GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אודי שריג: הגשר המתוכנן הוא במקום אחר, אנחנו משפרים את הגיאומטריה של הכביש כדי לאפשר מהירות נסיעה של 100 קמ"ש.
<תומר רוזנר: הכול בסדר, למה צריך לשנות את הייעוד.
<תומר רוזנר: למה זה לא יכול להיות ייעוד של דרך בתוך הגן לאומי?
<אודי שריג: אתה מתפרץ לדלת פתוחה.
<אודי שריג: אנחנו בייעוד של דרך בגן לאומי.
<תומר רוזנר: אז אני לא מבין.
<אודי שריג: התכנית שהוגשה היא בייעוד של דרך.
דוד אמסלם: כל מה ששואל תומר, בגדול, אני מבין לפי השאלה שלו, זה דבר שהוא מחדש לי - שבתוך גן לאומי אפשר בעצם במסגרת השימושים של הקרקע בגן הלאומי יש אופציה בעצם לעשות גם דרך, לא ידעתי, הוא חידש לי עכשיו.
דוד אמסלם: אם זה נכון, אז בשביל מה הגריעה?
דוד אמסלם: תעשו את הכביש איך שאתם רוצים.
<אודי שריג: רק דרך שמשרת את הגן הלאומי.
<תומר רוזנר: לא ידוע לי שכביש 2 משרת את הגן הלאומי, אבל זה קיים.
<תומר רוזנר: אמרת עח/91, יש היום כביש 2 בתוך הגן הלאומי.
דוד אמסלם: אני אחדד את השאלה של תומר אתכם, לא קשור אליו עכשיו.
דוד אמסלם: האם הנחת העבודה שלי לפי השאלה שלו היא נכונה.
דוד אמסלם: האם אנחנו יכולים להעביר כביש עובר, לא כביש שרות של תוך השמורה, אלא כביש עובר בתוך שמורת טבע?
<אפרת ברנד: לאחרונה לפני זמן לא רב אושרה תמ"א 8/4 שינוי לתכנית מתאר ארצית של שמורות וגנים לאומיים, שבאמת, כפי שציין תומר, מאפשרת להעביר דרך שאינה משרתת את השמורה, ובלבד שהיא עוברת בגשר או במנהרה.
<אפרת ברנד: כלומר, חלק מהתוואי שעובר בתוך שמורה שעובר בגשר, באמת לא מתחייב הגריעה שלה.
<אפרת ברנד: זאת אומרת, מה שעובר על פני הקרקע כיוון שזה לא דרך שמשרת את השמורה הגריעה מחויבת, כיוון שתמ"א 8/4 לא מאפשרת, אבל החלק שעובר בגשר, באמת הגריעה לא מתחייבת, ולמרות שהיא לא מתחייבת, אנחנו באים בפני הוועדה ומבקשים כן את הגריעה, מבקשים כן לאפשר לשר האוצר לעשות שימוש בסמכותו ולאשר גם בתוואי הזה את הגריעה, וזאת מכיוון שמדובר בחלק גדול של התוואי שכן מובא לגריעה.
<אפרת ברנד: זאת אומרת, אנחנו חושבים שיצירת מציאות, ולפיה חלק מהדרך הבעל הבית עליה יהיה נתיבי ישראל, והחלק האחר בעל הבית יהיה הרשות, זו מציאות שהיא לא רצויה.
דוד אמסלם: הבנתי מה שאת אומרת, יש לזה גם משמעות אחרת.
דוד אמסלם: לדעתי, יש לזה גם משמעות ביטוחית וכו'.
דוד אמסלם: לכן אני חושב שהאנדרוגינוס הזה לא שייך לעניין.
דוד אמסלם: אני לא התייחסתי לשאלה לגבי הגשר, את ענית, בסדר, הבנתי את התמונה.
<ענת יציב: אנחנו תומכים בגריעה של הדרך מהשמורות ומהגן הלאומי.
<ענת יציב: עם זאת, השטח מתחת לגשר, מה שאנחנו מבקשים זה שלא רק הקרקע והמחוברים יישארו כגן לאומי או שמורת טבע, אלא כל החלל שמתחת לגשר.
