושים עם המים האלה.
<עמנואל ויזר: למשל יש היום השבה של מים לשורה של נחלים שמחזירים אותם לחיים וזה טוב וזה יפה, רק צריך לבחון איפה העדיפות, האם להחזיר את המים לנחלים האלה או להחזיר אותם לים המלח.
<עמנואל ויזר: מדינת ישראל מספקת גם מים לרשות הפלסטינאית - - -
דוד אמסלם: עמנואל, אני לא רוצה לדון בסוגיית המים, הדיון כאן זה למה - - -
<עמנואל ויזר: שם בעצם הפתרון גם לבעיית הבולענים.
דוד אמסלם: עמנואל, זה יותר מורכב.
זאב בנימין בגין: אתה אומר, לדבריך, שם טמון הפתרון.
<עמנואל ויזר: לא, אמרתי שצריך לבדוק את זה.
זאב בנימין בגין: באפשרויות שנפתחות עם התפלת המים.
זאב בנימין בגין: אני מבקש להזכיר שהמדינות שעוצרות ואוצרות את המים בדרך לים המלח הן סוריה וירדן, מלבד ישראל, ועוד איזה 80 מיליון קוב בלבנון, אני חושב, ומלבד זאת מפעלי ים המלח.
זאב בנימין בגין: לומר ששם, בדבריך, הפתרון בה"א הידיעה, אני חושב שזה לא מדויק.
<עמנואל ויזר: אני אומר שצריך לחשוב על זה, אני לא אומר ששם הפתרון.
זאב בנימין בגין: לא הייתי תולה בזה תקוות יתרות.
<שמעון דניאל: אפילו יותר מזה, חבר הכנסת בגין, שגם אם עכשיו מחזירים לים המלח את המים שהוא מקבל הבולענים ימשיכו להתפתח.
דוד אמסלם: שימי, אני לא בא לדון כרגע על הסוגיה, יש לי הרבה עבודה היום, יש לי יום ארוך פה, בגלל כבודו של בני בגין נתתי לו להשיב, זה לא קשור לדיון שלנו.
<דוידי מרום: אני יו"ר של מצפה שלם.
<דוידי מרום: קודם כל אני מברך אותך שאתה הגדרת יותר טוב מאיתנו שמדובר היום על אנשים ולא על בולענים וזה נושא הדיון.
<דוידי מרום: מכיוון שפה מזכירים תאריכים מ-2009 ו-2012 וכו' וגם ישיבה שהייתה לפני שנה, זה הקצב, לאנשים אין את הקצב הזה, בטח לא במזג האוויר שם.
<דוידי מרום: גם הפתרונות פה, על תכלול ומערכתי והכול ומירושלים יעברו מעל מצפה שלם, את המאות מטרים שמעליהם.
<דוידי מרום: אנחנו פנינו לאגף התקציבים שייתן לנו כרגע תקצוב ראשוני לתכנון ותשתיות.
<דוידי מרום: ברגע שזה יהיה מקובל על מי שיעבוד מולנו - - -
<דוידי מרום: אנחנו זה מצפה שלם.
דוד אמסלם: כל יישוב עובד - - -
<דוידי מרום: רק על עצמי לספר ידעתי.
דוד אמסלם: אני רוצה להבין, כל יישוב קם בבוקר - - -
<דוידי מרום: לצערי אנחנו עובדים לבד.
דוד אמסלם: אני רוצה להבין את הדינמיקה, נשמה.
דוד אמסלם: אתה קם בבוקר, רואה את הבעיה, רואה אין אף שפותר לך אותה, אתה מתחיל לעבוד מול אגף התקציבים?
<דוידי מרום: אני פניתי - - -
דוד אמסלם: אני שואל, אני מבין אותך.
<דוידי מרום: כן, כן.
דוד אמסלם: להיפך, זה מראה לי את המצוקה שלך.
דוד אמסלם: אתה אפילו לא יודע מה לעשות, אני מבין.
<דוידי מרום: התשובה היא כן.
<דוידי מרום: פונים לכל העולם ואשתו.
