GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<רבקה איבלסון: אנחנו יושבים באופן קבוע עם ראשי החמולות במתחם ומציגים להם אלטרנטיבה, מקבלים תגובות, מציגים אלטרנטיבה ובסוף הם אומרים 'רוצים אנחנו '.
זאב בנימין בגין: אבל זה בשלב האמירה.
<רבקה איבלסון: זה לא נספח משפטי, אבל ברגע שאנחנו קיבלנו את האוקיי מראשי החמולות אנחנו רואים בזה כמסמך סגור.
דוד אמסלם: התכנית באה להסדיר מצב קיים?
<רבקה איבלסון: התכנית באה להסדיר מצב קיים ולתת אופציות לגידול.
דוד אמסלם: במצב הקיים איך אתם תעשו את ההפקעות של ה-40%?
<רבקה איבלסון: בתכניות השונות, בכל שש התכניות המתאריות שחולקו לחמישה מתחמים למעשה יש חלקים שיש בהם חלקים של שטח של המינהל, ובהם הקמנו בעיקר את מוסדות הציבור ואת השטחים הציבוריים.
<רבקה איבלסון: גם בשטחים האחרים שבהם כן עשינו הפקעה, נתבקשה הפקעה לצרכי ציבור, פיצינו את בעלי המתחם בזכויות נוספות, למשל מסחר.
<רבקה איבלסון: זאת אומרת נעשתה איזה שהיא תכנית של פיצול וחלוקה.
זאב בנימין בגין: מסחר באותו מקום או זכויות נודדות למקום אחר?
<רבקה איבלסון: לא, מסחר במקום שראוי שיהיה מסחר, אבל עשינו את זה בצורה של פיצוי לבעלים, אם לקחנו מהם לצורך גינה למשל, אז אנחנו מפצים אותם בהגדלת זכויות בנושא של מסחר, או נושא של עוד בנייה.
<רבקה איבלסון: זאת אומרת הדברים נעשו בהסכמה.
<רבקה איבלסון: בלי הסכמה זה לא יילך.
<רבקה איבלסון: התכנית הזאת היא תכנית ראשונה של מתחם ראשון והצלחה שלה תהיה הצלחה של יתר המתחמים.
דוד אמסלם: מתי לוחות הזמנים להפקדת התכנית?
<רבקה איבלסון: אנחנו מקווים ממש במרץ הקרוב להגיש את התכנית לאישור של הוועדה המקומית.
<רבקה איבלסון: במקביל לתכנון בתוך מתחם קטן אחד, מתוך השישה, אנחנו גם נכנסנו לתכנון מפורט של התשתיות בכל פרדס שניר, התשתיות ההיקפיות.
<רבקה איבלסון: אם הייתי יודעת הייתי מביאה את המפה.
דוד אמסלם: לא, נסענו בכביש, בסדר.
<רבקה איבלסון: תכנון מפורט לביצוע של התשתיות ההיקפיות של כל המתחמים.
<רבקה איבלסון: נכון שיש מקומות שבהם יושבים אנשים או גדרות או בתים על תשתיות.
<רבקה איבלסון: אנחנו ננסה לעשות את התרגילים הבלתי אפשריים כדי להעביר את התשתית ואם יהיה במקום מסוים שצריך יהיה להצר את הכביש, נצר אותו, כל זמן שהוא עומד בכללי התנועה הסבירה, זה כולל כבישים, מים, ביוב, ניקוז, חשמל.
<רבקה איבלסון: אבל הנקודה הבוערת היא תקציב לביצוע.
<רבקה איבלסון: בתכנון אנחנו נהיה מוכנים בחודשים הבאים, אם לא יהיה לנו תקציב ביצוע גם אי אפשר להעביר תשתית חשמל.
דוד אמסלם: את ממשרד ראש הממשלה?
<רבקה איבלסון: כן.
דוד אמסלם: אני אמור להביא לכם את תקציב הביצוע?
<רבקה איבלסון: האוצר, בדרך כלל זה האוצר.
<רבקה איבלסון: אנחנו בדיאלוג כל הזמן איתו.
דוד אמסלם: אבל אנחנו גמרנו תקציב 2016, איפה זה עומד מבחינת התקציב?
<רבקה איבלסון: אנחנו ביקשנו את התקציב לפחות לשלב א'.
זאב בנימין בגין: מה זה שלב א' וכמה זה עולה?
<רבקה איבלסון: הייתה היענות, אבל עוד לא ראינו את זה בפועל.
דוד אמסלם: לא הבנתי, יש תקנה תקציבית או שאתם רק מדברים?
<רבקה איבלסון: לא, אין תקנה תקציבית.
<רבקה איבלסון: זה לגבי פרדס שניר.
<רבקה איבלסון: מה שאני רוצה קצת לגבי הנושא של הפיתוח של השטחים החדשים, אז מדברים על פיתוח מסיבי במערב העיר לוד ואני חושבת שלצורך זה יצטרכו בשלב מוקדם ככל האפשר ועדת גבולות שתסדיר את הנושא הזה.
<יאיר רביבו: הגשנו בקשה.
דוד אמסלם: רות יוסף, בבקשה, גם תסבירי איך היחסים ביניכם.
<רות יוסף: ביני לבין רבקה?
דוד אמסלם: לא באישי, יחסי עבודה.
דוד אמסלם: איפה גבולות הגזרה.
