GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<שמעון דניאל: ומה שחשוב שהיא נוגעת בלב העניין של הבולענים, גם איך להתמודד עם נושא הבולענים ויציבות הקרקע.
<שמעון דניאל: בעניין של האגן הצפוני צריך להבין שאין תמ"א כי זה מינהל, זה גופים אחרים, ואנחנו מצויים בדו שיח עם המינהל האזרחי כדי לנסות לתפור גם לשם מענה.
<שמעון דניאל: אז מה שאני רוצה לומר זה שתמ"א 13 לא הייתה הפתרון והיא לא מקודמת יותר, היא נקברה בקבורת חמור - - - אני מקווה שנמצא גם לעניין הזה פתרון.
<שמעון דניאל: התשובה היא כן, צריך תשתית סטטוטורית כדי לטפל בדברים.
דוד אמסלם: מישהו רוצה לומר משפט אחרון, מישהו שלא דיבר, אני רוצה לסכם.
<שרית כספי אורון: אני רק רוצה לחזק מה שנאמר על ידי חבר הכנסת, שאכן יש סיבה לשורש של הבעיה, שהיא ירידת המפלס, 60% הם מעצירת המים מלהגיע לאגן, אבל 40% נוספים זה השאיבה מהאגן עצמו.
<שרית כספי אורון: כל שנה מפעלי ים המלח שלנו מעבירים 35-37 סנטימטרים של ים המלח לאגן הדרומי ואז עושים אידוי שם.
<שרית כספי אורון: צריך לקחת את זה בחשבון, הם מרוויחים על זה מאות מיליונים אם לא מיליארדים והכסף הזה, מתוך הרווחים האלה צריך לגבות פיצוי על הנזק שנגרם לאגן הצפוני ושהממשלה תיקח לידיים שלה לפקח על הנעשה באגן הזה.
<אליהו רז: אני אלי רז, גיאולוג, מרכז מדעי ים המלח בערבה.
<אליהו רז: אני רוצה להביא דברים מן השטח כדי שתדעו מה המצב.
<אליהו רז: אי אפשר לנתק את בעיית הבולענים מבעיית הפרנסה והאנשים, ברוח הדברים שאתה אמרת.
<אליהו רז: כרגע, היום, אתמול מסתובבים תיירים, משרד התיירות, שלא יודעים בכלל, אף אחד לא אומר להם שום דבר, הם מסתובבים עם תרמילים על הגב ועם המזוודות, נהגי האוטובוס לא יודעים איפה להוריד אותם.
<אליהו רז: זו תמונה כאוטית לחלוטין.
<אליהו רז: תמונת התיירות, המוניטין התיירותי של ים המלח, באזור עין גדי לפחות, במצפה שלם, נשחק, כל יום הוא נשחק.
<אליהו רז: הפרויקט היחידי שעדיין עובד זה מרחצאות עין גדי, זה נתיב אל הים שהיה בלעדי למרחצאות.
<אליהו רז: חייבים לטפל בו ולפתוח אותו לציבור הרחב, לציבור התיירים.
<אליהו רז: אנחנו הולכים לאבד את ההזדמנות לעשות את זה, כי הפרויקט היחידי שעדיין עובד ממזרח לכביש הוא מאוים.
<אליהו רז: יש לנו עכשיו את הזמן לעשות טיפול.
<אליהו רז: הטיפול צריך להיות בשלושה שלבים.
<אליהו רז: קודם כל צריך להיות דבר מיידי, מהיום למחר, כדי להגן על קטעים במסלול אל הים, ויש דרכים להגן על המסלול הזה ואנחנו מנסים לקדם אותם, רק צריך כמובן מימון לזה.
<אליהו רז: זאת אומרת לטווח הקצר, אבל צריך גם לכוון לטווח הארוך, כי שום דרך שנעשה בטווח הקצר לא תחזיק לנצח.
<טובי שור: אדם טבע ודין, אני חושב שמבחינתם מפעלי ים המלח זה הפתרון לכל צרות המדינה, פחות או יותר, לכן הם מסתובבים - - -
דוד אמסלם: אתה מהמפעלים?
<טובי שור: אני מהמפעלים.
דוד אמסלם: עזוב, שמעתי.
<טובי שור: לא, דודי, חשוב לי כן להגיב.
<טובי שור: אני בדרך כלל לא מגיב על מה שהם אומרים, אבל לפחות חשוב לדייק בעובדות.
<טובי שור: מפעלי ים המלח תורמים פחות מ-20% לנסיגת המפלס, יש פה דיונים בוועדה לביקורת המדינה ובוועדת הפנים שנים על גבי שנים שהמדינה תשים את השקל הראשון בסיפור של בעיית הבולענים.
<טובי שור: אז לפחות בואו נהיה קצת הוגנים ואחרי שהמדינה שמה את השקל הראשון מפעלי ים המלח מעבירים כל שנה מאות מיליוני שקלים למדינה תמלוגים.
עבדאללה אבו מערוף: אז תעשו הגרלה מי שם ראשון.
<טובי שור: מפעלי ים המלח משקיעים מיליארדי שקלים בפרויקט הקציר, שהם מממנים אותו פחות או יותר לבד, עם 10% מימון של המדינה.
<טובי שור: אז בואו לפחות נשים את העובדות כמו שהן ולפחות לא נעוות את העניין.