דוד אמסלם: באופן בסיסי אנחנו מתייחסים לקרקע עד גרעין כדור הארץ, ועד השמים למעלה - אין דבר כזה.
<תומר רוזנר: גם הבקשה היא לפצל.
<אפרת ברנד: אין דבר כזה.
<אפרת ברנד: כמו שהסברתי קודם, מה שאנחנו רוצים פה, זה בעצם כן ליצור הבחנה בין פני הקרקע, בין השטח שעובר מתחת לגשר, שהוא שטח שנשאר בטבעו גם מבחינת הרציפות.
דוד אמסלם: סטטוטוריקה מתייחסת לשימושי הקרקע.
דוד אמסלם: לכאורה, אנחנו גורעים בעלות, כאילו אנחנו גורעים סטטוטוריקה.
דוד אמסלם: אני לא יכול לגרוע את שמורת הטבע רק בגשר באוויר, ומלמטה בקרקע לא, אין מצב סטטוטורי כזה, אני לא מכיר דבר כזה.
<אפרת ברנד: אני שוחחתי עם הממונה על המרשם, כדי באמת מאותה תהייה שאדוני מעלה כדי לברר אם הדבר אפשרי, גם היועץ המשפטי העלה את הקושיה הזאת, ואנחנו ליבנו אותה.
<אפרת ברנד: נמסר לי שמבחינה רישומית אין בעיה.
<אפרת ברנד: דרך אגב, כל עולם התכנון היום הולך לעולם של רבדים.
<אפרת ברנד: רושמים שעל פני הקרקע הערת אזהרה שתקבע שהשטח שעל פני הקרקע נשאר כגן לאומי, רק השטח שעל פני הקרקע.
<אפרת ברנד: וכל מה שעובר בגשר, מדובר בשישה דונם, והשטח של הגשר - - -
דוד אמסלם: סליחה, דקה.
דוד אמסלם: אני לא מכיר הליך כזה, אני חושב שהוא הזוי, אני אסביר גם מדוע.
דוד אמסלם: בגלל שאנחנו עכשיו מתחילים לעשות סטטוטוריקה על האוויר.
דוד אמסלם: אגיד לך נילי מה כן נשמע לי הגיוני.
דוד אמסלם: מה, עכשיו את תעשי סטטוטוריקה על מה?
דוד אמסלם: שבגובה מהקרקע 20 למעלה זה לא גן לאומי, מלמטה כן, ומלמעלה בעוד 40 מטר זה יהיה עוד פעם גן לאומי בגלל שעוברים ציפורים?
<אפרת ברנד: עולם התכנון הולך לכיוון הזה.
דוד אמסלם: לא, עולם התכנון יכול ללכת על משהו אחר.
דוד אמסלם: הוא יכול להגיד שזה גן לאומי, אבל בגן הלאומי מותר להעביר בקטע הזה, לא הפוך.
<אפרת ברנד: לא, אבל זה בדיוק מה שאנחנו לא רוצים.
<אפרת ברנד: אם יורשה להסביר, ברגע שנגיד שגם הגשר הוא בתחום הגן הלאומי, ממילא בעל הבית גם על הגשר היא רשות הטבע והגנים.
דוד אמסלם: אני מבין יותר מהר ממה שאת חושבת.
דוד אמסלם: אולי את לא מבינה את מה שאני אומר.
דוד אמסלם: עזבי, הניצבים של הגשר של מי הם?
<אפרת ברנד: אין ניצבים בגשר.
<יסמין טלמון: הניצבים נגרעים.
דוד אמסלם: לא, בקרקע.
<אפרת ברנד: זה בדיוק העניין.
<אפרת ברנד: שברגע שאנחנו ניצור מציאות שבה חלק קטן מהדרך - - -
אוסאמה סעדי: - - - משפטית, ואפשר עם הממונה לרשום את זה.
דוד אמסלם: - - - משפטית, אבל הם לא יודעים מה הם אומרים.
דוד אמסלם: אני הרי בא מהתחום הזה, אני יודע מה קורה.
אוסאמה סעדי: המנהל לא יודע?