<רות יוסף: אני עובדת משרד הפנים, עובדת מדינה, ורבקה היא פרילנסרית שעובדת עם משרד ראש הממשלה ומקדמת פרויקטים שכבר קודמו תכנונית, אבל היא ממשיכה אותם לקראת ביצוע.
<רות יוסף: זה פחות או יותר.
<רות יוסף: שני דברים אני יכולה להגיד על התחום התכנוני קצת וגם התחום של השלטון המקומי.
<רות יוסף: בתחום התכנוני, אני חושבת שעיריית לוד השכילה בשנים האחרונות ליצור לעצמה תשתית תכנונית מאוד מאוד ראויה.
<רות יוסף: קודם כל היא עשתה לעצמה תכנית מתאר של העיר, זה אחד הדברים היותר קשים לעשות.
<רות יוסף: היא השכילה לעשות את זה והיא אושרה כבר.
<רות יוסף: זו תכנית שעל בסיסה מקדמים כל מיני תכניות נוספות בסמכות מקומית או לא בסמכות מקומית, תלוי מה.
<רות יוסף: הדבר השני זה כמובן מה שראש העיר דיבר, זה הנושא של תכנית כמעט בלתי אפשרית של פרדס שניר, שעל זה אנחנו מסתמכים בסיפור הזה.
<רות יוסף: בלי זה אי אפשר היה לעשות שם שום דבר.
<רות יוסף: חוץ מאשר לבוא ולבכות אי אפשר היה לעשות שם כלום.
<רות יוסף: אז היום יש קידום תכנוני.
<רות יוסף: אני חייבת להגיד מילה טובה לראש העיר, יאיר.
<רות יוסף: מבחינתנו זו הפתעה, הפתעת המאה.
<רות יוסף: באו אליי לפני יומיים חבר'ה שלך לקבל פרס על התחדשות עירונית.
<רות יוסף: אמרתי להם, 'תשמעו, זה לא כל כך מסתדר לי, לוד עם התחדשות עירונית ופרס', אמרתי 'אני לא מכירה את המושג הזה של לוד', ובאמת הגענו למקום, הרשות מאוזנת, הרשות מקבלת פרסים, הרשות מתפקדת ובאמת אנחנו מדברים ממקום של רשות מתפתחת כבר.
<רות יוסף: זו כבר לא רשות ששורדת, היא רשות מתפתחת.
<רות יוסף: אנחנו מכירים הרבה שנים ועברנו - - - זה פחות או יותר מה שיש לי להגיד והאמת היא שאנחנו במחוז מנסים במידת האפשר לעזור ללוד.
<רות יוסף: לוד היא רשות מורכבת, כמו שנאמר, אחיסמך זה פרויקט מיוחד ואנחנו דיברנו על זה לא מעט ואנחנו לרשותם בכל מה שהם צריכים והם יודעים את זה.
זאב בנימין בגין: שאלה טכנית, כל הנתונים, כולם על GIS מיושרים?
<רות יוסף: בטח.
<רות יוסף: יש תכנית מתאר - - -
דוד אמסלם: משרד האוצר, אני רוצה רק לגבי התקציב.
דוד אמסלם: אני אגיד לך לאן אני מושך ובאמת ארבעה משפטים, כדי שאני אהיה מוכן לדיון.
דוד אמסלם: שמעת את משרד ראש הממשלה, שמעת את ראש העיר, ראית אולי את הסיור איתנו, יש את השכונה כאן, אני רוצה התייחסות רק לגבי התשתיות הקיימות כרגע במתחם הזה.
<דניאלה-משרד האוצר: אני רק אגיד במשפט, אל"ף, תודה רבה, אני מאוד שמחתי לבוא ולהתרשם והסיור היה מרתק ואני שמחה להיות פה, אבל אני לא אוכל להביא בשורות בעניין התקציב, כי קודם כל אני רכזת תחבורה ותשתיות באגף התקציבים.
דוד אמסלם: אני ביקשתי שתבואי רק בנושא תחבורה.
<דניאלה-משרד האוצר: מעולה, אז בנושא תחבורה - - -
דוד אמסלם: רק בנושא תשתיות.
<דניאלה-משרד האוצר: בינתיים, כל הסכומים, ה-300, אני מקווה ומניחה שעובדים עם צוות פנים אצלנו, אני מניחה, הסכמי גג וכל הדברים האלה לא קשורים ספציפית אליי, אז אני לא אוכל להתייחס אליהם ולענות עליהם.
<דניאלה-משרד האוצר: לגבי תשתיות, עוד הפעם, אני כרגע איפה שאני יושבת לא מכירה בקשות ספציפיות, לא הגיע אליי לשולחני שום דבר שקשור לעיר לוד שלא מטופל.
<דניאלה-משרד האוצר: נתיבי איילון עובדים פה, אתם מכירים את זה, ישנה עבודה מפלסית שעושים ועוד עבודה מפלסית, לדעתי, ויש כביש 200 אצלכם.
<דניאלה-משרד האוצר: יש הרבה דברים, יש עכשיו תכנית חומש חדשה - - -
דוד אמסלם: אני לא בא לשמוע מה יש, אני מדבר לגבי הנושא של השכונה כאן.
דוד אמסלם: יש לך איזה ידיעה לגבי השכונה פה?
<דניאלה-משרד האוצר: איזה שכונה?
<דניאלה-משרד האוצר: הכבישים הספציפיים בפנים, בתוך השכונה?
דוד אמסלם: פרדס שניר, כן.
