GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוד אמסלם: שם הייתי מצפה ממך להגיד לא חוקי ולא היום.
<אריאל צבי: אני אשלים את ההתייחסות.
<אריאל צבי: אני חושב שבהחלט יש הבדל בזה שנותנים הנחה בארנונה למוסד - - -
דוד אמסלם: דרך אגב, למה אתה לא סוגר אותו?
<קריאה: אנחנו לא יודעים עליהם.
<קריאה: לא יודעים על קיומו.
דוד אמסלם: אתה לא יודע?
דוד אמסלם: אחרי הדיון תבוא ואני אראה לך אותם.
דוד אמסלם: אבנר, אל תפריע לי.
<קריאה: אנחנו לא מכירים אותם.
דוד אמסלם: אני אראה לכם אותם.
דוד אמסלם: דרך אגב, הם לידכם.
דוד אמסלם: אני אעבור אתכם אחד-אחד ואראה לכם אותם.
דוד אמסלם: תסגרו אותם מחר.
<קריאה: מדובר בעבירות פליליות.
<קריאה: מדובר שם בילדים שגדלים ללא פיקוח.
דוד אמסלם: הגשת תלונה במשטרה?
<קריאה: אני לא מכירה את המוסדות האלה.
<דורון יהודה: מה פלילי בזה?
<דורון יהודה: זה שהם לומדים תורה, זה פלילי?
דוד אמסלם: אבנר, עוד מילה ואני באמת מוציא אותך.
דוד אמסלם: תוציאו את אבנר.
דוד אמסלם: תצא החוצה בבקשה.
דוד אמסלם: דרך אגב, הטענה שלכם שאתם לא מכירים היא אפילו לא מצחיקה אותי ואני אסביר לכם למה.
דוד אמסלם: קחו פקח שיכיר אותם כמו בעבירות הבנייה.
דוד אמסלם: אם זה חשוב לכם, יש כאן עבירות פליליות חמורות מאוד.
<קריאה: עשרות אלפי תלמידים.
דוד אמסלם: עשרות אלפי תלמידים שאתם לא מכירים במוסדות שנמצאים כמעט כולם ליד משרד החינוך ואתם לא מכירים אותם ולא רואים אותם.
דוד אמסלם: כנראה שאתם מבינים שהתופעה הזאת היא תיאורטית.
דוד אמסלם: אז ממה נפשך, אם אתם חושבים שהנושא באמת חשוב וצריך לתקוף אותו, קחו שלושה-ארבעה פקחים ותבדקו.
דוד אמסלם: קודם כל תנטרו את המוסדות.
דוד אמסלם: הם לידכם.
דוד אמסלם: אתם לא צריכים ללכת רחוק, אפילו לא צריך לתת לפקח הזה רכב וגם לא אופניים אלא ברגל הוא מביא לכם את השמות.
דוד אמסלם: לכן מה שמפריע לי זאת הצביעות.
<קריאה: זאת הוראה רוחבית, כלל ארצית.
: זה לא קשור לתל אביב.
: תהיה רגוע.
דוד אמסלם: לכן אני אומר שאו שהמדינה תטפל בהם לכאורה בכובע הזה אבל בלי קשר אנחנו מקדמים את זה.
דוד אמסלם: שמעתי מה אתה אומר ובוא נתקדם.
דוד אמסלם: בכוונה אני מחדד את האבסורד ואת הצביעות.
דוד אמסלם: תמיד זה בא בעיני המתבונן.
דוד אמסלם: אני לא בטוח שאלה היו מוסדות שהיו אליטיסטיים ומשדרים איזשהו משהו אחר החוצה, אני לא בטוח שזה מה שאתה היית אומר לי.
דוד אמסלם: אולי היית אומר לי שזה האינטרס הכי טוב של המדינה.
דוד אמסלם: כנראה בגלל שאלה חיידרים, לומדים בהם תורה, לא מתים עליהם.
<אריאל צבי: לא אדוני היושב ראש, זאת ממש לא צביעות.
<אריאל צבי: זה ברמה המשפטית.
<אריאל צבי: אני לא יכול לתגמל מוסד שהוא לא לפי החוק.
<אריאל צבי: יש כאן בעיה עם התכלית הראויה של החוק.
דוד אמסלם: משלי כבר אמר שבמקום הצדק, שם הרשע.
<נתי בביוב: סגן היועץ המשפטי, משרד הפנים.
<נתי בביוב: ראשית אני רוצה להצטרף מבחינה משפטית לעמדת חברי ממשרד המשפטים.
<נתי בביוב: אנחנו חושבים שהתיקון הזה בסיפא שלו מעורר קושי.
<נתי בביוב: חיוב בארנונה ובמס למי שעושה פעילות עבריינית, דווקא זאת העמדה העקבית של המדינה.
<נתי בביוב: גם מי שעושה פעילות עבריינית, לא יכול החוטא לצאת נשכר והוא משלם את כל המסים שהוא חויב בהם.
<נתי בביוב: כאן המקרה הוא הפוך.
<נתי בביוב: כאן מי שעושה פעילות עבריינית לכאורה, ואני לא יודע ואין לי מידע על זה, אני משרד הפנים ולא משרד החינוך, הוא דווקא יוצא נשכר ומקבל פטור מארנונה.
דוד אמסלם: דרך אגב, אני חשבתי שלהפך, שהמדינה צריכה לפטור את העבריינות ולא ליהנות ממנה.
דוד אמסלם: דרך אגב, תתעלם מכך שזאת מדינה.