דוד אמסלם: למי באגף התקציבים פנית?
<דוידי מרום: לאמיר לוי.
דוד אמסלם: והוא ענה לכם?
<דוידי מרום: כן.
<דוידי מרום: הוא טיפל בזה, אסף, הוא שלח לאחד הרפרנטים ודיבר איתי ובזה נגמר הסיפור.
דוד אמסלם: אסף, מה אמרת לו?
<דוידי מרום: נדמה לי שזה היה אסף.
<אסף וסרצוג: לדעתי הייתה ישיבה לפני בערך שנה, היה נציג ממצפה שלם - - -
דוד אמסלם: לא חשוב, עזוב תאריכים, אתה היית שם?
<אסף וסרצוג: כן, ואמרנו שצריך לנסות לראות איך אפשר למצוא פתרון.
<אסף וסרצוג: אנחנו לא יודעים להקצות תקציבים, כמו שאתה אומר, לכל יישוב.
דוד אמסלם: לא, שאלתי - - -
<אסף וסרצוג: אז אני אומר, אנחנו ניסינו.
<אסף וסרצוג: הפתרון שאמרנו שצריך לנסות ללכת עליו זה לנסות לראות באמת דרך תקציבים פנויים שקיימים היום דרך החלטת הממשלה, לנסות לראות האם אפשר לייצר משם פתרונות דרך ועדת השלושה שדובר בה קודם, אם יש תקציבים פנויים לנסות לייצר משם פתרונות.
דוד אמסלם: ועדיין אתם מנסים?
<דוידי מרום: כלום.
<דוידי מרום: כן, עדיין - - -
דוד אמסלם: מתי שלחתם את המכתב?
<דוידי מרום: לפני חצי שנה, אני חושב.
<דוידי מרום: זה הקצב.
דוד אמסלם: אני אגיד לך מה אני מצפה מפקיד, מאמיר לוי אני מצפה, שכותב לו ראש מועצה או לא משנה מכתב מהסוג הזה.
<דוידי מרום: מנהל קיבוץ.
דוד אמסלם: הוא מבין שהבן אדם, הוא לא מצוי בנבכי הבירוקרטיה, הוא גם לא יודע, הוא לא יודע שצריך להביא החלטת ממשלה, הוא לא יודע גם מי אמור להביא אותה.
דוד אמסלם: הוא קם בבוקר, הוא אזרח, והתפקיד שלנו הוא לעזור לאזרחים, לא הפוך, זה לא מדינה שיש לה אזרחים, אלה אזרחים שיש להם ממשלה, לא הפוך.
דוד אמסלם: קיבלתי מכתב כזה, דרך אגב אני קיבלתי מאות ואלפי מכתבים מהסוג הזה, כשאני הבנתי שהאזרח לא יודע, הוא פנה לכתובת הלא נכונה, אני לא שולח לו את המכתב חזרה ואומר לו 'פנית', אני מבין שהוא לא מבין, אז אני לוקח את עבודת התכלול, מבין, אני קורא לפלוני אלמוני, עושים איזה ישיבת קפה קטנה ומבינים שיש פה בעיה ואז אנחנו מקדמים אותה.
דוד אמסלם: או שנתנו לו תשובה, שמים את המכתב במגרסה וממשיכים הלאה?
<אסף וסרצוג: אני רוצה להגיד על זה מילה.
<אסף וסרצוג: אל"ף, עשינו אחר כך ישיבה בנושא, יש כמה אנשים שיש להם את הטלפון שלי, אני אף פעם לא הסתרתי אותו, כל מי שרוצה יכול לקבל, יכול לדבר איתי, מנסים לחשוב ביחד.
<אסף וסרצוג: צריך להבין, זה שבאים ואומרים שיש בעיה זה לא אומר שיש לנו פתרון באופן מיידי לעשות אותו.
<אסף וסרצוג: אני מסכים לחלוטין עם הדברים שאתה אומר ו - - -
איתן ברושי: אותו כסף שתפתרו את בעיית עמונה.
איתן ברושי: מה הקשר?
איתן ברושי: לשם יהיה כסף, אתה תראה.