<טובי שור: מפעלי ים המלח כרגע זה לא הבעיה של נסיגת המפלס.
<טובי שור: בואו, כשנפתור את הבעיות האחרות, של נסיגת המפלס והבולענים אני מבטיח שאנחנו גם נשתף פעולה בעניין הזה.
<אריה שחל: אני חבר קיבוץ עין גדי.
<אריה שחל: קודם כל אני רוצה להדגיש את מה שנאמר פה, שכל העיסוק עד עכשיו היה בהרבה נושאים, אבל לא עיסוק במתיישבים.
<אריה שחל: התקבלה החלטת ממשלה לפני כעשר שנים והדגש היה על קיבוץ עין גדי, לא על האזור, האוצר לא רצה לעסוק באזור כולו, אמרו יש בעיה ליישוב, הבעיה שנובעת מהבולענים, נטפל בה.
<אריה שחל: אני יכול להגיד שהוקצבו כספים, עד היום אנחנו לא מצליחים לממש את התכנית הזאת שהוצגה אז ואושרה בגלל קשיים, אני לא יודע אם לקרוא להם בירוקרטים או בשם אחר, קשיים בתוך משרדי הממשלה, משרד החקלאות והאוצר.
<אריה שחל: אתם מדברים על החלטות ממשלה נוספות, אני מייחל שהחלטה מלפני עשר שנים תתבצע.
<חמוד באסל: אני לא רוצה להרחיב, מאוד בקצרה, חצי דקה אפילו.
<חמוד באסל: בקטע שבין נחל דוד לעין גדי, לצורך העניין כביש 90, כדרך ראשית בקטע הזה שנסגר, רציתי להגיד לפורום שבימים אלה אנחנו מקדמים תכנון סטטוטורי של התוואי החלופי, שהוא מחוץ לטווח רצועת המלח, ש - - - גיאולוגית מתחת לכביש, בשל בעיית ההיפערות של הבולענים.
<חמוד באסל: אנחנו מקדמים, כמשרד התחבורה, תכנון סטטוטורי בשביל להסדיר את הכביש הזה כדרך קבועה עם כל ההשלכות, בין דרך ראשית של כביש 90, שהיא מהירה, ל-90 קמ"ש, ליותר דרך נופית, שהיא יותר איטית.
<חמוד באסל: אז זה בתהליך אצלנו ואנחנו מתקדמים עם זה.
<אמיר הלוי: אכן, אדוני היושב ראש, לאחר מה שנאמר פה, אני חושב שאנחנו נמצאים בנקודת זמן כשאנחנו סיימנו את החלק הראשון ואת מה שנתבקשנו בהחלטת הממשלה ואנחנו העברנו למשרד ראש הממשלה ולמנכ"ל את המתווה המוצע אז זו נקודת הזמן שצריכים לדאוג, בעזרתך, אדוני היושב ראש, שהממשלה על כל הגורמים שרלוונטיים לנושא הזה תוביל את הנושא, משרד ראש הממשלה, משרד האוצר, כשברור שיש פה משרדים, כמו הגנת הסביבה, כמו החקלאות, כמו התיירות, שאנחנו מאוד דומיננטיים, אבל זה צריך להיות מובל בעבודת מטה שונה ממה שנעשה עד עכשיו.
<אמיר הלוי: אני מקווה שכך ייעשה מהר.
דוד אמסלם: אני רוצה, ברשותכם, לסכם את הדיון.
דוד אמסלם: אני חושב שמה שקורה באזור ים המלח מבחינת הממשלה זה אחד הביזיונות הכי גדולים שנתקלתי בהם אי פעם בחיי.
דוד אמסלם: זה לא יאומן כי יסופר.
דוד אמסלם: כל פעם אני נתקל פה באבסורד אחר, אבל הפעם לדעתי ממש מה שנקרא הגדילו לעשות.
דוד אמסלם: יש שם יישובים שכאילו לאף אחד לא אכפת מהם.
דוד אמסלם: המדינה שלחה אותם לשם, עודדה אותם, הם היו פעם חלוצים, היום הם בעיה.
איתן ברושי: עכשיו הם פראיירים.
איתן ברושי: זו דעתי.
דוד אמסלם: כמו שאמרתי קודם, כשהם פרחו ולא היו בולענים ולאט לאט החופים ככה התפתחו והתיירות וכו', אז אני מניח שמס הכנסה היה בא לביקורת שם מדי פעם כדי להבין איפה הכסף שלו.
דוד אמסלם: היום, זה לא מעניין אף אחד.
דוד אמסלם: אני בשוק, יש שם אנשים.
דוד אמסלם: אני בא מהזווית של התושבים.
דוד אמסלם: לכן אני מחלק את העסק לשני חלקים, האחד זה הנושא של הבולענים.
דוד אמסלם: באמת אני לא מבין בזה הרבה, אני קראתי הרבה חומרים על העניין הזה, אבל אני עדיין לא בקי בסיפור.
דוד אמסלם: מדינת ישראל צריכה לעשות דיון מקצועי איך היא רוצה לטפל בכלל בנושא ים המלח/בולענים.
דוד אמסלם: אני לא יודע אם זה נכון, לסלול את הכביש או לא לסלול.
דוד אמסלם: יכול להיות שאם נסלול את הכביש, כמו שסללתם את החדש ואחרי שנה הוא נפל והלכו לאיבוד שם כמה מאות מיליוני שקלים ככה, כולל הגשר החדש.