דוד אמסלם: נניח שזה בן אדם פרטי מול בן אדם פרטי, אז היית מבין שיש לו אינסנטיב דווקא שהוא ימשיך בעבריינות כדי לגבות ממנו את הכסף.
דוד אמסלם: לכן, אל תגיד את זה.
דוד אמסלם: ברמה הערכית המדינה מחליטה מה אסור והיא צריכה לאכוף את מה שאסור ולא להעלים עין היכן שהיא מרוויחה כסף והיכן שלא, לא.
<נתי בביוב: זה שהמדינה צריכה להילחם בעבריינות, זה מובן מאליו.
דוד אמסלם: זאת הצביעות הכי גדולה שאני מכיר, אבל בוא נתקדם.
<נתי בביוב: אני לא מסכים.
<נתי בביוב: עוד שתי הערות.
<נתי בביוב: לסעיף קטן (2).
<נתי בביוב: אני רוצה שתשומת לב חברי הכנסת תהיה שאם אנחנו אומרים יראו פטור מארנונה שניתן לפי סעיף קטן זה כאילו ניתן ביום הגשת הבקשה לפטור, זה אומר שאם מוסד מגיש באפריל, הפטור יהיה מאפריל ולא לשנת המס.
דוד אמסלם: שיגיש בזמן.
עבדאללה אבו מערוף: אם לא הגיש, לא יקבל.
דוד אמסלם: דרך אגב, זה מיום ההגשה שהוא מגיש ולא מהתשובה שהוא מקבל.
דוד אמסלם: הפקיד יוצא למילואים, יוצא לחופש, עונה לו אחרי שנה.
: כמו בהנחות הרגילות של דיור.
<נתי בביוב: אני אומר את זה כי לפי הנוהל הקיים של משרד הפנים, הרי זה לא משנה את כולם.
דוד אמסלם: מה קורה בעמותות הרגילות?
<נתי בביוב: בעמותות הרגילות ההגשה היא עד אפריל כיוון שהן צריכות להגיש דוחות מבוקרים וכולי.
<נתי בביוב: לכן אין להן זמן להגיש בתחילת השנה והן מגישות עד אפריל והפטור חל מראשית השנה.
דוד אמסלם: תודה על ההערה.
דוד אמסלם: זה מה שאנחנו נחיל גם כאן.
<גלעד קרן: הוא אומר שאם מגישים במאי, הם לא יקבלו בכלל באותה שנה.
<נתי בביוב: זאת המשמעות.
<גלעד קרן: אנחנו אומרים שמהיום שהם הגישו, מהיום שהם החליטו שהם רוצים להגיש.
דוד אמסלם: למה אנחנו שינינו את זה מהרגיל?
<תומר רוזנר: אנחנו הבנו מהדיווחים שקיבלנו שמכיוון שהממונה על המחוז הוא זה שצריך לתת את ההחלטה, ההחלטה לוקחת לו הרבה זמן והפטור ניתן רק מהמועד שהוא מחליט.
<נתי בביוב: לא.
<תומר רוזנר: זה הדיווח שקיבלנו.
<איתי חוטר: אבל אם הוא הגיש ביוני?
<נתי בביוב: הפטור הוא לשנת המס ובלבד שהוא הגיש במועד.
דוד אמסלם: ההגשה, לא התשובה.
<נתי בביוב: ההגשה.
<קריאה: ואם הוא מגיש במאי?
דוד אמסלם: אני לא בא לטייב כרגע.
<תומר רוזנר: אמרו לנו שנותנים להם רק מהמועד - - -
דוד אמסלם: הייעוץ המשפטי שלנו קיבל תשובה שכנראה היא הייתה מהרגע שהממונה מחליט.
<נתי בביוב: מי נתן את התשובה הזאת?
דוד אמסלם: אנחנו נעשה את זה כמו לגבי כל העמותות הרגילות.
<תומר רוזנר: אם זה כך, לא צריך לכתוב את זה.
דוד אמסלם: אנחנו נשמיט את ההערה הזאת.
<תומר רוזנר: את הקטע הזה.
דוד אמסלם: תודה, נתי.
<נתי בביוב: יש לי עוד הערה.
<נתי בביוב: סעיף (2) יורד?
אורי מקלב: יש עמותות שהדירו אותן ומנעו מהן לקבל הנחה מכיוון שהן לא העבירו עד ה-1 באפריל וכאן התחילה הבעיה.
<נתי בביוב: זה חל לגבי כל העמותות.
<נתי בביוב: יש מועד הגשה.
דוד אמסלם: נתי, תמשיך.
<נתי בביוב: לסעיף קטן (3).
<נתי בביוב: אני מניח שהפטור יינתן בכל פעם לשלוש שנים.
<נתי בביוב: אני מניח שגם זה אמור להיות תואם וזה בא מהנוהל שלנו שאומר שאכן הפטור של מוסד מתנדב ניתן לשלוש שנים.
<נתי בביוב: עד שלוש שנים כל פעם.
דוד אמסלם: יש כאלה שנותנים להם פחות משלוש שנים?
<תומר רוזנר: בדרך כלל נותנים לשנה.
<נתי בביוב: אני לא יכול לתת לך את זה.
דוד אמסלם: אתה בדקת את זה?
<נתי בביוב: לא, אבל זה לא מה שאני מעיר.
<נתי בביוב: אני מעיר על דבר אחר.
<נתי בביוב: מכיוון שהפטור ניתן כאן בחוק לשלוש שנים, הרי יכול להיות מצב שבו המוסד המתנדב בשנה הראשונה מקיים את הקריטריונים לפי הנוהל והוא מוסד מתנדב, אבל בשנה השנייה הוא כבר לא מקיים את הקריטריונים.