דוד אמסלם: לא הבנתי, מה הקשר?
דוד אמסלם: רק שהמשפט הזה אולי תורם לך בפריימריז, אבל מה הקשר?
איתן ברושי: מה לפריימריז?
איתן ברושי: אני יודע מי יושב פה?
דוד אמסלם: מה הקשר לדיון?
איתן ברושי: אתה יודע שהם לא פותרים את הבעיה.
<אסף וסרצוג: רק להגיד לגבי מה שהיו"ר אמר.
<אסף וסרצוג: אני מסכים איתך לחלוטין ואנחנו לגמרי לא בשום ניסיון לנפנף את זה מאיתנו.
<אסף וסרצוג: כל מי שפונה אלינו תמיד אנחנו מנסים לעזור, לא תמיד יש לנו יכולת.
דוד אמסלם: עזוב, הוא שלח לך מכתב - - -
<אסף וסרצוג: אבל יש אנשים ממצפה שלם - - - שדיבר איתי אפילו לא מזמן ושאל אותי - - -
דוד אמסלם: אני מצפה שאם אמיר לוי קיבל מכתב מהסוג הזה והוא לא יודע גם הוא מה לעשות, שיעלה את זה רמה למעלה.
דוד אמסלם: יגיד לשר שלו, 'תשמע, אני לא יודע מה לעשות עם הדבר הזה, אני גם, אני לא מבין בכבישים, אני לא מהנדס, אני לא מבין בבולענים, אבל יש פה מצוקה של יישוב, אנחנו חייבים להיכנס פנימה, אז אולי תעלה את זה למשרד ראש הממשלה, אנחנו הרי בסוף רק מביאים את הכסף'.
<אסף וסרצוג: מי שדיבר איתי, ייעצתי לו איך להתקדם עם הדבר הזה.
דוד אמסלם: בוא נשמע את עבדאללה ואחר כך נסכם.
עבדאללה אבו מערוף: בכל זאת כמה מילים צריך לדבר.
עבדאללה אבו מערוף: אם מדברים על הבולענים, אנחנו דנים, אם לא, עזוב את זה בצד, כמו שיש דעה כזאת שצריך לחיות איתם או לצידם עד סוף, וכל הדיון הזה אין לו קייס, אין לו מקום.
עבדאללה אבו מערוף: לעשות תכנית של תיירות ושיקום אגן ים המלח והכול, זה לא הנושא, אבל אני חושב שאכן זה הנושא, אחד נושק לשני.
עבדאללה אבו מערוף: אם אנחנו אומרים שזה אסון טבע וזה תופעת טבע שאנחנו לא יכולים בכלל בשום אופן לטפל בה או להתמודד איתה, אמנם זה ברור שאפשר, כי חלק מזה זה מעשה של בני אדם, שאיבת המים, אני לא אדבר למה זה נוצר ואיך נוצרו הבולענים, עובדה, אז מי ישלם את המחיר?
עבדאללה אבו מערוף: אנחנו מחפשים כסף.
עבדאללה אבו מערוף: כל הדיון כאן, שעה וחצי-שעתיים, על כסף, משרד האוצר, משרד התיירות, התשתיות והגנת הסביבה, כמה מיליונים או מיליארד שקל.
עבדאללה אבו מערוף: אם אין כסף לעשות את השיקום וללמוד איך לחיות ליד הבולענים או לצידם או איתם ולטפל בכל הנזקים, כסף יש, מה חברת מפעילי ים המלח תורמת לזה או מה היא חייבת לתת לזה?
עבדאללה אבו מערוף: האם מישהו חשב על זה?
עבדאללה אבו מערוף: כמה כסף היא מרוויחה משאיבת המים?
עבדאללה אבו מערוף: הנה, יש כסף, איפה הממשלה?
עבדאללה אבו מערוף: איפה האחראים על זה?
עבדאללה אבו מערוף: יש כאן נייר עמדה של אדם טבע ודין.
עבדאללה אבו מערוף: אני קורא כמה דברים פשוטים מאוד, איך להתנהג.