<אפרת ברנד: הממונה - - -
דוד אמסלם: גברתי, אין דבר כזה, אני עוד לא נתקלתי בדבר כזה.
דוד אמסלם: אני חושב שגם רישומית אין דבר כזה.
דוד אמסלם: דרך אגב, איך תרשמו את זה מבחינה - - -
אוסאמה סעדי: הערת אזהרה.
דוד אמסלם: גריעה, הכוונה שמישהו לוקח את זה, זה לא שימושים.
דוד אמסלם: אני לא עוסק כרגע בשימושים.
דוד אמסלם: אם היינו עוסקים בשימושים משהו אחר.
דוד אמסלם: אז יש לנו שמורת טבע, יש לה בעלים, אנחנו יודעים מי הם, ואז אנחנו מאשרים בקטע הזה לעשות שימוש כזה או אחר, זה בסדר.
<נאוה אלינסקי רדעי: ברקע הדברים יש לנו תכנית שאישרנו לפני לא מעט שנים פה בירושלים של מינהרה שהיא ייעוד אחד בתת הקרקע, ומעליה יש מבנים, וזה עובד וזה קיים.
<אפרת ברנד: אני רוצה להביא בפני אדוני איזשהו פן אחר.
<אפרת ברנד: אנחנו, יש לנו אינטרס שבשמורות טבע ובגנים לאומיים בשטח ערכי יעשו גשרים, למרות שלפעמים הגשרים אולי מייקרים את העלות.
<אפרת ברנד: ברגע שאנחנו לא נאפשר גריעה, ונגיד השטח הזה נשאר גן לאומי - - -
דוד אמסלם: אפרת, את חוזרת על עצמך כל הזמן.
דוד אמסלם: אני מסביר לך משהו עקרוני, תחשבו על האבסורד שאתם מעלים, אז תבינו כמה הוא אבסורד.
דוד אמסלם: אני עוד פעם אומר, אנחנו כרגע לא באים מזווית השימושים.
דוד אמסלם: אני לא בא מזווית השימושים, זה בסדר.
דוד אמסלם: אפשר לקחת שמורת טבע ולהחליט שבונים בתוכה מנהרות, גשרים, רכבלים, מה שאתם רוצים.
דוד אמסלם: סטטוטוריקה באה, מתייחסת לקרקע, היא לא מתייחסת לאוויר.
דוד אמסלם: מבחינתי, אני לא מבין משהו אחר.
דוד אמסלם: בוא נגיד ככה, אם ככה, רשות שדות התעופה, אני מניח שכל האוויר היה שלה, והיינו מעבירים את זה בסטטוטוריקה גם.
דוד אמסלם: לכן אני אומר בהליך שלכם יש משהו שלדעתי הוא - - - גם אם רוצים לחשוב ככה, וגם אם יש איזה יועץ משפטי שהחליט בבוקר, אתמול, שיש לו איזה הברקה, והוא מביא את זה בדיוק כמו שהעבירו לנו את רשות השידור למודיעין, זה אני רגיל לכאלה יועצים משפטיים, אבל תכל'ס זה לא הגיוני, כי בסופו של דבר אתם שוברים עיקרון אחד שסטטוטוריקה מתייחסת לקרקע עצמה, לא לשימושים.
דוד אמסלם: על הקרקע תחליט מה שאתה רוצה.
דוד אמסלם: עכשיו גן לאומי מתייחס לקרקע, לא לאוויר, לקרקע, הקרקע גוזרת את האוויר, ולמטה על גרעין כדור הארץ את הבעלות.
דוד אמסלם: עכשיו שימושי משהו אחר.
דוד אמסלם: עכשיו עושים מנהרות, גשרים, מה שאתה לא רוצה.
<אפרת ברנד: אנחנו מדברים שניתן יהיה גם להפקיע בשכבות.
דוד אמסלם: מי שלא הבין, לא הבין.
דוד אמסלם: מי שהבין, אז צריך לעשות שיעורי בית עם עצמו.
דוד אמסלם: ההשלכות של זה הן עצומות מבחינת התפיסה שלכם.
דוד אמסלם: תבינו, הרי אתם יכולים כמעט להפקיע כל דבר אם אתם רוצים.