דוד אמסלם: מבטלים לו.
עבדאללה אבו מערוף: העירייה תבדוק.
<נתי בביוב: היא לא יכולה לבדוק.
<נתי בביוב: היא נותנת לשלוש שנים.
<תומר רוזנר: היא בהחלט יכולה לבדוק.
<נתי בביוב: מתקנים אותי כאן ואומרים לי שבנוהל שלנו הפטור הוא לשלוש שנים.
<נתי בביוב: לא עד שלוש שנים, כך שזה תואם את החוק.
דוד אמסלם: אתה העלית טענה שהיא טובה לקיים.
<נתי בביוב: אני רק בראשית דבריי.
דוד אמסלם: בוא תענה לעצמך איך אישרת את זה אז.
<נתי בביוב: אני שלם עם זה.
<נתי בביוב: אנחנו אישרנו את זה.
<נתי בביוב: אני לא טוען עכשיו כנגד הפטור לשלוש שנים.
<נתי בביוב: אני טוען דבר אחר ואתם לא נותנים לי להשלים.
<נתי בביוב: מכיוון שזה לשלוש שנים, רק סביר הוא שאנחנו נדרוש, וכך אנחנו עושים, שבראשית כל שנה, אחת מכל שלוש השנים, ייתן המוסד הצהרה לגבי תחומי פעילותו ופעילותו הכלכלית שלא השתנו.
: את זה אתם עושים היום?
<נתי בביוב: זה מה שעושים היום לגבי כולם, אז לא יכול להיות שדווקא אלה שפטורים, לא יעשו את זה.
דוד אמסלם: אם זה גם מופיע בנוהל, מצוין.
<תומר רוזנר: המוסד המתנדב יגיש הצהרה שממשיכים להתקיים בו התנאים.
<נתי בביוב: הם מגישים תצהיר.
דוד אמסלם: תקריא את הנוסח.
דוד אמסלם: מה זה הנוסח הזה?
<מרדכי כהן: של הנוהל שלנו.
<מרדכי כהן: "הפטור מארנונה יינתן לשלוש שנים ובלבד שבראשית השנה השנייה והשלישית עד, ולא יאוחר מה-1 באפריל באותן שנים, ימסור המוסד תצהיר לפיו מטרותיו ותחומי פעולתו והנושא הכלכלי לא השתנו מאז נתינת הפטור".
: לא רוצים לתת למישהו שלא מגיע לו.
: דין אחד לכולם.
דוד אמסלם: קיבלנו.
דוד אמסלם: יש לך עוד הערות?
<סיון להבי: סגן מנהל מינהל השלטון המקומי.
<סיון להבי: לגבי ההצעה לפטור גם ארכיונים ציבוריים.
<סיון להבי: במקביל מתקדמת הצעת חוק ויוצא שיש כאן כפל.
דוד אמסלם: הם לא יהיו פטורים פעמיים.
<סיון להבי: השאלה אם יש צורך לכתוב את זה כאן.
דוד אמסלם: מינוס כפול מינוס יוצא פלוס.
דוד אמסלם: אין כאן כפל מבצעים.
דוד אמסלם: אנחנו הכנסנו את זה בגלל אותה חקיקה.
דוד אמסלם: יכול להיות שאנחנו נחסוך לאיזושהי ועדה אחרת עוד דיון.
דוד אמסלם: דרך אגב, מדובר בגדול על משהו כמו שמונה ארכיונים שיש במדינת ישראל.
<סיון להבי: יותר.
<סיון להבי: יש 18.
<תומר רוזנר: בהצעת החוק שם מדובר על אותו הסדר של שליש או שמדובר על פטור מלא?
<סיון להבי: פטור מלא.
<תומר רוזנר: כאן זה רק שליש.
<איתי חוטר: זה תחרות כמה פטור נותנים?
<תומר רוזנר: אני רק שואל.
<תומר רוזנר: אם בהצעת החוק האחרת מדובר על פטור מלא, כדאי להוריד את זה כאן.
<מרדכי כהן: זאת גם הבקשה שלנו.
דוד אמסלם: אני מוריד את זה.
<תומר רוזנר: אני מבין שהממשלה מסכימה להצעה ההיא.
דוד אמסלם: אם זה עבר ועדת שרים לענייני חקיקה.
איתן ברושי: אני חושב שההצעה השנייה לא עברה.
<קריאה: עברה ביום ראשון.
דוד אמסלם: לגבי הארכיונים, זה עבר בוועדת שרים.
דוד אמסלם: אנחנו נוריד את זה מכאן.
דוד אמסלם: איתי, אתה יכול להיות שקט.
איתן ברושי: אולי נעשה הפוך?
איתן ברושי: נכניס את הארכיונים בפטור מלא כאן.
דוד אמסלם: אם כן, אנחנו מורידים את הארכיונים.
דוד אמסלם: סיון, תודה על ההערה.
דוד אמסלם: משרד החינוך.
<אילן שי: משרד החינוך.
<אילן שי: לעניין התוספת על מוסדות חינוך שלא מקיימים את הוראות הדין.
<אילן שי: לפעמים הדרך שלנו לדעת על קיום מוסדות כאלה, זה בעקבות הפניות שלהם לקבל פטור מארנונה והמידע שמועבר לנו.
דוד אמסלם: עכשיו יהיה לכם מידע מדויק.
<דורון יהודה: אני רוצה להעלות נקודה.