עבדאללה אבו מערוף: לא צריך להיות פילוסופים, לא צריך להיות כלכליים, לא צריך להיות פוליטיקאים בשביל לראות שאכן יש בעיה שחברת ים המלח צריכה לשלם כסף ושם טמון הכסף.
עבדאללה אבו מערוף: יש כאן כל מיני ארגונים, עורכי דין וראשי מועצות, הכול מכובד, אבל בבקשה, מישהו עשה קונטרול על איך היא שואבת מים משם?
עבדאללה אבו מערוף: היטל על הפקת מים, היא משלמת את מה שצריך?
עבדאללה אבו מערוף: יש להם ויזה פתוחה לשאוב מים, מישהו אמר כרטיס פתוח, מישהו חשב על זה?
עבדאללה אבו מערוף: הנה, יש כסף, יש מיליארדים של כסף שם.
עבדאללה אבו מערוף: אין באוצר כסף, אמיר לוי ולא יודע מי הוא, 600 מיליון שקל למשרד התיירות הולך ככה סתם, לאן זה הלך?
עבדאללה אבו מערוף: מישהו הפיק תועלת מזה?
עבדאללה אבו מערוף: בסדר, קשה לטפל בבולענים - - -
<אמיר הלוי: איזה 600 מיליון שקל?
עבדאללה אבו מערוף: של משרד התיירות, שרוב הכסף, 622 מיליון שקל היה למשרד התיירות, לפי התכנית של הממשלה.
<אמיר הלוי: למה אתה אומר שהלך סתם?
עבדאללה אבו מערוף: איפה זה?
עבדאללה אבו מערוף: הוויכוח שהיה כאן - - -
<אמיר הלוי: תבוא איתנו, נראה לך מה נעשה.
עבדאללה אבו מערוף: בסדר, אני אבוא.
עבדאללה אבו מערוף: אז הייתם נותנים עכשיו דין וחשבון איפה הלך הכסף הזה.
עבדאללה אבו מערוף: לכן יש אפשרות, אם כביש 90 קורס אין תיירות בכלל, אז איך לעשות מניעה שכביש 90 לא יקרוס?
עבדאללה אבו מערוף: הכול זה מעגל סגור, אם נישאר במעגל הקסמים זה בור פתוח שאין לו סוף וכל הכסף הולך לשם וזה הכול, וחברת ים המלח ממשיכה להרוויח מיליארדים ולא מטפלים בתופעה.
זאב בנימין בגין: כשמדברים על מבט כולל אזורי אז אני מבקש לשאול את העוסקים בדבר, האם היעדר תמ"א משפיע על היכולת שלנו לתכנן כהלכה לטווח ארוך?
זאב בנימין בגין: היא דרושה, היא לא דרושה?
זאב בנימין בגין: אני זוכר את הטיפול, אני חושב, במשרד של לרמן לפני שמונה, עשר שנים.
<שאול גולדשטיין: כל הפעולה שלנו - - -
זאב בנימין בגין: אבל אם אין צורך אז חבל על הכסף.
<שאול גולדשטיין: אבל יש תמ"א, יש תמ"א 13 שפעלנו - - -
<דב ליטבינוף: לא, אין תמ"א 13.
זאב בנימין בגין: לכן אני שואל.
<דב ליטבינוף: היא לא הוכנה.
<דב ליטבינוף: זה מסמך, אבל התמ"א לא אושרה בשום מקום.
<שמעון דניאל: אין תמ"א 13, צריך לדעת, גם תמ"א 13 שהוקמה לא הייתה תכנית שמכוחה ניתן להוציא היתרי בנייה, אז היא לא הייתה פותרת את העניין.
<שמעון דניאל: אבל צריך לעשות הבחנה בין האגן הדרומי לאגן הצפוני, באגן הדרומי בימים אלה אושרה תכנית אחת, תכנית שנייה תאושר, אני מקווה, עד אוגוסט וזה נותן מענה סטטוטורי מלא.
זאב בנימין בגין: ברמת המחוז?
<דב ליטבינוף: לא, מבריכה 5 דרומה.