דוד אמסלם: אם בשמורת הטבע מחר מישהו ירצה לבנות בהר מירון על עמודים, וניתן לו בנייה למעלה, ויש שמורה למטה כדי שהחיות יילכו, אז זה בסדר, אז אני רואה את זה מזווית אחרת, אז תבינו מה המשמעויות.
דוד אמסלם: אני לא בא לשימושי הקרקע.
דוד אמסלם: אני עושה דיון פילוסופי כאן בנושא התכנון, הוא לא קשור כרגע לחוק.
דוד אמסלם: הבקשה שלכם, אני אומר, אנחנו נאשר אותה.
דוד אמסלם: ברמת התפיסה היא בעייתית.
<יסמין טלמון: יש כאן שלושה צווים, גן לאומי ושתי שמורות טבע.
<יסמין טלמון: אכרזה על גן לאומי (נחל אלכסנדר) (תיקון), התשע"ו - 2016 בתוקף סמכותי לפי סעיפים 22 ו-26(ב) לחוק גנים לאומיים, שמורות טבע, אתרים לאומיים ואתרי הנצחה, התשנ"ח – 1998 בהסכמת השר להגנת הסביבה, המועצה לגנים לאומיים, שמורות טבע ואתרים לאומיים, המועצה האזורית עמק חפר, ובאישור ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת, אני מכריז לאמור: החלפת שם האכרזה 1.
<יסמין טלמון: באכרזה על גן לאומי (נחל אלכסנדר) התשמ"ב - 1982 (להלן - האכרזה העיקרית), במקום שם האכרזה יבוא: "אכרזת גנים לאומיים, שמורות טבע, אתרים לאומיים ואתרי הנצחה (גן לאומי נחל אלכסנדר), התשמ"ב- 1982".
<יסמין טלמון: תיקון סעיף 1 2.
<יסמין טלמון: בסעיף 1 לאכרזה העיקרית, האמור בו יסומן "(א)" ואחרי "השטח המתואר בתוספת" יבוא: "הראשונה", ואחריו יבוא: "(ב) הוראות סעיף קטן (א) לא יחולו על שטח הגשר שאינו במפלס הקרקע, המצוין בתוספת השנייה, ומסומן כ"הוראות מיוחדות" בקווים אלכסוניים דקים ושחורים, ועל השטחים המקווקווים בקווים אלכסוניים בצבע כחול, בתשריט מס' ג/מר/תתל/31 בקנה מידה 1:2,500, החתום ביד שר האוצר ביום _________ התשע"ו, (___________2016).
<יסמין טלמון: " החלפת סעיף 2 3.
<יסמין טלמון: במקום סעיף 2 לאכרזה העיקרית יבוא: "העתקים מהתשריטים האמורים בסעיף 1 מופקדים במשרדי מינהל התכנון בירושלים, במשרד הממונה על מחוז המרכז ברמלה ובמשרדי הועדה המקומית לתכנון ולבניה עמק חפר, וכל המעוניין רשאי לעיין בהם בימים ובשעות שהמשרדים האמורים פתוחים לקהל.
<יסמין טלמון: " תיקון התוספת 1.
<יסמין טלמון: בתוספת לאכרזה העיקרית, במקום "תוספת" יבוא: "תוספת ראשונה" ובמקום "(סעיף 1)" יבוא: "(סעיף 1(א))" ואחרי "השטח" יבוא: "האמור בסעיף 1(א)".
<יסמין טלמון: הוספת תוספת שנייה 2.
<יסמין טלמון: אחרי התוספת הראשונה לאכרזה העיקרית יבוא: תוספת שנייה (סעיף 1(ב)) גוש 8337 - חלק מחלקות 7, 64; גוש 8338 - חלק מחלקות 78, 80-81, 84, 110, 112; גוש 8387 - חלק מחלקה 7; גוש 8390 - חלק מחלקות 12, 15, 18-19, 22-23; גוש 8391 - חלק מחלקה 8; גוש 8392 - חלק מחלקות 6, 9-11, 14-17, 19-20; גוש 8414 - חלק מחלקות 263, 283; גוש 10583- חלק מחלקות 11, 21; גוש 10584- חלק מחלקה 13; על החתום: משה כחלון, שר האוצר.