דוד אמסלם: אני רוצה להסביר את הפרוצדורה.
דוד אמסלם: זה לא דיון שאני עושה דיון רגיל.
דוד אמסלם: זה לא דיון שאני מזמין אליו את הציבור הרחב.
דוד אמסלם: אנחנו כאן עשינו דיון על חקיקה ועכשיו אנחנו בהכנה לקריאה שנייה ושלישית.
דוד אמסלם: לדעתי זה הדיון השלישי שאני עושה.
<דורון יהודה: אני לא רוצה שתפספס משהו שהוא מאוד חשוב.
<דורון יהודה: ארגוני הנכים עושים עבודה בהתנדבות, עושים את כל העבודה שלנו ואתם רואים אותנו יום יום עובדים למען הציבור, מטפלים בנכים, עושים עם הילדים ועם המבוגרים ועם כולם.
<דורון יהודה: כאשר זה ארגון ארצי - - -
דוד אמסלם: זה מלכ"ר?
<דורון יהודה: זה מלכ"ר.
דוד אמסלם: אתה עונה לרווחה?
<דורון יהודה: כן.
דוד אמסלם: אז אתה בתחולת החוק.
דוד אמסלם: אתה בפנים.
<דורון יהודה: אני פעם ראשונה כאן ורציתי לדעת.
דוד אמסלם: משרד החינוך, יש לכם עוד הערה חוץ מזה שזה עוזר לך?
<אילן שי: ברגע שזה לא עולה כל שנה, זה לא עוזר לי.
<אילן שי: אני מקבל פחות מדי.
דוד אמסלם: אתה מקבל רשימה פעם בשלוש שנים.
דוד אמסלם: כל שנה תקבל תצהירים.
<אילן שי: חוק הפיקוח קובע שכל מוסד שמחנך באופן שיטתי יותר מעשרה תלמידים חייב לקבל רישיון.
<אילן שי: עוד הערה אחת.
<אילן שי: חוק לימוד חובה קובע.
<אילן שי: זה נעשה כיוון שאמרו שיש את אותם מוסדות שמלמדים עוד מלפני קום המדינה תלמידים לימודים תורניים.
<אילן שי: אפשר לתת לתלמידים האלה פטור מלימוד חובה ואז למוסדות האלה רישיון.
<אילן שי: המוסדות לא פונים ולא מבקשים.
דוד אמסלם: זה לא הנושא שלנו מה הם יכולים לעשות.
דוד אמסלם: זה המצב העובדתי.
דוד אמסלם: משרד המשפטים התייחס לזה ברמה המשפטית.
דוד אמסלם: אני כרגע לא שואל מה הם יכולים לעשות.
דוד אמסלם: דרך אגב, אני רוצה לומר משהו לפרוטוקול ולידיעתך.
דוד אמסלם: בשנת 1952 היה הסכם של המוסדות האלה עם המדינה והם לא שילמו ארנונה.
דוד אמסלם: הסכם.
<איתי חוטר: הם לא ביקשו את הפטור.
דוד אמסלם: והם גם לא ביקשו פטור.
דוד אמסלם: הם היו פטורים מארנונה.
דוד אמסלם: זה דבר שהתפתח בעשר השנים האחרונות.
דוד אמסלם: אחרי כן הם שילמו שליש, הם הסכימו, וכשבא פורז והיה שר הפנים, כנראה היו לו מוטיבציות יתרות, הוא בא עם האג'נדה שלו, עם עולם הערכים שלו ועם המוטיבציות שלו ואז הם נכנסו לדבר הזה.
דוד אמסלם: צריך להבין שאבות הציונות הבינו את העניין.
דוד אמסלם: הם לא היו דתיים אבל הם הבינו את העניין.
דוד אמסלם: שלטון מקומי.
<איתי חוטר: אדוני היושב ראש, אנחנו עדיין סבורים שההגדרה של מוסד מתנדב בתחומי בריאות, רווחה, חינוך היא עדיין מאוד רחבה.
<איתי חוטר: הם צריכים להצטמצם.
<איתי חוטר: כך אנחנו חושבים.
דוד אמסלם: אתה סבור שיש מוסד רווחה שעוסק באנשים עשירים?
<איתי חוטר: מה זה מוסד רווחה?
דוד אמסלם: כל מוסדות הרווחה שאתה מכיר ומדמיין.
<איתי חוטר: אחת הבעיות היא שאנחנו לא מצליחים אפילו לדמיין את התחולה של החוק הזה ואת המשמעויות שלו מבחינת היקפי הפטור.
<איתי חוטר: זאת אחת הבעיות ואחד הקשיים.
<איתי חוטר: כשאנחנו ביקשנו מרשויות מקומיות לבדוק על איזה מוסדות יחול הפטור הזה, אחד הקשיים הוא שהרשויות המקומיות אפילו לא יודעות מי בפוטנציאל כדי לגשת אליהם מחר בבוקר אחרי שזה יעבור כדי לדרוש את הפטור.
<איתי חוטר: לכן החשיפה התקציבית והפוטנציאל והפגיעה בהכנסות של הרשויות המקומיות הוא מאוד גדול לפי הערכה שלנו ואנחנו מאוד חוששים מזה.
דוד אמסלם: לחשוש זה תמיד דבר טוב.
דוד אמסלם: זה שאתם חוששים, זה מצוין.
דוד אמסלם: מה שמפריע לי בהערה שלך זה שאנחנו ישבנו אצלי במשרד עם יושב ראש השלטון המקומי וגם אתה היית בדיון.