דוד אמסלם: אני לא בקי בזה, אבל מישהו צריך לעשות עבודה ולהחליט מה עושים באותו חבל ארץ.
דוד אמסלם: זאת עבודה מקצועית, בעיקרה גיאולוגית, שצריכה להמליץ לממשלה מה עושים, בכלל קדימה, לא עכשיו, לא בשנה הבאה, מה עושים ב-50 השנה הקרובות, מה קורה שם, זה פעם אחת.
דוד אמסלם: הנושא שמטריד אותי זה מה עושים מחר בבוקר, מה שנקרא מה פדרו עושה מחר בבוקר.
דוד אמסלם: בינתיים רק מדברים, מביאים כספים, לדעתי פחות לנושאים המרכזיים שזה בני אדם, ולכן מה שאני אעשה זה אני אזמן אצלי פגישה, אני מקווה בשבועיים הקרובים, אני מבקש ממנהלת הוועדה, את מנכ"ל ראש הממשלה, מנכ"ל תיירות, חקלאות, אגף תקציבים ואני צריך שגם שימי יהיה וגם שאול.
זאב בנימין בגין: גם את פנים וכלכלה.
דוד אמסלם: עוד לא, אני לא הולך לנהל את הממשלה עכשיו, אני עוד לא שם.
דוד אמסלם: כל המטרה של הדיון הזה זה לא לייצר כרגע מצע לדיון, אלא מי מביא את החלטת הממשלה.
דוד אמסלם: אני צריך לעזור למנכ"ל ראש הממשלה 'למנכל' את עצמו.
דוד אמסלם: זו הכוונה שלי בדיון הזה.
דוד אמסלם: אני רוצה שהתוצר של הדיון יהיה שמנכ"ל ראש הממשלה יבין שהוא צריך לעשות דיון אצלו ולכנס את מי שאתה אומר, לנתח איזה גופים קשורים, לעשות שולחן עגול ולהזמין אותם ולהגיד להם 'רבותיי, יש פה בעיה שחוצה משרדים' ולא אחד או שניים, זה כנראה שישה-שבעה ואני רוצה להביא החלטת ממשלה לפני דיוני התקציב ואין לנו הרבה זמן, אז בואו נתחיל להתקדם בשבועיים-שלושה הקרובים, נביא איזה שהוא מתווה, גם אם אנחנו נטעה בכספים, גם אם ניתן לזה אחרי זה פיין טיונינג בהמשך, אבל בואו נתחיל לקחת את העסק ולקדם אותו בזווית בעיקר של התושבים, לא רק בזווית של התיירות.
דוד אמסלם: בזווית של התושבים, מה עושים שם קודם כל עם התושבים הקיימים, האם מפנים אותם, האם מתגברים אותם?
דוד אמסלם: האם מוסיפים להם ענפים חדשים?
דוד אמסלם: פותחים להם ענפי פרנסה חדשים?
דוד אמסלם: יש הרבה רעיונות, אבל בוודאי ובוודאי אי אפשר לאכול בורקס ולהעביר עוד שנה ועוד שנה.
זאב בנימין בגין: אדוני היושב ראש, יש לי ניסיון רע משנה שעברה לגבי פרשנות של דבריי.
זאב בנימין בגין: אני מציע שתאמר מיד שלא התכוונת באמת להעלות את השאלה האם פינוי התושבים בא בחשבון.
זאב בנימין בגין: אני מציע לא לחזור על מה שהיה בשנה שעברה.
זאב בנימין בגין: הנה, אריה מסכים וגם דובי.
זאב בנימין בגין: אני מזהיר תמיד את הדוברים, אירוניה לא נקלטת ב - - -
איתן ברושי: מקסימום ניסע לעין גדי ל - - -
דוד אמסלם: אני אסביר לך מה ההבדל.
דוד אמסלם: אתה נתת איזה שהיא דיאגנוזה של גיאולוג, זו הייתה הבעיה, אבל אני פה מקצין את המצבים בכוונה כדי לייצר את האבסורד.
דוד אמסלם: לכן אני אומר, בגדול, צריך לחשוב על כל ספקטרום האפשרויות, גם התיאורטיות, ובסופו של דבר לייצר החלטה שאני בטוח שאני מבין מה היא צריכה להיות, אבל אני משאיר אותה - - -
איתן ברושי: אפשר הערה להחלטה שלך?
<אריה כהן: אפשר - - -
דוד אמסלם: אבל אני עדיין לא שם, אריה, אני מסביר.
דוד אמסלם: אני לא רוצה לפתח פורום יותר מדי גדול בגלל שלכנס אותו ייקח לנו שלוש שנים, אני צריך שמנכ"ל רוה"מ יבין שזה נופל במגרש שלו וזה הסיפור שלי פה.
דוד אמסלם: השלב הבא יהיה לכנס אתכם, להביא עוד אנשים ועוד משרדים כדי לייצר מסמך לממשלה.
איתן ברושי: אני רוצה להוסיף עוד משהו.
איתן ברושי: אני מקבל את הסיכום, אבל אני רוצה שתי הערות.
איתן ברושי: אחת, שראשי המועצות יכינו את החומר ולא יחכו לישיבה שיוזמנו, אלא לפי דעתי ככל שאפשר מוקדם.
דוד אמסלם: החומר כבר מוכן.