<תומר רוזנר: לגבי נחל אלכסנדר – אנחנו מציעים שלא ייכתב כמו שנאמר לגבי מה שכתוב לגבי מה שאינו במפלס הקרקע אלא הפוך.
<תומר רוזנר: מה שיהיה גשר, כל עוד אין גשר - לכשיבנה הגשר, הגשר הוא לא יהיה, אבל לא מה שבמפלס הקרקע.
<תומר רוזנר: כלומר, אם יש שם עץ, אז גם העץ למרות שהוא לא במפלס הקרקע, אלא הוא צומח מלפני מפלס הקרקע, הוא עדיין יהיה חלק מהעניין.
<תומר רוזנר: הכוונה שלנו שיהיה רשום, כלומר, שינוסח כך - -
<אפרת ברנד: שיהיה ברור שזה גשר ושלא ייבנה משהו אחר.
<תומר רוזנר: לא, מה שלא יהיה בשמורה זה הגשר.
<אפרת ברנד: החשש הוא שלא יפורש כל דבר שלא במפלס הקרקע, אלא שזה גשר.
<אפרת ברנד: לחלוטין מקובל.
<אפרת ברנד: הנוסח הזה אושר רק עם משפטים, אני מקווה ששם לא יעשו לנו בעיות, אבל זה מקובל לגמרי.
<אפרת ברנד: אנחנו נרשום כך.
<יסמין טלמון: אכרזת גנים לאומיים, שמורות טבע, אתרים לאומיים ואתרי הנצחה (שמורת טבע ברכת תמסח הרחבה, לפי תכנית מס' חכ/409) (תיקון), התשע"ו - 2016 בתוקף סמכותי לפי סעיפים 22 ו-26(ב) לחוק גנים לאומיים, שמורות טבע, אתרים לאומיים ואתרי הנצחה, התשנ"ח - 1998, בהסכמת השר להגנת הסביבה, מועצת גנים לאומיים, שמורות טבע ואתרים לאומיים, המועצה האזורית חוף הכרמל ובאישור ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת, אני מכריז לאמור: תיקון סעיף 1 1.
<יסמין טלמון: בסעיף 1 לאכרזה על (שמורת טבע ברכת תמסח הרחבה, לפי תכנית מס' חכ/409), התש"ע-2009 (להלן - האכרזה העיקרית), האמור בו יסומן "(א)" ואחרי "השטח המתואר בתוספת" יבוא: "הראשונה" ואחריו יבוא: "1(ב) הוראות סעיף קטן (א) לא יחולו על שטח הגשר שאינו במפלס הקרקע, המצוין בתוספת השנייה, ומסומן כ"הוראות מיוחדות" בקווים אלכסוניים דקים ושחורים ובקווים אלכסוניים בצבע כחול, בתשריט בקנה מידה 1:2,500, מס' ש/חפ/תתל/31, החתום ביד שר האוצר ביום ___________ התשע"ו (_________2016)".
<יסמין טלמון: החלפת סעיף 2 2.
<יסמין טלמון: במקום סעיף 2 לאכרזה העיקרית יבוא: "העתקים מהתשריטים האמורים בסעיף 1 מופקדים במשרדי מינהל התכנון בירושלים, במשרד הממונה על מחוז חיפה בחיפה ובמשרדי הועדה המקומית לתכנון ולבניה חוף הכרמל, וכל המעוניין רשאי לעיין בהם בימים ובשעות שהמשרדים האמורים פתוחים לקהל.
<יסמין טלמון: " תיקון התוספת 3.
<יסמין טלמון: בתוספת לאכרזה העיקרית, במקום "תוספת" יבוא: "תוספת ראשונה" ובמקום "(סעיף 1)" יבוא: "(סעיף ו(א))" ובמקום "השטח האמור בסעיף 1" יבוא: "השטח האמור בסעיף 1 (א)" הוספת תוספת שנייה 4.