דוד אמסלם: היו גם חברי הכנסת ומשרד הפנים.
דוד אמסלם: סיכמנו וצמצמנו את ההצעה המקורית כמעט בתשעים אחוזים.
דוד אמסלם: השארנו אותה רק לנושאים הספציפיים האלה שאתם הסכמתם עליהם ואתם גם הבנתם אותם.
דוד אמסלם: אין מוסד רווחה שלפי הבנתי נותן שירות לאנשים עשירים.
דוד אמסלם: לרוב מי שנזקק לרווחה, אלה אנשים עניים.
דוד אמסלם: מדובר על העמותות הארציות.
דוד אמסלם: כל הזמן תזכרו שזה המטה.
דוד אמסלם: מדובר על מטה קטן.
דוד אמסלם: לעמותות העירוניות, ממילא אתה נותן להן ואם אתה לא נותן לו, אתה לא נותן גם לשני כי הוא לא עומד בקריטריונים.
דוד אמסלם: לכן לפי תפיסתי אתם הפרזתם גם בהערכה שלכם גם את הכסף גם את הנושא.
דוד אמסלם: אני רואה את זה כדבר מאוד מאוד מצומצם.
דוד אמסלם: אני מכיר אותם, הם פונים אלי ואני רואה גם מי פונה אלי.
דוד אמסלם: לכן אנחנו צמצמנו את זה רק למקומות שכולנו הסכמנו עליהם.
דוד אמסלם: דרך אגב, זאת הייתה הצעה של היושב ראש ולא שלי.
דוד אמסלם: הוא הציע את זה.
אורי מקלב: אתם הצעתם את זה.
אורי מקלב: זה התחיל בתל אביב.
דוד אמסלם: ברושי, משהו חשוב?
איתן ברושי: קודם כל, כמי שהיה ראש מועצה בעמק יזרעאל וחבר במוסדות השלטון המקומי, אני מבין את החששות.
איתן ברושי: מצד שני אדוני היושב ראש, אתה בטח יודע שלכל רשות יש ועדת הנחות שאיננה מורכבת מאנשי הרשות וחלק גדול מאותם מוסדות ממילא מקבלים את ההנחות כי אין להם יכולת לשלם.
איתן ברושי: לכן דווקא החוק הזה בא לעשות סדר.
איתן ברושי: לא רק שיקול דעת לפעמים שגוי אלא הגדרה יותר ברורה מי כן ומי לא.
איתן ברושי: החוק הזה הוא חיובי ואני אומר את זה גם לשלטון המקומי.
איתן ברושי: הוא מוציא לכם את הערמונים מהאש.
איתן ברושי: אני אומר שהחוק הזה עושה סדר במה שאולי לא היה בו סדר.
איתן ברושי: הוא היה נתון לשיקולי דעת ולחצים של מוסדות שפנו והיו נתונים לשיקול דעת של מוסדות היו צריכים להחליט.
איתן ברושי: לכן היוזמה של יושב ראש הוועדה היא נכונה והיא פותרת חלק מהשאלות הלא ענייניות שקיימות בכל מקום.
איתן ברושי: לכן אני מברך.
איתן ברושי: מצד שני אדוני היושב ראש, אני אתן דוגמה דווקא מהרווחה.
איתן ברושי: ילדים עם צרכים מיוחדים וגם בדרגה גבוהה של צרכים מיוחדים, הם מטופלים עד גיל 21.
איתן ברושי: בגיל 21 הם יוצאים לשום מקום.
דוד אמסלם: הוא מטופל ברווחה עד גיל 21?
איתן ברושי: ברווחה.
דוד אמסלם: ברווחה אין הגבלת גיל.
איתן ברושי: אני יכול להגיד שהמדינה מתקצבת נוער עד גיל 21 עם צרכים מיוחדים ונותנת להם טיפול.
<תומר רוזנר: זה לא מוגבל בגיל.
איתן ברושי: אני מודה שאני כרגע לא בקי בכל הפרטים וקצת הופתעתי.
דוד אמסלם: קודם כל, דבר כשאתה בקי.
איתן ברושי: הדיון מתקיים עכשיו ולכן אני מעלה את הנקודה של גיל 18.
איתן ברושי: אתה אמרת בצדק שהמכללות הטכנולוגיות שהן האוכלוסיות היותר במצוקה, עם אנשים פחות חזקים, הן לא פטורות מארנונה.
דוד אמסלם: דרך אגב, המכללות הרגילות פטורות.
איתן ברושי: זה מה שאני אומר.
איתן ברושי: לכן זה אבסורד.
איתן ברושי: המכללות הרגילות, ואני הייתי אחראי על מכללת עמק יזרעאל, מכללה בולטת, הן פטורות.
איתן ברושי: מכללה טכנולוגית אליה באים ממקומות פחות חזקים, היא לא פטורה.
איתן ברושי: מי משלם?
איתן ברושי: הנוער משלם, אלה שצריכים לצאת ממצוקה משלמים את הארנונה.
איתן ברושי: עדיף לחסוך מלים.
דוד אמסלם: אבל נתתי לך תשובה על זה.
איתן ברושי: לכן אני שואל.
איתן ברושי: התשובה שלך מקובלת אבל בכל זאת.
איתן ברושי: זה קורה מחר.
איתן ברושי: התשובה שלך תקרה בעוד זמן, לא ברור עד מתי והיא תהיה מעורבת בעוד.
איתן ברושי: כאן יש סעיף שפותר את הבעיה.
איתן ברושי: אולי נעלה בכל זאת את הגיל לגיל 25.