איתן ברושי: לא, שיהיה אצל היושב ראש מה אתם חושבים צריכה להיות ההחלטה ובהיקפים הכספיים הנדרשים.
דוד אמסלם: לא צריך, אני לא שם.
דוד אמסלם: לא, אני רוצה לסכם.
דוד אמסלם: אתה לא עוזר לי בעניין הזה.
איתן ברושי: שהם יכינו.
דוד אמסלם: אני בסיכום, אתה לא עכשיו לוקח משפט לסיכום.
דוד אמסלם: אני חשבתי שאתה רוצה להוסיף לי משהו לסיכום.
איתן ברושי: כן, עוד משפט אחד.
איתן ברושי: שיהיה מכתב, לפי דעתי, מאחר שהממשלה מחליטה על התקציב תוך שבועיים, אני חושב שלא כדאי לדחות את המכתב שלך לגורמים הנוגעים בדבר כסיכום לישיבה, שיהיה מכתב ולא רק הישיבה.
דוד אמסלם: אני מבקש, אמרתי, לקיים את הדיון.
דוד אמסלם: אני רוצה להתקדם, אתה מפריע לי, אתה לא מוסיף לי הרבה, לקדם את הדיון במשך השבועיים הקרובים.
דוד אמסלם: זה לא מכתב, אני מבקש לקיים דיון אצלי פה, משהו קטן.
דוד אמסלם: עד אז אני מבקש, מבחינת האוצר, בלי קשר למה יקרה, הסיפור של הבולענים, הניטור שלהם, לא קשור לשום דבר.
דוד אמסלם: יש רצף, תלמד, כשאנחנו מתחילים השקעה גם בניטור, ברגע שאנחנו מפסיקים זה עולה הרבה יותר כדי להתניע את המהלך עוד פעם.
דוד אמסלם: אז לכן ברמה ההגיונית, בלי קשר עכשיו לכל מה שאמרתי, חייב להיות שם ניטור רציף כל הזמן בגלל שזה אזור דינמי שכל הזמן מתפתח.
דוד אמסלם: מדובר בכמה לירות, אז במסגרת התקציב, לא קשור, צריכה להיות תקנה קבועה, לא קשורה לשום דבר, שנקרא ניטור הבולענים באזור ים המלח.
דוד אמסלם: זה לגבי הנושא של דיוני התקציב הזה.
דוד אמסלם: כשאתה יוצא מפה, כבר תפתח את הסעיף ותשב איתם כדי לראות אם צריך שם 3 או 4 מיליון.
<אסף וסרצוג: הם צריכים לפנות לגורם, זה הגנת סביבה, צריכים לדעת לפנות, יש להם רפרנט ספציפי באגף התקציבים.
דוד אמסלם: תדבר איתו.
דוד אמסלם: אני רק מבקש שזאת תהיה התוצאה.
דוד אמסלם: בדרך כלל מלאים אותי ואני מתעייף, רק תגיד להוא שיכתוב להוא ושיביא להוא.
דוד אמסלם: שמעת את העניין, הרי בסוף אתה הקופאי, אז דבר עם מי שצריך בגלל שזה נושא מאוד חשוב.
דוד אמסלם: כרגע, דרך אגב, דבר שהוא דרמטי פה מבחינתי, וזה מינהל התכנון.
דוד אמסלם: בסופו של דבר אני לא יודע אם אתם נתתם הנחיות תכנוניות לכל האזור הזה, באזור הבולענים.
דוד אמסלם: באזור בולענים, צריך להבין האם הוא בונה עכשיו משהו או לא בונה משהו, הרי זה משהו שיש שם התפתחות טבעית, צריך להנחות אותם.
דוד אמסלם: זה מה שביקשתי גם בדיון הקודם, יש לכם את ההנחיות לגביהם?
דוד אמסלם: הם יודעים עליהם, או רק אתם יודעים עליהם?
<קריאה: אני התייחסתי לזה, אמרתי שהם העבירו את זה לסבב, זה מתואם עם המתווה, יש הצעות, דווקא פה - - -
דוד אמסלם: רבותיי, שוב פעם, אני אשתדל לעשות את הדיון בשבועיים הקרובים, זה לא תלוי בי, מה שמבחינתי אין שום בעיה להביא את הפורום הזה כדי להתחיל לגבש מתווה קדימה.
דוד אמסלם: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה בנושא תקנות המקרקעין (חיזוק בתים משותפים מפני רעידות אדמה) (שכרו של שמאי פינוי ובינוי), התשע"ה-2011, פרוטוקול מס' 225.
דוד אמסלם: את רוצה להציג את זה?
<רוני טיסר: אני יכולה להציג את המסגרת הנורמטיבית הכללית, ואני אתן לממשלה, שהביאה את התקנות, להציג את התקנות עצמן.
<רוני טיסר: עכשיו אני באמת אתן בתמצית את המסגרת שלנו: בעיקרון, הכלל הקבוע בחוק המקרקעין קובע שנדרשת ככלל, במקרה של בניית דירה חדשה שכוללת עבודות ברכוש המשותף וכן הריסה של בנין חדש והקמה של בנין חדש במקומו, הסכמה של כלל בעלי הדירות בבניין, זאת לצורך השמירה על זכויות המקרקעין והעובדה שיש לכולם בעלות ברכוש המשותף ובזכויות הבנייה.