<יסמין טלמון: אחרי התוספת הראשונה לאכרזה העיקרית יבוא: תוספת שנייה (סעיף 1(ב)) גוש 10972 - חלק מחלקה 16; גוש 10973 - חלק מחלקות 20, 23; משה כחלון, שר האוצר
<תומר רוזנר: אותה הערה.
אוסאמה סעדי: יש גשר שם?
<יסמין טלמון: כן, בריכת תמסח יש גשר.
<יסמין טלמון: אכרזת גנים לאומיים, שמורות טבע, אתרים לאומיים ואתרי הנצחה (שמורת טבע וגן לאומי - נחל תנינים) (תיקון), התשע"ו - 2016 בתוקף סמכותי לפי סעיפים 22 ו-26(ב) לחוק גנים לאומיים, שמורות טבע, אתרים לאומיים ואתרי הנצחה, התשנ"ח - 1998, בהסכמת השר להגנת הסביבה, מועצת גנים לאומיים, שמורות טבע ואתרים לאומיים, המועצה האזורית חוף הכרמל ובאישור ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת, אני מכריז לאמור: תיקון סעיף 1 1.
<יסמין טלמון: בסעיף 1 לאכרזה על (שמורת טבע וגן לאומי - נחל תנינים), התשנ"ג-1992, (להלן - האכרזה העיקרית), אחרי סעיף קטן 1א יבוא: "1ב.
<יסמין טלמון: הוראות סעיף 1, לא יחולו על השטחים המתוארים בתוספת השלישית, המוקפים בקו כחול דק ומקווקוים בקוים כחולים אלכסוניים ודקים, בתשריט בקנה מידה 1:2,500, מס' ש/חפ/תתל/31, החתום ביד שר האוצר ביום ___________ התשע"ו (_________2016)".
<יסמין טלמון: בתוספת הראשונה לאכרזה העיקרית, בסעיף 1, אחרי "למעט המפורט בתוספת השנייה" יבוא: "ולמעט המפורט בתוספת השלישית".
<יסמין טלמון: הוספת התוספת השלישית 4.
<יסמין טלמון: אחרי התוספת השנייה לאכרזה העיקרית יבוא: תוספת שלישית (סעיף 1ב) גוש 10398 - חלקי חלקה 171; גוש 10971 - חלקי חלקה 19; גוש 10972 - חלקי חלקה 10; על החתום משה כחלון, שר האוצר.
איתן ברושי: יש עמדת מועצה אזורית חוף כרמל?
<יסמין טלמון: יש עמדת מועצה איזורית חוף כרמל.
איתן ברושי: אני שואל, אם יש להם עמדה, הם לא נמצאים פה.
<יסמין טלמון: כן, הם שלחו מכתב - - -
אוסאמה סעדי: הם מסכימים, אל תדאג.
אוסאמה סעדי: תנוח דעתך.
דוד אמסלם: תנוח דעתך, מה שנקרא.
דוד אמסלם: רשום בפנינו.
דוד אמסלם: אנחנו נשלח להם את זה.
דוד אמסלם: אני רוצה להביא את עמדת שלושת הצווים להצבעה.
דוד אמסלם: מי בעד הגריעה שירים את ידו כפי שהוקראה.
דוד אמסלם: התיקונים נתקבלו.
דוד אמסלם: רבותיי, אנחנו מכריזים על כך שהוועדה אישרה את הגריעה בשלושת הצווים.
דוד אמסלם: חוץ מבירושלים.
<יאיר רביבו: מימיננו היה בית ספר חדש שבנינו, בית ספר אל זהרא.
<יאיר רביבו: שימו לב, זאת שכונה - - - זה מחנה פליטים, זה מוחייב, אין מילה אחרת, פה גר נהג המונית שנהרג בפיגוע, אמין שעבאן.
<יאיר רביבו: את המקום הזה צריך לגלח ולבנות ליד פינוי בינוי מודרני.
<יאיר רביבו: אין אפשרות להכניס פה עכשיו אוטובוס אפילו, אין אפשרות.
<יאיר רביבו: זה מחנה פליטים מתקדם.