<דניאלה-משרד האוצר: זה לא משהו ש - - -
דוד אמסלם: זה לא קשור אליכם?
<דניאלה-משרד האוצר: לא.
דוד אמסלם: העירייה לא ישבה עם האוצר לגבי תשתיות ספציפיות?
<קריאה: תשתיות זה לא קשור אליה, היא תחבורה.
דוד אמסלם: הכול זה בא במסגרת הסכמי גג?
<דניאלה-משרד האוצר: כן, למיטב ידיעתי, אבל בטח לא - - -
<בן מיוסט: אנחנו עובדים מול משרד התחבורה על היתכנות כלכלית.
<בן מיוסט: משרד התחבורה, כדי לתקצב מעל 3 מיליון שקלים צריך היתכנות כלכלית.
<בן מיוסט: איזה היתכנות כלכלית תהיה פה?
<בן מיוסט: מנכ"ל החברה הכלכלית.
דוד אמסלם: אתה מדבר לגבי מה?
דוד אמסלם: פרויקטים תחבורתיים?
<בן מיוסט: כן.
דוד אמסלם: לא על זה דיברתי.
<בן מיוסט: לא, זה לא פרויקטים חברתיים.
<בן מיוסט: דיברתי על פרדס שניר, על תשתיות.
דוד אמסלם: מה הקשר לתכנית כלכלית שם?
<קריאה: ככה הם עובדים, למשרד התחבורה יש כללים.
דוד אמסלם: אני מכיר את הכללים של משרד התחבורה.
<בן מיוסט: משרד התחבורה, כדי לתקצב יותר מ-3 מיליון צריך - - -
דוד אמסלם: אמרתי, אנחנו לא מדברים כרגע על איזה שהן תשתיות על שאני רוצה לבדוק את ההיתכנות הכלכלית שלהם.
דוד אמסלם: בוודאי שהשביל כרגע והכביש לבית לא נמדד בהיתכנות כלכלית.
דוד אמסלם: הבן אדם צריך להגיע הביתה.
אוסאמה סעדי: אפשר לשאול את משרד האוצר בעניין חיבור החשמל?
דוד אמסלם: זה לא קשור אליה, זה לא קשור אליהם.
<יאיר רביבו: אני אתייחס.
אוסאמה סעדי: כל סמכויות התכנון עברו למשרד האוצר.
<יאיר רביבו: טוב, צהריים טובים לכולם.
<יאיר רביבו: אני רוצה לברך את ועדת הפנים, בראשותך, אדוני יושב ראש הוועדה, על הביקור החשוב.
<יאיר רביבו: גם אם נראה לחברים פה שעכשיו אין פה דברים של תכל'ס, אני מאמין גדול מאוד בכך שחברי כנסת מגיעים וסופגים אווירה וסופגים את הנכונות ואת הרצון ואני בטוח שאתם תהיו שגרירים של רצון טוב עבור העיר הזאת, כל אחד שהיה פה היום.
<יאיר רביבו: לא דומה ההתייחסות שלכם ללוד לפני היום הזה ולאחריו.
<יאיר רביבו: אני בטוח שככה יהיה.
<יאיר רביבו: בכל דיון שתשמעו על לוד.
<יאיר רביבו: מדובר באחת הערים המרתקות, לא בכדי במקורות היהודיים כונתה לוד המשנה לירושלים בקדושתה.
<יאיר רביבו: כלומר לוד וירושלים מאוד מאוד דומות, אין הרבה יישובים מתוך 256 הרשויות במדינת ישראל שמאוד מזכירות אחת את השנייה, מבחינת ההרכב הדמוגרפי, מבחינת הבעיות, כמו העיר לוד.
<יאיר רביבו: פתחה הממונה על המחוז, אני מודה לה על המחמאות, משרד הפנים, אני יודע, שהוא בסוג של תדהמה מאיתנו כי שנה שנייה כנראה יכריזו השבוע שגם השנה נזכה, שנה שנייה ברציפות, בפרס ניהול תקין, אחרי שהמילים ניהול תקין ולוד היו שני הפכים הכי גדולים שיכולים להיות ביניהם, בטח בזמן הוועדות הקרואות והגירעונות.
<יאיר רביבו: זה אומר שהעיר לוד מאוזנת מבחינה כספית, מתנהלת תקין ויש פה הנהגה שרוצה להצליח ואני חושב שהצלחתם לראות את זה.
<יאיר רביבו: אבל הבעיה הקשה של העיר לוד היא בעיית התשתיות במגזר הערבי.
<יאיר רביבו: אני תמיד אומר לחבריי היהודים, שתמיד אומרים 'תגיד, למה אתה משקיע?' אני רוצה רק שתדעו שלמעלה מ-50% מהמשאבים שלי, של העירייה, הם מהמגזר הערבי, זה אומר משאב של כסף, משאב של זמן ישיבות, משאב של התעסקות, 50% מהמשאבים שלנו מופנים למגזר הערבי, אף על פי שחלקם באוכלוסייה הוא רק 25%, למה?
<יאיר רביבו: כי יש פה בעיות גדולות שהולכות שנים אחורה.
<יאיר רביבו: הדברים שראיתם, עשינו בכוחות עצמנו, מועדון הנוער והמתנ"ס והפארקים שעשינו, לא הסתובבתם בכל השכונות, ותאורה ברחובות האלה.
<יאיר רביבו: זה בכוחות עצמנו, אבל מכאן ואילך אנחנו צריכים את העזרה של הממשלה.