<רוני טיסר: עם זאת, לאור האינטרס הציבורי החשוב בחיזוק בתים משותפים מפני רעידות אדמה, נחקק חוק המקרקעין (חיזוק בתים משותפים מפני רעידות אדמה) שקובע על אף שככלל, כאמור, מחויבת הסכמה של כלל בעלי הדירות כאשר יש את הרוב הנדרש בחוק, המפקח על רישום המקרקעין רשאי להיכנס בנעליו של בעלי הדירה המסרב, ובעצם לקבל במקומו את ההסכמה על ביצוע ברכוש המשותף.
דוד אמסלם: בכמה אחוז?
<רוני טיסר: בדירה חדשה, אם אני לא טועה, זה שלושת רבעי - -
<עינת גנון: שני שלישים בתוספת יחידות דיור ו-80% כאשר מדובר בהליך של הריסה ובנייה מחדש.
יוליה מלינובסקי: תמ"א 38, 75?
<עינת גנון: שני שליש כשמדובר בתוספת בניה, והריסה ובניה מחדש 80%.
<רוני טיסר: אני אמשיך: החוק גם קובע שאם המפקח בעצם צריך לצורך קבלת ההחלטה אם לכפות על המיעוט חוות דעת של שמאי מקרקעין, הוא יכול לבקש ולקבל אותה, ובעצם התקנות שאנחנו עוסקים בהן עכשיו, זה השכר של אותו שמאי פינוי-בינוי, שנדרשת לקביעת השכר הזה הסכמה של הוועדה.
דוד אמסלם: ולצורך מה הוא צריך את השמאי?
יוליה מלינובסקי: ומי זה המפקח?
יוליה מלינובסקי: איזה מפקח?
<רוני טיסר: המפקח על רישום המקרקעין, ולצורך - -
יוליה מלינובסקי: לא, מה שכתוב פה שזה ועדה חדשה שצריכה לקום, ועדה להתחדשות עירונית, ושהיא ממנה את המפקח.
<רוני טיסר: לא, המפקח פונה ליושב ראש הוועדה להתחדשות עירונית שהוא מביא לו אבל המפקח הוא זה שמבקש את חוות הדעת.
דוד אמסלם: יש מישהו שהוא מפקח בחוק
יוליה מלינובסקי: מי מפקח?
דוד אמסלם: מישהו מטעמם.
<נועה סרברו: המפקח על רישום מקרקעין זה מי שדן בסכסוכים - -
דוד אמסלם: התואר שלו, הוא נקרא "המפקח".
<נועה סרברו: זה הגורם השיפוטי שמוסמך לדון בסכסוכים.
יוליה מלינובסקי: מי ממנה אותה?
<עינת גנון: זו פונקציה שקיימת במשרד המשפטים.
<עינת גנון: מתחתיה יש מפקחים במחוזות, כשכל פעם שיש איזה שהוא סכסוך, מה שנקרא "לשכת רישום המקרקעין" - כל פעם שיש סכסוך, למשל, בין שכנים, בנושא שקשור לקניין, מגיעים למפקח על הבתים המשותפים - -
יוליה מלינובסקי: זה המפקח על הבתים המשותפים, שהוא בכובע של שופט, נכון?
יוליה מלינובסקי: אוקי, הבנתי.
דוד אמסלם: אז תגידו מהתחלה שיוליה תבין.
יוליה מלינובסקי: לא, כי אתם אומרים "מפקח", שזו פונקציה כבר קיימת.
<קריאות: כן, נכון.
יוליה מלינובסקי: מוסיפים לו עוד סמכות, נכון?
דוד אמסלם: הסמכות קיימת.
<נועה סרברו: הסמכות קיימת, כרגע אנחנו מסדירים את התקנות לאופן קביעת השכר של השמאי שהמפקח יכול למנות.
דוד אמסלם: למה המפקח צריך שהרי לכאורה?
דוד אמסלם: הרי אם 80% מסכימים ובמסגרת ה-20% הם לא מסכימים נניח, אז יש איזה שהוא מפתח שנקבע ל-80% אני מניח, אחרת.
<עינת גנון: כן, אבל אם אותם 20% שלא מסכימים טוענים למשל שהפרויקט לא כדאי מבחינה כלכלית, והיזם הציע להם תמורה שהיא לא ראויה - -
דוד אמסלם: לא, את זה הבנתי.
<עינת גנון: - - אז בסיטואציות האלה פונים למינוי שמאי שיקבע את התמורה הראויה.
דוד אמסלם: זאת אומרת, לא נסמכים על ההיגיון ש-80%, אם הם קיבלו את זה, אז כנראה שהם בדקו את העניין.
<טל אלדרוטי: - - - תלוי בכיוונים, בקומות.
דוד אמסלם: מי משלם לשמאי?
<נועה סרברו: זה אחד מהדברים שאנחנו מציעים להסדיר בתקנות.
<נועה סרברו: בעיקרון, המפקח כשהוא ממנה מומחה כמו שופט, יש לו סמכויות של שופט שלום, אז ברגיל הוא קובע מי יישא כמו ששופט קובע, בהתאם לנסיבות העניין.
דוד אמסלם: מה זאת אומרת "נסיבות העניין"?
דוד אמסלם: הנסיבות לא ברורות?
<נועה סרברו: אז בדרך כלל באמת השכר מוטל על שני הצדדים בשלב הראשון - -
דוד אמסלם: מי זה שני הצדדים?