<יאיר רביבו: עכשיו אנחנו פונים לכיוון שכונת גני אביב, כשבדרך נעבור באחת השכונות - - - אנחנו בדרך לגני אביב, שכונה שבנה דודי אפל בתחילת שנות ה-90 לציבור חבר העמים, 5,000 יחידות דיור.
<יאיר רביבו: בדרך, מה שאתם רואים, זה את אחת השכונות הגדולות במדינת ישראל שנבנו ללא היתרי בנייה, היא נקראת פרדס שניר, 2,500 בתים שנבנו על קרקעות פרטיות חקלאיות של הציבור הערבי, אבל לא הייתה תכנית מתאר, הם פשוט בנו בתים לא חוקיים, וילות מטורפות, אגב, יפות, אבל ללא תשתיות, ועל זה נדבר בישיבה, ללא חיבורי מים, ללא חיבורי חשמל, ללא ביוב, ללא אינטרנט.
<יאיר רביבו: המטרה שלנו היא איך לשקם.
<יאיר רביבו: חלק מהשכונה, מימין ומשמאל, אפשר לראות את הבתים האלה, זה וילות יפות, זה כבר לא אותו מחנה פליטים, אבל שנבנו על אדמות חקלאיות ללא היתרים.
<יאיר רביבו: אתם רואים פה את הבוץ, הנה גני אביב, זו אותה שכונה שתמיד המגזר הערבי אמר למה בונים ליהודים ולא לערבים, שכונה יפה ומודרנית, 5,000 יחידות דיור, רובה היה ציבור העולים מחבר העמים.
<יאיר רביבו: היום יש בה אוכלוסייה מעורבת ולא רק עולים רוסים.
<יאיר רביבו: אנחנו ניכנס, נעשה סיור בשכונה ואז נצא לכיוון פרדס שניר, באותה שכונה שגובלת פה מימיננו.
<יאיר רביבו: אנחנו רוצים להסדיר אותה.
<יאיר רביבו: לשמחתי, משרד הפנים, נמצאת פה הממונה על המחוז, שגם הייתה יושבת ראש הוועדה המחוזית - - - רגע, תקליטו את חבר הכנסת.
<יאיר רביבו: קיבלתי פה מחמאה מזוהיר בהלול, לדעתי זה היה שווה את כל הסיור.
זוהיר בהלול: - - - מה זה?
זוהיר בהלול: הוא שם אותו בכיס הקטן.
<יאיר רביבו: כדאי שאני אתחיל לדבר בערבית, זה גם מעניין.
<יאיר רביבו: אנחנו עכשיו בשכונת גני אביב, אתם רואים את השכונה הזאת, שכונה יפה ומודרנית.
<יאיר רביבו: בימים אלה המדינה רוצה להרחיב את השכונה הזאת לכיוון אדמות ניר צבי שנראה תיכף.
<יאיר רביבו: יש פה מתנ"ס יפה שבנינו, נראה אותו מבחוץ.
<יאיר רביבו: הוא נקרא מתנ"ס גני אביב, על שם אריק איינשטיין.
<יאיר רביבו: תראו איזה יופי של מתנ"ס.
<יאיר רביבו: מתנ"ס שבנינו ב-10 מיליון שקל, מאוד מאוד יפה.
עבדאללה אבו מערוף: הוא עובד, פעיל?
<יאיר רביבו: פעיל מאוד מאוד.
<יאיר רביבו: אתם יודעים, ציבור חבר העמים, הוא לא יאכל אבל ייקח את הילד שלו לשני חוגים.
<יאיר רביבו: זה מנטליות.
<יאיר רביבו: בימים אלה, אגב, בונים את המתנ"ס הערבי הראשון בשכונת הרכבת שנראה.
<יאיר רביבו: אנחנו בונים את המתנ"ס בתקציב של 12 מיליון שקלים בשכונת הרכבת, תיכף נראה את הבנייה שלו ליד התיכון הערבי החדש של שירין.
עבדאללה אבו מערוף: באיזה תקציב?
<יאיר רביבו: אגמנו תקציב של הטוטו, של הפיס ועיריית לוד.
<יאיר רביבו: הממשלה, משרד השיכון כמעט לא עוזר בבינוי מוסדות ציבור.