<יאיר רביבו: מדובר פה בשכונה שהמדינה צריכה לקחת עליה אחריות.
<יאיר רביבו: תשמעו, אנחנו נתנו לדברים האלה לקרות, אי אפשר עכשיו לבוא ולהגיד 'תשמע, בנו פה בתים לא חוקים', זה לא כל כך רלוונטי לדיון.
<יאיר רביבו: יש פה עניין, אדוני היושב ראש, שצריך עכשיו 300 מיליון שקל לתשתיות, מה עכשיו אומר המספר הזה?
<יאיר רביבו: המספר הזה אומר שלוקחים את כל הכביש ההיקפי, שהיינו רק בחלקו, הוא טבעתי, ועושים עליו את כל התשתיות שעושים בכל שכונה נורמלית לו היו מקימים את התשתיות מלכתחילה.
<יאיר רביבו: אגב, אותה שכונה חרדית שראינו, לא ייבנו את הבית הראשון לפני שיעשו את התשתיות.
<יאיר רביבו: ומה זה תשתיות?
<יאיר רביבו: מתחילים בתשתיות המימיות, מים, ביוב, ניקוז, אחר כך עוברים לתשתיות התקשורת, שזה בזק, כבלים וכו' ואז עוברים לתשתיות העיליות, שזה סלילת הכבישים, המדרכות, הפארקים וכו'.
<יאיר רביבו: יש מפתח במדינת ישראל מה זה נקרא תשתיות.
<יאיר רביבו: אילו זו הייתה שכונה נורמלית תושב לא היה בונה מלכתחילה לפני שהיה בא לעירייה, היה אומר 'שלום, אדוני, אני בונה וילה 1,000 מטר', יוציאו לו שומה של 600,000 שקל של אגרות והיטלים.
<יאיר רביבו: לנו ברור, ובואו לא נעצום עיניים, של לבוא עכשיו לקחת מהמסכנים האלה כל אחד 600,000 שקל, בחיים לא נאסוף את הכסף בקופה.
<יאיר רביבו: לכן המדינה צריכה לקחת פה אחריות, להגיד 'כולנו אחראים'.
<יאיר רביבו: צריך לשים פה כסף מתערב.
<יאיר רביבו: אגב, יש פה שני מכשולים, מכשול הכסף, שזה 300 מיליון, תיכף נדבר עליו, והמכשול היותר קשה זה המכשול המשפטי.
<יאיר רביבו: הרי יבוא בסוף תושב למחלקת ההנדסה להוציא היתר בנייה, יגידו לו 'כן, רק תעבור בשומה להוציא 600,000 שקל', המחשב לא יודע להגיד 'תשמע, הוא מסכן', יש כסף, יהיה כסף כנראה אם נביא את ה-300 מיליון.
<יאיר רביבו: צריך פה בסוף גם החלטת ממשלה להגיד שאותו כסף שנגייס יהיה בקופת הפרויקט והוא יקוזז מעלויות הפיתוח, כי אחרת יהיה לנו כסף ביד ויהיו פה תושבים שירצו להוציא היתר בנייה ושני הדברים לא יוכלו לדבר אחד עם השני.
<יאיר רביבו: אני מאמין בצעדים בוני אמון שעשינו בשנתיים האחרונות במגזר הערבי, בעיקר בתחום החינוך ובתחום החינוך הבלתי פורמלי.
<יאיר רביבו: אנחנו משקיעים המון המון כסף, גם בפעילות חינוכית וחברתית.
<יאיר רביבו: אתם רואים את בית הספר הזה, זה המקום להודות לשירין, אגב, בת כיתתי, למדנו יחד במגמת ערבית לפני 20 שנה בתיכון רמלה-לוד, התיכון שראינו קודם.
<יאיר רביבו: יותר מ-20 שנה, 22 שנה.
<יאיר רביבו: אני רוצה להודות לה, היא מנהיגה אמיצה וכן ירבו כמותה.
<יאיר רביבו: אני חושב שאותו נוער שאתם רואים היום, בעוד ארבע וחמש שנים יהיו פה בבתי חולים ויהיו באקדמיה ויהיו בהיי טק וייפתחו בפניהם העבודות ברכבת ישראל שעוברת לפה ואני חושב שבהחלט יש פה תקווה.
<יאיר רביבו: אני תמיד אומר לציבור היהודי, אל תחשבו שאם יהיה טוב ליהודים אז יהיה בסדר.
<יאיר רביבו: אם לא יהיה טוב לערבים לא יהיה טוב ליהודים, חייבת להיות פה הלימה בין הדברים האלה.
<יאיר רביבו: ילד ערבי, שיש לו את הפארק, הוא לא מתוסכל ללכת לפארק היהודי ולשרוף אותו ולעשות ונדליזם.
<יאיר רביבו: המשחק פה הוא מאוד ברור, חייבים להשקיע במגזר הערבי ולהשקיע בתשתיות ולקחת פה אחריות לאומית.
<יאיר רביבו: אני אומר את זה וזה גם מה שמסתדר בנושא החשמל.
<יאיר רביבו: תראו, גם אדוני היועץ המשפטי, יש תקנה מאוד ברורה מיולי, אוגוסט, 2014, של גדעון סער, יש שם דברים מאוד ברורים מה זה אומר.
<יאיר רביבו: יש שם צעדים לא פשוטים כדי לעמוד בתנאים האלה.