איתן ברושי: משהו צריך לקרות גם לטובת הנוער שעד גיל 21 מטופל על ידי המדינה וגם במכללות.
איתן ברושי: במקום 18, גיל 30 או אם תתפשר אתי על גיל 25.
דוד אמסלם: שלושים או 25.
איתן ברושי: מה שתגידו.
איתן ברושי: אני בעד שלושים.
<איתי חוטר: אנחנו מסתייגים.
<איתי חוטר: אני חוזר על הדברים שאמרתי קודם.
<איתי חוטר: אנחנו חושבים שצריכים לצמצם ובטח לא להרחיב.
דוד אמסלם: אתה מתנגד להסתייגות.
<איתי חוטר: ודאי שאנחנו מתנגדים.
<עוזי סלמן: אנחנו מתנגדים באופן נחרץ להעלאת הגיל מעל גיל 18 מטעמים ברורים.
<עוזי סלמן: הוראת החוק הזאת היא רוחבית.
<עוזי סלמן: התחולה שלה היא על כל מדינת ישראל ולכן זה יכניס מגזר שלם של מוסדות חינוך לתוך הנושא הזה.
<עוזי סלמן: כמובן שזה גורם באופן מידי לחסרון כיס משמעותי לרשויות המקומיות ואני לא מדבר על תל אביב אלא על כלל השלטון המקומי.
דוד אמסלם: אבנר, משפט אחד.
<אבנר עורקבי: אני רוצה להשלים את הדברים שאמר חבר הכנסת ברושי.
<אבנר עורקבי: על השולחן שלי באופן אישי יושבים כחמישה מקרים של ילדים בני 21 שאין להם טיפול מבחינת משרד הרווחה.
<אבנר עורקבי: הם יצאו מהשלטון המקומי.
<ערן פרידלר: עיריית תל אביב, אגף התקציבים.
דוד אמסלם: דיבר כבר היועץ המשפטי.
<ערן פרידלר: הוא דיבר.
דוד אמסלם: דרך אגב, הגזבר שלכם היה שותף אתנו.
<ערן פרידלר: אני יודע.
<ערן פרידלר: הגזבר היה שותף.
<ערן פרידלר: הייתי כאן בוועדה עת היא דנה בנוסח הקודם של הצעת החוק ואני באמת מברך על הצמצומים שנעשו.
<ערן פרידלר: יחד עם זאת נושא השיפוי.
<ערן פרידלר: נושא השיפוי, להחיל אותו רק על - - -
דוד אמסלם: אתה רוצה להחיל אותו על כל הארץ.
<ערן פרידלר: כן.
דוד אמסלם: חסר לכם כסף בתל אביב?
דוד אמסלם: אתם רוצים לעשות ממוצע ארצי, נעשה מסלקה ונחלק לכולם?
<ערן פרידלר: אבל זה מה שעושים.
<ערן פרידלר: יש הצעות חוק על גבי הצעות חוק ובסופו של דבר זה נגזל מהשלטון המקומי.
<ערן פרידלר: השיפוי הוא חיוני.
דוד אמסלם: אני מציע לך, אל תיכנס לזה.
דוד אמסלם: קרא את דוח ברזילי ותכין את עצמך לדיון הבא.
דוד אמסלם: אתה מבין לבד שזה קומפרומייס שעשינו עם האוצר ופעם ראשונה שהאוצר נכנס לנושא הזה ויגיד לך את זה עוד מעט אריאל יוצר, עת אני אבקש ממנו לאשר את הסיכום.
דוד אמסלם: פעם ראשונה.
דוד אמסלם: זה גם לא נכנס בתחולת החוק וזה הסיכום שלי אתם.
<ערן פרידלר: אגב, זאת לא פעם ראשונה.
<ערן פרידלר: זה היה בחוק אזרחים ותיקים, שיפוי מלא של האוצר להנחות בארנונה לאזרחים ותיקים.
<ערן פרידלר: שנה אחר כך הם הביאו ביטול של זה בחוק ההסדרים.
<ערן פרידלר: לכן, להאמין לאוצר על השיפוי?
<ערן פרידלר: זה קצת בעייתי.
דוד אמסלם: עכשיו אנחנו נחדד את העניין.
דוד אמסלם: יוצר, אני רוצה שאתה תאשר לפרוטוקול את הסיכום שיש לי אתכם.
דוד אמסלם: אל תהנהן בראש אלא תגיד.
דוד אמסלם: הפרוטוקול לא רואה.
<אריאל יוצר: אני מאשר.
דוד אמסלם: אנחנו סיכמנו שהאוצר משפה את הרשויות שנמצאות בסוציו אקונומי אחד-ארבע והחרגנו את ירושלים כי לירושלים אתם תתנו את הפתרון במסגרת מענק הבירה.
דוד אמסלם: אנחנו החרגנו אותה.
דוד אמסלם: בסוציו אחד-ארבע אתם משתתפים בשליש בעלות.
<תומר רוזנר: שליש מהמאה אחוזים.
דוד אמסלם: שליש מהמאה אחוזים וזה נכנס לבסיס התקציב.
דוד אמסלם: זה לא חד פעמי אלא זה בבסיס התקציב ולכן הוצאתי את זה מהחקיקה.
דוד אמסלם: אתה מאשר?
<אריאל יוצר: מאשר.
דוד אמסלם: תגיד מאשר אני, כמו שבכנסת אומרים.
<קריאה: מאשר לא לבטל את זה בחוק ההסדרים.