<נועה סרברו: כלומר, התובעים הם אלה שמבקשים לבצע את הפרויקט, את העבודה, והמתנגד או המתנגדים הם ה-20% לצורך העניין או השליש שמתנגדים או אחד מהם שמבקש למנות את השמאי כי הוא טוען שלצורך העניין לא ניתנה לו התמורה הראויה.
<נועה סרברו: היה לנו שיח בעניין הזה עם הייעוץ המשפטי של הוועדה ואנחנו גם מציעים איזה שהוא תיקון בהקשר הזה.
דוד אמסלם: אני לא הצלחתי להבין את העניין.
דוד אמסלם: תשמעי, אני מבין שבסופו של דבר, בא נניח בפרויקט של פינוי ובינוי יש יזם שבא ומנסה להסדיר את זה מול הדיירים.
דוד אמסלם: הרי לא הדייר בקומה א' מחליט לעשות את זה, זה ברור.
<עינת גנון: לפעמים זה יכול לבוא גם מיוזמה של הדיירים.
דוד אמסלם: אבל זה לא קורה.
דוד אמסלם: בדרך כלל מי שצריך פינוי-בינוי זה בן אדם שבאמת צריך להרים אותו מלמטה כמעט.
<נועה סרברו: בפרויקטים של תמ"א 38 זה קיים יותר מאשר בפרויקטים של פינוי-בינוי.
דוד אמסלם: אז בסופו של דבר, בא נניח שבא יזם והוא רוצה להריץ את הפרויקט, ואז הוא מתחיל להסתובב מבית לבית, לא חשוב, מציע לכל אחד את התמורה, ויש חלק מהדיירים שלא מוכנים.
דוד אמסלם: נניח שהם נמצאים במסגרת ה-20%, ואז הם באים בהליך וקובעים שמאי.
דוד אמסלם: הם בעצם מתווכחים מול היזם ולא מול אותו אחד מקומה א', לא מול ה-80% - -
<עינת גנון: נכון מאד.
דוד אמסלם: - - אז החלוקה בשכר טרחה של השמאי למי?
<נועה סרברו: אז קודם כל, מבחינת ההליך בפני המפקח, מי שהמפקח מוסמך לדון בסכסוך בין בעלי דירות, היזם הוא לא צד בהליך בפני המפקח.
<נועה סרברו: כמובן שהרבה פעמים יש יזם מאחורי הדיירים שמעוניינים לבצע את העבודות ולכן גם בהרבה מקרים הוא נושא בנטל של תשלום השכר.
<נועה סרברו: זה גם מה שאנחנו - - ו
יוליה מלינובסקי: לא, אני מצטערת, אני פשוט מכירה את הנושא וזה לא מה שכתוב אצלך.
יוליה מלינובסקי: מה שאת כותבת בתקנות, שאת מטילה את עלויות השמאי על הדיירים או אחד מהם על פי חוות דעת של מפקח.
<נועה סרברו: אז אנחנו מציעים לתקן את הסעיף הזה בעקבות השיח שלנו - -
יוליה מלינובסקי: ראיתי את זה בלילה, אתם תיקנתם את זה.
יוליה מלינובסקי: הם עשו את התיקון ממש - -
<נועה סרברו: אנחנו מציעים לקבוע שברירת המחדל תהיה שבעלי הדירות שמבקשים לבצע את העבודות לרבות היזם שעומד מאחוריהם, הם שיישאו ב - -
יוליה מלינובסקי: אני אגיד לך משהו:
יוליה מלינובסקי: אני התעסקתי בפרויקטים האלה מצד הדיירים כי כפי שהיושב ראש יודע, ישבתי המון שנים בוועדת המשנה לתכנון ובנייה בחולון.
יוליה מלינובסקי: אני מכירה את התחום.
יוליה מלינובסקי: אנשים ככה חוששים מהפרויקטים האלה.
יוליה מלינובסקי: מה יהיה, האם הקבלן לא בסדר ומה נעשה, ומיליון דברים, ותמיד יש דייר סרבן.
יוליה מלינובסקי: מה שלא יהיה, תמיד יש אחד שלא מסכים.
יוליה מלינובסקי: מה שאתם עושים פה - ואם אנשים ידעו מאחורי זה שיש דייר סרבן, והם צריכים להיכנס אתו לתביעה או סכסוך דרך המפקח, יש עוד עלויות שיכולות ליפול על הראש שלהם, הם בכלל יקבלו ג'ננה.
יוליה מלינובסקי: אני אומרת לך ברצינות כי זה לא אנשים הכי עשירים בארץ שעושים את הפינוי-בינוי, ולא מדובר על שכונות "כוכב הצפון" בתל-אביב.
<עינת גנון: את צודקת לגמרי אבל יש לזה מענה.
יוליה מלינובסקי: זה פשוט לא הוגן.
יוליה מלינובסקי: זה עוד תוספת.
יוליה מלינובסקי: מי שצריך לשאת בהוצאות האלה – קודם כל, לדעתי, יש היום חוק דייר סרבן, שגם מטפל בנושא של דיירים סרבנים, ויכול להיות ששם צריך לעשות תיקון בנושא של מי שיישא בעלויות.
יוליה מלינובסקי: אתם מכירים את החוק הזה?
<עינת גנון: זה חוק שאנחנו קידמנו אותו.