<יאיר רביבו: אתם אולי יכולים לבוא ולפשט אותם, צריך לשים ערבות, צריך להתחייב שתוך איקס חודשים נבוא עם היתר בנייה.
<תומר רוזנר: אבל אין לך תכנית מופקדת בכלל.
<יאיר רביבו: לצורך העניין יש תכנית מתאר.
<יאיר רביבו: זה נקרא תכנית מופקדת, זה נקרא שכונה בהסדרה.
<תומר רוזנר: תכנית מפורטת.
<יאיר רביבו: אין ספק שיושב ראש הוועדה צריך לדבר עם שר האוצר ולהגיד לו 'תקשיב, השכונה הזו, צריך לחבר את השכונה הזו', אבל אני אומר פה גם לחבריי במגזר הערבי, יש פה מקל וגזר.
<יאיר רביבו: אני יודע שהיום, אם יחברו חשמל, לאף אחד לא תהיה מוטיבציה להתקדם להיתרי בנייה.
<יאיר רביבו: זה צריך לבוא בד בבד.
<יאיר רביבו: צריך להתקדם בד בבד להיתרי בנייה ולחבר את התשתיות, ואגב אלה הטענות של הציבור היהודי, 'אנחנו דורשים פה שוויון זכויות אבל גם שוויון חובות', שישלמו חשמל, שישלמו מים, שישלמו ארנונה, שישלמו את ההיטלים המופחתים, ככה אני מקווה, ואז תהיה פה שכונה ככל השכונות, עם מרכזים מסחריים, עם שירותי ציבור וכו'.
<יאיר רביבו: אני בזמנו קצת כעסתי שהחלטת הממשלה לא כללה את היישובים המעורבים ואני מקווה שנביא פה החלטת ממשלה ללוד.
<יאיר רביבו: אם הסכם הגג יתמהמה אנחנו חייבים לקדם פה את השכונה בלי קשר.
<יאיר רביבו: אם אתם שואלים אותי, אני לא רוצה פה עכשיו עוד 15,000 יחידות דיור בלוד.
<יאיר רביבו: כולם יודעים את הנוסחה שכל דירה במדינת ישראל מכניסה בממוצע ארנונה 3,000 ועולה לרשות 13,000.
<יאיר רביבו: יש גירעון מובנה של 10,000 שקל למשפחה.
<יאיר רביבו: הקריה החרדית שדיברנו עליה, 3,600 יחידות דיור, תייצר לי בשנה 36,000 מיליון שקל גירעון, כל שנה.
<יאיר רביבו: אני לא רוצה להגיע לוועדה קרואה, אני מסיים שנה שלישית באיזון, אני אשמור על הקופה הזו, אני לא יכול לבוא ולממן מה שאין לי.
<יאיר רביבו: העיר לוד, בבסיס שלה היא עיר ענייה מאוד.
<יאיר רביבו: 400 מיליון שקל, תחלקו את זה ב-80,000 תושבים, זה מפתח מאוד מאוד מאוד נמוך של 5,000 שקל לתושב, זה כלום, זה שום דבר.
<יאיר רביבו: אנחנו חייבים להגדיל פה את מקורות ההכנסה.
<יאיר רביבו: אז פעם אחת יש פה את האירפורט סיטי, שאני מקווה שייסגר בימים הקרובים עם שר הפנים, דיברתי על זה איתו אתמול, ופעם שנייה יש פה את שדה התעופה, שאנחנו בסוף נגיע לשם.
<יאיר רביבו: לא יכול להיות שהעיר לוד, אגב, נדפקה שלוש פעמים בגלל שדה התעופה.
<יאיר רביבו: פעם אחת לקחו לנו את זה ולקחו את הארנונה, פעם שנייה הרעש ופעם שלישית מגבילים אותנו בגובה.
<יאיר רביבו: אני היום לא יכול לבנות פה מגדלים של 30 ו-40 קומות, אני יכול לבנות 18 עד 23.
<יאיר רביבו: כלומר זה שיש פה שדה תעופה אני לא נהנה, אני סובל מהרעש, לא בונה לגובה וכסף לא רואה מהם.
<יאיר רביבו: אני חושב ששדה התעופה, שהוא הקופה הגדולה של מדינת ישראל, שמייצר 2 מיליארד שקל הכנסות בטח יכול להפריש איזה 10% לעיר לוד, 200 מיליון.
<יאיר רביבו: עם 200 מיליון בשנה, אני אומר לכם, הציבור הערבי וכל הציבור בלוד מסודרים ויכולים לחיות קדימה.
<יאיר רביבו: לכן, לסיכום, אני רוצה להודות לוועדת הפנים, שהיה לה חלק גדול בשיקומה של העיר לוד.
<יאיר רביבו: לא היו הרבה ערים, והוותיקים יודעים את זה, שהיו כל כך הרבה דיונים כמו העיר לוד בוועדת הפנים בתחילת שנות האלפיים כדי להוציא את העיר הזאת, והיה פה דוד אזולאי מש"ס, שהיה פה עשרות פעמים, כדי לקבל החלטות אמיצות.
<יאיר רביבו: זה לא פשוט למשרד הפנים להחליט שיש פה עשר שנים ועדה קרואה, אבל אני שמח שבאותה נשימה, כשהיה צריך לפני שנתיים לצאת לבחירות יצאו לבחירות.