דוד אמסלם: ברשותכם, אנחנו עוברים להצבעות.
<תומר רוזנר: אנחנו נצביע על הסתייגותו של חבר הכנסת ברושי.
<תומר רוזנר: הוא מציע גיל שלושים.
איתן ברושי: כפי שהיושב ראש יחליט.
איתן ברושי: שלושים או 25.
: אני מוכן שההסתייגות שלי ושלו תדבר על גיל 25 כדי שיהיו גם המכללות הטכנולוגיות.
איתן ברושי: אם היושב ראש תומך.
דוד אמסלם: ברושי, אתה מוכן?
דוד אמסלם: שניכם מחברים יחד את ההסתייגויות ומבקשים גיל 25.
<תומר רוזנר: גם חבר הכנסת אורי מקלב.
<מרדכי כהן: אני רק רוצה שאריאל יוצר יבין שאם ההסתייגות נכנסת, זה עדיין אותו שליש.
דוד אמסלם: הלוואי שהייתם לומדים כך גמרא, כי אז היינו נמצאים במקום אחר.
דוד אמסלם: אני מרגיש שהפסקת ללמוד.
דוד אמסלם: אני עוד לומד.
דוד אמסלם: נעבור הצבעה על ההסתייגות.
<תומר רוזנר: יש לנו הסתייגות אחת על גיל 25.
דוד אמסלם: בעד ההסתייגות – 7
דוד אמסלם: ההסתייגות נתקבלה.
דוד אמסלם: אני רוצה להביא להצבעה את כל החוק כנוסח הוועדה בצירוף ההסתייגות שהתקבלה.
עבדאללה אבו מערוף: לפני כן, ביקשתי הסתייגות לרשות דיבור.
<תומר רוזנר: אנחנו רושמים.
עבדאללה אבו מערוף: אני יודע שנפתרה הבעיה.
עבדאללה אבו מערוף: מצביעים על חוק.
עבדאללה אבו מערוף: ההערה שנאמרה על עבירה על החוק של מוסדות החינוך הייתה הערה צינית ולא הייתה במקומה.
עבדאללה אבו מערוף: אני אומר שהיא לא צריכה להיות בפרוטוקול.
דוד אמסלם: מה לעשות שגם דברים שלא צריכים להיות בפרוטוקול, נכנסים לפרוטוקול.
עבדאללה אבו מערוף: שיבינו את העניין.
דוד אמסלם: מה שאומר חבר הכנסת עבדאללה אבו מערוף מצטרף למה שאני חושב.
דוד אמסלם: היות ואנחנו מדברים בסוגיות חקיקה, גם אם הוא לא מתאים למישהו.
דוד אמסלם: ככלל במדינה ובכלל בהיגיון, כששני חוקים מתנגשים ביניהם, יבוא בית המשפט ויכריע לאן הוא נותן את ההעדפה לכאורה.
דוד אמסלם: אם מישהו ירצה לעתור, בבקשה, אנחנו נתמודד עם זה.
דוד אמסלם: בכל מקרה, אני רוצה להצביע על הצעת החוק.
<מרדכי כהן: אדוני, אם הסיכום שלך אחד עד ארבע, לא יכול להיות שאנחנו מבינים עכשיו שזה 1 ו-2.
דוד אמסלם: אמרתי אחד-ארבע.
דוד אמסלם: אמרתי לא מוגבל בכסף.
דוד אמסלם: מבחינתי לא הייתה שום הגבלה תקציבית בעניין.
דוד אמסלם: אני מעריך שזה לא יעלה יותר משלושה-ארבעה מיליון שקלים.
דוד אמסלם: אני אומר שוב, ללא התייחסות תקציבית.
<מרדכי כהן: כולל ההסתייגות.
דוד אמסלם: כשדיברתי עם החבר'ה אצלכם, הם שאלו אותי בכמה אני מעריך ואמרתי שאני מעריך בשלושה-ארבעה מיליון שקלים.
דוד אמסלם: משרד האוצר לא מקבל את ההחלטות על בסיס הערכות שלי אלא הוא עושה עבודה.
דוד אמסלם: כמה עובדים יש לכם באגף?
<אריאל יוצר: שישים אנשים על 400 מיליארד שקלים.
דוד אמסלם: עזוב את הכסף.
דוד אמסלם: אני יכול לנהל אותו כמעט לבד, אם אתה רוצה.
דוד אמסלם: תקשיב, שישים אנשים נסמכים על הערכה של יושב ראש הוועדה?
<אריאל יוצר: אני אגיד לך מה קרה.
<אריאל יוצר: אני ביקשתי אומדן ולא קיבלתי.
<אריאל יוצר: לכן הסתמכתי עליך.
דוד אמסלם: דיברתי אתמול גם עם ערן על הנושא הזה.
דוד אמסלם: הסוגיה הכספית היא לא העניין.
<אריאל יוצר: אין לי בעיה לא להיכנס לזה.
דוד אמסלם: אין הגבלה כספית בנושא.
<אריאל יוצר: נסמכנו על ההערכה שלך.
דוד אמסלם: אני מביא את החוק להצבעה.
דוד אמסלם: מי בעד הצעת חוק לתיקון פקודת מסי העירייה ומסי הממשלה (פטורין) (מס' 26), התשע"ו–2016 כפי שהוקרא בוועדה כולל ההסתייגות שהתקבלה ובשינויים שנעשו בו?
דוד אמסלם: בעד הצעת החוק – 8
דוד אמסלם: הצעת החוק אושרה פה אחד.
דוד אמסלם: אין מתנגדים ואין נמנעים.