<עינת גנון: אני רוצה לענות לך, ברשותך - -
יוליה מלינובסקי: דקה, אני אסיים את דבריי: יכול להיות שפה צריך לחשוב על פתרון שאם כבר זה קורה, ברור שיש יזם מאחורי הדיירים, שהוא ישלם את ההוצאות.
<עינת גנון: אז יש לזה מענה בפועל: אני לא הצגתי את עצמי, אני מנהלת אגף התחדשות עירונית במשרד הבינוי והשיכון.
יוליה מלינובסקי: אני אשמח להרחיב אתך אחר כך.
<עינת גנון: אנחנו עוברים ורואים עשרות אם לא מאות חוזים שנחתמים בין דיירים לבין יזם.
<עינת גנון: בכל חוזה היום כתוב מפורשות שאם במידה ויגיעו לסיטואציה של תביעת דייר סרבן, היזם נושא בכל העלויות הכרוכות בכך מכל וכל, כולל חוות דעת וכל מה שצריך כך שזה מופיע בכל חוזה וחוזה, ובפועל - -
יוליה מלינובסקי: זה משהו חדש.
יוליה מלינובסקי: זה משהו שיכולים לא - -
<עינת גנון: לא, זה לא חדש, זה קיים כבר בחוק, זה לא חדש בכלל.
<עינת גנון: כל מה שאנחנו עושים היום זה מסדירים את השכר של השמאי.
<עינת גנון: האפשרות לפנות לשמאי היתה קיימת.
<עינת גנון: אני זו שממנה בפועל את השמאים, קיבלתי כבר כמה פניות, מיניתי שמאים לדון בפרויקטים של תמ"א 38 ולא היתה עם זה שום בעיה.
<עינת גנון: היזם, בפועל - -
יוליה מלינובסקי: אז מה היה השכר הקודם שלהם, לפני התקנות?
<עינת גנון: לפני כן, מי שקבע את השכר היה המפקח שדן באותו מקרה.
<עינת גנון: ככלל, בתקופת הביניים, עד שהתקנו את התקנות ועדין, להבנתי ולמיטב ידיעתי, לפחות בפניות האלה שאני מיניתי, לא היו שום תלונות.
דוד אמסלם: טוב, בואו נעבור לעניין.
דוד אמסלם: אני רוצה עכשיו להתכנס, עד עכשיו עטפנו את זה ב"שבת תרבות" כזאת.
יוליה מלינובסקי: לא, זה לא "שבת תרבות", אני מצטערת.
יוליה מלינובסקי: אנשים קטנים לא מבינים.
דוד אמסלם: יוליה, אני רוצה להתקדם.
דוד אמסלם: בבקשה, בואו תתחילו לקרוא את התקנות ונתחיל להתייחס אליהן.
<נועה סרברו: מקריאה: "תקנות המקרקעין (חיזוק בתים משותפים מפני רעידות אדמה) (שכרו של שמאי פינוי ובינוי), התשע"ה-2015.
<נועה סרברו: בתוקף סמכותי לפי סעיף 6א(ב) לחוק המקרקעין (חיזוק בתים משותפים מפני רעידות אדמה), התשס"ח-2008 (להלן – החוק), בהתייעצות עם שר הבינוי ובאישור ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת, אני מתקינה תקנות אלה: הגדרות 1.
<נועה סרברו: בתקנות אלה: "בית מורכב" – כמשמעותו בסעיף 59(א) לחוק המקרקעין, התשכ"ט-1969; "הוועדה" – הוועדה להתחדשות עירונית, שמונתה לפי הוראות סעיף 33א(ג) לחוק התכנון והבנייה, התשכ"ה-1965;
יוליה מלינובסקי: שאלה: הוועדה הזאת כבר קיימת?
<עינת גנון: כן, אני עומדת בראשה.
יוליה מלינובסקי: שאלה: מאיפה את לוקחת סמכות?
<עינת גנון: מחוק התכנון והבנייה.
יוליה מלינובסקי: ואיך זה מתגלגל למטה, לוועדות מקומיות?
יוליה מלינובסקי: אני לא שמעתי על הוועדה שלך.
<עינת גנון: הוועדה היא לא ועדה בעולם התכנון.
<עינת גנון: הסמכויות שלה הן לא בעולם התכנון.
<עינת גנון: אנחנו ממליצים לממשלה בעיקר, זה התפקיד העיקרי, ממליצים לממשלה להכריז על מתחמים לפינוי-ביוני ולעיבוי בנייה במסלולים השונים.
<עינת גנון: אנחנו לא ועדה תכנונית, אנחנו לא דנים בתכנית.
<נועה סרברו: "מדד" – מדד המחירים לצרכן שמפרסמת הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה; "עבודת חיזוק" – עבודה ברכוש המשותף כאמור בסעיף 5 או 5א לחוק; "ש"ח" – שקלים חדשים; "התביעה" – תביעה המתנהלת בפני המפקח לפי סעיף 5(א) או 5א(א) לחוק, אשר לשם קבלת החלטה בה ביקש המפקח לקבל חוותד עת בעניין שבמומחיות של שמאי מקרקעין כאמור בסעיף 6א(א) לחוק.
<נועה סרברו: - -
יוליה מלינובסקי: למה אתם לא כותבים מפקח על בתי משותפים?
יוליה מלינובסקי: כי זה מפקח על בתים משותפים.