<יאיר רביבו: אני יודע שההישגים שלנו והאווירה שאנחנו מייצרים מוכיחים לכולם שהיה שווה לצאת לבחירות, ולהנהגה המקומית, כי בסוף אין תחליף להנהגה צעירה ומקומית בעיר.
<יאיר רביבו: ואני משוכנע שבמוטיבציה שאתם רואים ממני ומהחברים ששמעתם פה, אנחנו נגיע להישגים, אנחנו רק צריכים את העזרה של הממשלה.
<יאיר רביבו: אני מעולם לא בא לממשלה ואומר 'אין לי' ואנחנו מתבכיינים.
<יאיר רביבו: לא, אנחנו רוצים להגיע למצוינות, אבל אנחנו מבקשים את הסיד מאני, את אותה התחלה של משהו שאיתה נצא קדימה.
<יאיר רביבו: ברור שאי אפשר להשית על עיריית לוד 300 מיליון שקל תשתיות.
<יאיר רביבו: אגב, דיברנו רק על שכונה אחת, יש פה עוד שכונה אחת בכנסה שראינו, ס"ח, שזה מחנה פליטים יותר גרוע, שם צריך לעשות פינוי בינוי מלא.
<יאיר רביבו: יש פה עוד פערים גדולים מאוד, יש את העיר העתיקה.
<יאיר רביבו: בהסכם הגג באנו ואמרנו 'אתם רוצים 15,000 יחידות דיור, בסדר, כמה נכנס לכם?
<יאיר רביבו: ' נכנסים 7 מיליארד שקל, ככה ייכנס.
<יאיר רביבו: אם ישווקו פה 15,000 יחידות נכנס 7 מיליארד שקל.
<יאיר רביבו: אמרנו, המדינה, בניגוד לכל 15,000 יחידות הדיור ששיווקתם ב-20 השנה האחרונות ולא ראינו שקל, לא באחיסמך ולא בגני אביב, לא בגרעין התורני, שקל לא ראינו, עכשיו את השקל הזה תעשו סכום אפס.
<יאיר רביבו: לא רוצים שקל מהמדינה, קחו את ה-7 מיליארד, כל הכסף יחזור ללוד.
<יאיר רביבו: חלקו, אגב, 3.5, רק הולך לשכונות החדשות כדי לבנות את ה-15,000 יחידות דיור, בניר צבי, בבן שמן, מה שגיל אמר, בגינתון, אבל 3.5 מיליארד תשאירו בלוד, לשקם את השכונות הוותיקות, את השכונות הערביות, את העיר העתיקה.
<יאיר רביבו: לא נעים להגיד, אבל עדיין לא הצלחנו להגיע לתדמית של מרכז הארץ.
<יאיר רביבו: כלומר גם אם מחר ייבנו פה 15,000 יחידות דיור, נכון להיום הן יישארו ריקות, למה?
<יאיר רביבו: כי בסקר שעשה מכון גיאוקרטוגרפיה רק 2.5% מתושבי גוש דן ומרכז הארץ מוכנים לשקול לגור בלוד והם רק תושבי דרום תל אביב ורמלה.
<יאיר רביבו: כלומר מכל תושבי המרכז, כשאומרים לבן אדם 'יש לך דירה בלוד, בחינם', ב-600,000 שקל, ב-700,000 שקל, 'אתה מוכן לבוא לגור בלוד?' הוא אומר 'לא', למה?
<יאיר רביבו: דימוי.
<יאיר רביבו: זה אומר שאנחנו צריכים, כשיבואו לפה אנשים, זוג צעיר יבוא להסתובב בעיר, אנחנו לא רוצים שהוא ייכנס פה לג'בלאות האלה, אנחנו רוצים שהוא יראה פה פארקים, רוצים שהוא יראה פה כבישים, רוצים שיראה פה ביטחון אישי, רוצים שהוא יראה פה מצלמות ברחובות.
<יאיר רביבו: זה עולה כסף.
<יאיר רביבו: לכן אני אומר למדינה, מתקציב המדינה אני לא רוצה שקל, רק תקבלו החלטה שכל שקל שישווק פה, אנחנו נעבוד קשה, יישאר בתוך לוד.
<יאיר רביבו: שפעם אחת אל תרוויחו על לוד, שפעם אחת רמ"י לא ישים - - - הרי בינינו, תמיד אמרתי להם, לא בניתם על שיווק בלוד, כלומר בתכנית החומש של לוד אין הכנסות מאדמות מלוד, לא בנית על לוד.
<יאיר רביבו: תן לנו לעבוד קשה לשווק את האדמות האלה, אבל הפעם תשאיר את הכסף פנימה בלוד.
<יאיר רביבו: אל תתעשרו על לוד, גם אל תוציאו על לוד.
<יאיר רביבו: אני אומר לך, אם אנחנו מקבלים את הסכם הגג הזה, במתכונת שאני מבקש, כי בינינו הסכמי הגג שעשו עד היום, בבאר שבע, אשקלון, ראש העיר, הם הסכמי גג לערים חזקות שאומרות 'נבנה, מה שייכנס מהכסף נכניס לשכונה החדשה', הם לא צריכים לשקם את אותן שכונות ותיקות.
<יאיר רביבו: אני אומר, הכסף שייכנס פה, חלקו יילך לשכונות חדשות, חלקו לעבר.
<יאיר רביבו: במצב כזה יש פה צדק היסטורי.
<יאיר רביבו: אחרי שנעשה פה את הצדק ההיסטורי הזה תבואו תעזרו לנו איך אנחנו חיים קדימה.