דוד אמסלם: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה בנושא הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון מס' 107 והוראת שעה), התשע"ו-2016, דיון לפי סעיף 91 לתקנון הכנסת כאשר אנחנו מדברים כרגע רק על סעיף 6 להצעת החוק.
<רוני טיסר: הסעיף המוצע, סעיף 62א(א1).
דוד אמסלם: הייתי מציע שקודם כל היועצת המשפטית תקריא לנו את הסעיף, תאמר מה השינוי, אחרי כן אני אסביר את העניין ואחרי כן תהיה התייחסות.
<רוני טיסר: אנחנו מתייחסים לפסקה (2)(ג) בהצעת החוק, פסקת משנה (א1) המוצעת, שזאת הפסקה שהוחזרה לוועדה.
<רוני טיסר: התיקון שמונח בפניכם הוא הוספה של פסקה (3) ואני אקריא אותה: (3) פסקת משנה זו לא תחול בתחום הסביבה החופית: במגרשים הנמצאים בקו הבינוי הראשון למול הים או לפניו.
<רוני טיסר: בתחום חוף הים כהגדרתו בתוספת השנייה.
<רוני טיסר: אני אבהיר שהכוונה היא לעניין המגרש.
<רוני טיסר: קו הבינוי של המגרש הספציפי שפונה לים שאין בינו לבין הים מגרש.
דוד אמסלם: תני את ההגדרות עצמן.
דוד אמסלם: מה זה קו הבינוי.
<קריאה: כרגע עוד אין הגדרות.
<רוני טיסר: תחום חוף הים, יש הפניה לחוק שמירת הסביבה החופית שנמצא בתוספת השנייה, ואני אקריא: "תחום חוף הים – תחום של מאה מטרים שיימדד מקו החוף לכיוון היבשה וכן התחום שיימדד מקו החוף לכיוון הים לעניין הים התיכון עד לקו עומק מים של שלושים מטרים בתוך הים או עד למרחק של אחד מייל ימי, לפי הרחוק מקו החוף שביניהם"
דוד אמסלם: לא צריך להמשיך.
דוד אמסלם: מדובר על מאה המטרים הראשונים.
דוד אמסלם: זאת הכוונה.
דוד אמסלם: זאת בעצם כל ההצעה?
<רוני טיסר: זה התיקון.
דוד אמסלם: אני אסביר במלים שלי מה הכוונה.
דוד אמסלם: היות ובתחולת החוק הוצע שיש את הוועדות שנקראות הוועדות המיוחדות, אנחנו מדברים כרגע על הסמכויות של הוועדות המיוחדות.
<קריאה: העירוניות.
דוד אמסלם: הכול עירוני.
דוד אמסלם: לא שינינו הרבה.
דוד אמסלם: אנחנו מדברים כרגע על השינוי המוצע.
דוד אמסלם: יש לנו ועדה מיוחדת ואם אין לנו ועדה מיוחדת באותה עיר, יש לנו ועדה קבינטית שנמצאת בוועדה המחוזית.
דוד אמסלם: דרך אגב, במסגרת מאה המטרים לא בונים.
דוד אמסלם: שיהיה ברור מלכתחילה ואף פעם לא הייתה כוונה כזאת.
<קריאה: לך לא הייתה כוונה.
דוד אמסלם: לגבי הנושא של בין המאה עד ה-300 מטרים, היכן שבעצם מדובר על קו שהוא קו החוף, הכוונה שהוא בעצם קו ראשון לחוף, קרי, אין בינוי – שם במקום שזה יבוא לוועדה המיוחדת, זה יבוא, כמו בנוהל היום, ישר לוועדה המחוזית.
דוד אמסלם: זאת אומרת, הסיפור של הוועדות המיוחדות לא יהיה שם אלא זה יבוא ישר לוועדה המחוזית, כפי שנהוג כיום.
דוד אמסלם: בנוהל היום יש ועדה מחוזית, יש ולחו"פ וכולי.
דוד אמסלם: זה בעצם מה שהוצע בתיקון של החוק.
דוד אמסלם: אנחנו מכבדים את הבקשה ואם אתם רוצים להתייחס, בבקשה.
דוד אמסלם: אני רק הבהרתי לגבי תחולת השינוי הזה.
יעל כהן-פארן: אני רוצה לומר שפניתי בפנייה דחופה ובהולה ליושב ראש הכנסת ולא רק אני אלא הצטרפו אלי גם חברות הכנסת תמר זנדברג ויעל גרמן.
יעל כהן-פארן: פנינו אליו בשעה האחרונה בנושא הדיון הזה.
יעל כהן-פארן: אני חושבת שהדיון הזה שנקבע שעתיים או שעתיים וחצי לפני השעה 3:00, הוא לא תקין.
יעל כהן-פארן: יש פה נושא שהוא בלב תשומת הלב הציבורית ואני חושבת שזאת התנהגות קלוקלת ואנטי דמוקרטית שמעידה יותר מכל על החשש מדעת הציבור בכל הנוגע לאישור התיקון המוצע.
דוד אמסלם: לא הבנתי, אבל לא חשוב.
יעל כהן-פארן: אני חושבת שהעובדה שזה נקבע באופן כה מהיר - - -
דוד אמסלם: דרך אגב, יש הרבה דיונים בכנסת - - -
יעל כהן-פארן: זה פוגע בעיקרון - - -
דוד אמסלם: אני מכבד את מה שאת חושבת.
דוד אמסלם: אני רק לא מחבר בין זה לבין דעת הקהל.