<נועה סרברו: זה מוגדר בחוק אבל אפשר - -
יוליה מלינובסקי: כי זה מאד ברור, כי אז הוא יושב בתב"ע, מאד קל להגיע אליו וזה ברור.
יוליה מלינובסקי: כשכותבים "מפקח", אני לא הבנתי מה זה, ואני עורכת דין.
<נועה סרברו: ההגדרה נשאבת מהחוק אבל אפשר להוסיף אותה גם - -
דוד אמסלם: זה טכני.
יוליה מלינובסקי: זה לא טכני כי מפקח על בית משותף, כל ועד עובדים יודע שיש לו שכן שלא משלם ועד – בגדול, זה הכתובת כי זה אותו בן אדם, נכון?
יוליה מלינובסקי: אז למה אתם לא כותבים?
יוליה מלינובסקי: אני לא ידעתי אז סביר להניח שגם - -
דוד אמסלם: יוליה, בואו נתקדם.
דוד אמסלם: תקבלו את ההערה של יוליה ובואו נתקדם.
<נועה סרברו: אני חוזרת על ההגדרה של "התביעה – תביעה המתנהלת בפני המפקח לפי סעיף 5(א) או 5א(א) לחוק, אשר לשם קבלת החלטה בה ביקש המפקח לקבל חוות דעת בעניין שבמומחיות של שמאי מקרקעין כאמור בסעיף 6א(א) לחוק.
<נועה סרברו: 2.
<נועה סרברו: שכרו של שמאי פינוי ובינוי.
<נועה סרברו: (א) שכרו של שמאי פינוי ובינוי שהתמנה לפי סעיף 6א לחוק לשם מתן חוות דעת הנוגעת לכלל הדירות בבית המשותף בסוגיות שמאיות בעניין עבודת חיזוק בבית המשותף (להלן – חוות דעת כוללת), ייקבע באופן מדורג בהתאם למספר הדירות בבית המשותף נושא התביעה ערב ביצוע עבודת החיזוק, וזאת כמפורט בתוספת הראשונה, ובלבד ששכרו לא יפחת מ-8,640 ש"ח;"
דוד אמסלם: למה אתם צריכים תקרה תחתונה?
<נועה סרברו: התקרה שנקבעה בעצם זה שקול לפי החישוב של הסכומים שמופיעים בתוספת לבניין שיש בו 12 יחידות דיור, שזה - -
דוד אמסלם: אנחנו משנים את זה כאן?
דוד אמסלם: זה במסגרת השינוי?
<עינת גנון: לא, זה חדש לגמרי.
<עינת גנון: אנחנו רצינו לקבוע סף מינימאלי, בין היתר כי יהיו שמאים שאחר כך יבוא לעבוד, וצריך להבין שלא מדובר פה רק ב - -
דוד אמסלם: אתם רוצים רמה מסוימת של שמאים - -
יוליה מלינובסקי: זה המינימום שהוא אמור לקבל?
יוליה מלינובסקי: אבל אם זה שתי דירות?
<עינת גנון: אין פרויקט של תמ"א שהשמאי לא בא ובודק את הבניין בכללותו.
<עינת גנון: גם אם הבקשה נובעת משתי דירות של סרבנים, הוא חייב להעריך בראש וראשונה את הפרויקט בכללותו על כל ה-16, 24 יחידות דיור שלו.
יוליה מלינובסקי: יש לפעמים ארבע, את יודעת.
<נועה סרברו: כאן אנחנו מדברים על חוות דעת כוללת שהיא בעצם כל הדירות בבניין, אז המינימום של שתי דירות הוא בכל מקרה - -
דוד אמסלם: זו חוות הדעת הכוללת?
<נועה סרברו: נכון.
<נועה סרברו: "(ב) קבע המפקח כי חוות הדעת כאמור בתקנת משנה (א) נוגעת לכלל הדירות באותו מבנה או באותו אגף בבית מורכב, ואליהן בלבד, יראו במבנה או באגף האמור בית משותף לעניין תקנת משנה (א).
<נועה סרברו: "(ג) מבלי לגרוע מהאמור בתקנת משנה (ב), קבע המפקח כי חוות הדעת נוגעת רק לחלק מן הדירות בבית המשותף (להלן – חוות דעת פרטנית), ייקבע שכרו של שמאי פינוי ובינוי באופן מדורג בהתאם למספר הדירות בבית המשותף נושא התביעה ערב ביצוע עבודת החיזוק אשר חוות הדעת נוגעת להן, וזאת כמפורט בתוספת השנייה, ובלבד ששכרו לא יעלה על 8,750 ש"ח;"
יוליה מלינובסקי: אבל זה סכום אחר ממה שכתוב בסעיף 2א.
<עינת גנון: קודם זה היה מינימום.
יוליה מלינובסקי: זה היה מינימום.
יוליה מלינובסקי: זה חוות הדעת הכוללת תכנונית מינימום.
יוליה מלינובסקי: אבל למה אתם פה כותבים סכום אחר?
יוליה מלינובסקי: אם זה מינימום אז הוא צריך להיות מינימום בכל מקום.
<עינת גנון: לא, פה זה מקסימום.
<קריאה: שני סוגים שונים של עבודה.
יוליה מלינובסקי: לא יעלה, ופה זה לא יפחת.
דוד אמסלם: דרך אגב, ההפרש הוא 110 שקלים.
יוליה מלינובסקי: אבל למה לבלבל סתם?