<יאיר רביבו: חיים קדימה מהכנסות מאזורי תעשייה באירפורט סיטי ובשדה התעופה ובא לציון גואל.
<יאיר רביבו: אני רוצה להודות לכם, להודות לחברים שהשתתפו.
<יאיר רביבו: בעזרת ה' נעשה ונצליח, תודה רבה.
דוד אמסלם: תודה לך, יאיר.
דוד אמסלם: מישהו רוצה עוד לומר איזה משפט לפני שאני מסכם?
<גיל חדד: כן, רק משפט אחד, אדוני היושב ראש.
<גיל חדד: אנחנו דיברנו פה לגבי דהמש, אין לי בעיה להכשיר, אבל יש לי בקשה.
<גיל חדד: בתוך המתחם שלהם יש שם מפעל של ברזל שכל ערב שורף שם ברזלים, כל השכונות של חב"ד, השכונות של העיר לוד, סובלות, גם הם סובלים.
<גיל חדד: שלחתי מכתב לפני ארבעה חודשים, אני חושב שצריך לקבל פה החלטה לסגור להם את זה.
<גיל חדד: אנחנו לא צריכים לסבול.
<יאיר רביבו: הוא גם אומר לך שאין לו פינוי אשפה, אז הוא גם שורף את האשפה תמיד.
<גיל חדד: לא, יש שם מפעל ששורפים את הגומי ועם הגומי אנחנו סובלים.
דוד אמסלם: בבקשה, חבר הכנסת זוהיר בהלול משפט ואני מסכם.
זוהיר בהלול: חברים, רק משפט אחד.
זוהיר בהלול: זו תהיה בכייה לדורות אם התכנית המהפכנית הזו של 15 מיליארד שקלים לא תכלול ערים מעורבות, זה מבחן בוזגלו של החברה הישראלית.
זוהיר בהלול: אם יוציאו את הערים המעורבות זו תהיה מיתת נשיקה למרקמי החיים בין ערבים לבין יהודים.
זוהיר בהלול: כי איפה יש אפשרות לייצר חיים משותפים אם לא בערים מעורבות?
זוהיר בהלול: אם יעשו זאת זה יהיה פשע לאור יום.
דוד אמסלם: חבר הכנסת בני בגין משפט אחרון ואחרי זה אוסאמה, ואנחנו פותחים את הדיון מהתחלה.
זאב בנימין בגין: אני מאוד מודה על הסיור ועל האירוח, יושב ראש הוועדה, לראש העיר, לחברים, גם על דברים מאוד מרשימים ומהוקצעים, באמת דברים טובים.
זאב בנימין בגין: יש לי רק חשד, אם תזימו אותו אני אשמח, שאין הגדרה עם תעדוף של החסמים בפני כלל הראייה וייתכן שיש פה ושם גם לולאות פנימיות שצריך להגדיר היטב איפה שוברים אותן ואיפה מתחילים, אחרת אנחנו לא יוצאים מעצמנו.
זאב בנימין בגין: זה מהתרשמות מאוד כללית מכלל הדברים ששמעתי, אם זה לא כך מצוין, אם זה כך אז צריך לעבוד על זה.
אוסאמה סעדי: תודה לשירין ולבית הספר, תודה גם לחברי העירייה ולראש העיר.
אוסאמה סעדי: אני חושב שבאמת אין כמו מראה עיניים ומראה עיניים יותר מ-1,000 מילים.
אוסאמה סעדי: אנחנו נמשיך ונבקר בעוד מקומות בארץ.
אוסאמה סעדי: את העניין של דהמש והעניין של כל הבנייה בלי רישיון, אנחנו לא אומרים בלתי חוקית, בלי רישיון, גם ברמלה, גם בדהמש, גם בשאר הכפרים.
עבדאללה אבו מערוף: לא מוסדרת.
אוסאמה סעדי: לא מוסדרת, יש לנו ישיבה עם המשנה ליועץ המשפטי בעניין הזה.
אוסאמה סעדי: לגבי התכנית, אנחנו לא יודעים אם זה 15, 12, 10, אבל זה לא קשור לערים המעורבות לא בגלל שאנחנו לא רוצים לתת תקציבים לערים המעורבות, אנחנו אומרים שדווקא צריך לתת והעובדה שאנחנו פה מראה שאנחנו עובדים גם בשביל הערים המעורבות.
אוסאמה סעדי: תודה רבה, אדוני היושב ראש.
דוד אמסלם: ג'ומה, אתה רוצה להגיד עוד משפט?
דוד אמסלם: ג'ומה, בגלל שהוא חבר שלי.
<ג'ומה: אני רוצה לברך את כל חברי הוועדה והפקידות הממשלתית, באמת כל הכבוד.
<ג'ומה: כמו שאני מכיר, את ידידי דוד מלפני הפוליטיקה וכמו שאני מכיר אותו, איך הוא מתנהג ואיך הוא פועל, ולפני שהוא קם בבוקר במה הוא מטפל - - -
<קריאה: הוא בולדוזר.
<ג'ומה: אז אני רוצה להודות לך וגם לכל חברי הוועדה.
<ג'ומה: אני מקווה שמהישיבה הזאת ייצאו תוצאות.
<ג'ומה: כמו שאמר חברי סעדי, מראה העיניים אומר הכול.
<ג'ומה: אני רוצה רק להוסיף שפה כל התושבים שראיתם באזור משלמי מסים ולא מקבלים שום דבר כמעט.
<ג'ומה: אם לא נסייע לראש העיר, חשוב, אם לא נסייע לעירייה ולראש העיר במעשים ולא דיבורים, הקדמת הבניות, אזור התעשייה, תקציבים, ואנחנו גם נעזור לו בנושא ה-15 מיליארד שמדובר עליהם, נפעיל גם לחץ שהממשלה תכלול גם את לוד, אני מקווה שבאמת כל הדברים האלה שיבואו לביטוי במעשים.
<ג'ומה: אני סומך עליך, יושב ראש הוועדה, שתמשיך ותצליח, ואני מודה לך מאוד ולכל חברי הוועדה.
דוד אמסלם: תודה, ג'ומה.
דוד אמסלם: באמת משפט אחרון איסמעיל ובזה גומרים, לא לבקש ממני יותר.
<אסמעיל ערפאת: תודה.
<אסמעיל ערפאת: אני רק רציתי להגיד משפט אחד, שתי מילים.
<אסמעיל ערפאת: אני מקווה שיום אחד כן תוסדר דהמש ואפשר לטפל בכל הנושא של איכות הסביבה שהיום הוא לא מטופל בכלל.
<אסמעיל ערפאת: אני מקווה שהישיבה היום כן תהיה כסולם להמשיך בטיפול של דהמש, כלומר באמת נקיים דיון בנפרד בוועדת הפנים שיטפל בנושא של דהמש.
<אסמעיל ערפאת: היום גם יש בעיה אקוטית של צווי הריסה ואני מקווה שהמודלים של הקפאה וההסכמים שנעשו בלוד כן יהיה אפשר להעתיק אותם כפיילוט למקומות אחרים כדי שהתושבים יוכלו להיות תושבים תורמים והקיפוח המתמשך שנים על גבי שנים, שסוף סוף יהיה לו סוף בנקודה הזאת ולאנשים תהיה הכרה במקומם, איפה שהם נמצאים, למי שהם שייכים מבחינת רשות ולא להתחיל להדוף אותם ולזרוק אותם לכל מיני מקומות.
<אסמעיל ערפאת: אני באמת מבקש שהנושא של דהמש יעבור הלאה.
<אסמעיל ערפאת: הוא העסיק המון את ועדות הפנים, אבל שיחזור ויעסיק אותם כדי שבאמת נוכל יחד להגיע לעמק השווה.
דוד אמסלם: רבותיי, קודם כל אני רוצה לפתוח בתודות, אני מודה לשירין על קבלת הפנים, גם תודה, שוב פעם אני אומר, גם מהאישיות שלך רואים את כל תפיסת החינוך ובעיקר מהשליחות.
דוד אמסלם: כמובן לראש העיר, על קבלת הפנים, על החמימות שקיבלתם אותנו, באמת תודה רבה.
דוד אמסלם: אני רוצה קודם כל להכניס את כל הדיון הזה לקונטקסט הנכון, ועדת הפנים של הכנסת זה לא הממשלה, היא לא מקבלת החלטות, אחרת הייתי עושה דיון אחר לגמרי.
דוד אמסלם: אנחנו בעיקר מקיימים דיונים על מנת להציף את הנושאים כדי שהממשלה תיקח אותם ותקדם אותם.
דוד אמסלם: זו המטרה.
דוד אמסלם: לכן אני רוצה לציין כמה דברים שרשמתי כאן.
דוד אמסלם: קודם כל גיל התייחס לנושא של השכונה של הצעירים.
דוד אמסלם: זה לא במסגרת ועדת הפנים, אבל כמובן תיתנו את הדעת על זה, בעיר מסודרת, בכלל בכל עיר מתפתחת החבר'ה הצעירים הם, איך אני אומר?
דוד אמסלם: כשאין צעירים בעיר אז העיר הולכת ומתנוונת.
דוד אמסלם: לכן זה באמת אחד הדברים הבסיסיים והחשובים בעיר כדי לפתח אותה.
דוד אמסלם: הנושא של שדה התעופה.
דוד אמסלם: אני קודם כל הייתי מבקש שאתה תכין לי מצע לדיון בכנסת, כמו שאמר בני, תתעדף את הבעיות.
דוד אמסלם: אני לא יכול להוביל 20 בעיות, כי אז בסוף אנחנו מדברים ולא קורה כלום.
דוד אמסלם: אתה צריך לבחור בעיה או שתיים, מז'וריות, כדי שאני אתמקד בהן רמת הדיון.
דוד אמסלם: פה אתה תבחר לך מה, אבל אני אציע לך, לפחות מה שהבנתי פה מהדיון, מה כדאי.
דוד אמסלם: קודם כל הסוגיה של השטח הגלילי בשדה התעופה, אני חושב שהוא חשוב, זו שאלה מאוד חשובה להתפתחות כל האזור.
דוד אמסלם: לא בטוח שהכול צריך ללכת לוד, יש פה גם ערים מסביב, כל הערים סביב לוד הן ערים קצת חלשות ואני חושב ששדה התעופה, שזה בעצם שטח של מדינת ישראל, אין לי מושג למה החריגו אותו ולמה הפכו אותו לשטח גלילי, אני מניח שכדי שלא יצטרכו לשלם ארנונה - - -
דוד אמסלם: בעיקר, אבל אין שום סיבה לא להכניס את הכסף הזה לאותו אזור, כמו שקורה בכל מיני ערים חזקות במדינת ישראל.