<קריאה: על איזה קרקע - - -
<יאיר רביבו: קרקע חומה שהצלחנו בדמים מרובים לפנות.
<יאיר רביבו: קשה מאוד בשכונות הערביות, היה קשה מאוד, היינו צריכים כדי לבנות את התיכון לפנות דיר עיזים ואיזה בלגן היה, היינו צריכים לשכנע את אותו מחזיק דיר שיתפנה ונתנו לו קיוסק והקיוסק הזה זה הוועדה הקודמת, כדי שיסכים.
<יאיר רביבו: לא פשוט.
<יאיר רביבו: יש פה בור שהשאיר דודי אפל ולא סגר אותו, זה חלק מהדברים שכשהוא פשט רגל היו שם.
<יאיר רביבו: השטח הזה זה שטח בור, שכשדודי אפל פשט רגל עם החברה שלו, מגדלי הזוהר, עם חוטר ישי וכל החבר'ה, הוא השאיר בור.
<יאיר רביבו: בזמן הוועדה הקרואה סגרו את הבור כי הוא היה מפגע ועכשיו זה נמצא אצל המינהל הרבה זמן, אנחנו רוצים לשחרר, לשווק את העניין הזה.
<יאיר רביבו: אני אגיד מילה אחת על הסטודנטים בלוד.
<יאיר רביבו: אחרי המהפכה של הסטודנטים ברוטשילד ב-2011 הגיעו ללוד, איציק שמולי, חבר מפלגתך היקר, לקח דירה בלוד ועמו הביא 400 סטודנטים.
<יאיר רביבו: הוא שוכר דירה בלוד.
<יאיר רביבו: בקיצור, בזכותו הגיעו 400 סטודנטים.
<יאיר רביבו: הסטודנטים בלוד, יחד עם עמותת איילים, הקימו שלושה כפרי סטודנטים והיום בלוד יש 400 סטודנטים שהם פעילים בקהילה ואנחנו עכשיו מקימים בשטחים פה, שתיכף תראו, עוד מעונות סטודנטים.
<יאיר רביבו: אגב, התחילו לבנות פה שכונה חדשה לזוגות צעירים, היא נקראת 751, התחילו עבודות התשתית.
<יאיר רביבו: אפשר לראות את נתב"ג.
<יאיר רביבו: נתב"ג זו נקודה מאוד כואבת, חברי כנסת יקרים.
<יאיר רביבו: עד שנת 80' שדה התעופה היה שייך ללוד והיינו מקבלים ארנונה.
<יאיר רביבו: מתחילת שנות ה-80' החליטו לעשות את השטח הזה שטח גלילי, זה אומר שרשות שדות התעופה מכניסה ארנונה לעצמה, 2 מיליארד שקל הכנסות לשנה.
<יאיר רביבו: ככה החליטו ואנחנו עכשיו רוצים - - - הייתי בן שנתיים כשהחליטו את זה בשנת 77' או משהו כזה.
<קריאה: זה סיפור גדול, דודי, הלוואי שתוביל את זה.
<יאיר רביבו: יש מה שנקרא שטח גלילי.
<יאיר רביבו: שטח גלילי, יודעים מה זה.
<קריאה: מי החליט את זה?
<יאיר רביבו: הממשלה, משרד הפנים, לפני 40 שנה.
<יאיר רביבו: אנחנו רוצים לפנות לשר האוצר ושר הפנים.
<יאיר רביבו: חברים, אנחנו בסך הכול רוצים חלק מההכנסות של שדה התעופה.
<יאיר רביבו: מתוך ה-2 מיליארד, אם העיר לוד תקבל 200 מיליון לא נצטרך כנראה - - - אנחנו היום עיר מאוד ענייה במשאבים, התקציב העירוני הוא 400 מיליון כאשר התקציב של מודיעין הוא 550 מיליון.
<יאיר רביבו: אז יש 150 מיליון שבמודיעין מקבלים יותר מלוד, למה?
<יאיר רביבו: כי זו אוכלוסייה חזקה יותר, משלמת ארנונה גבוהה יותר ואין שם הנחות.
<יאיר רביבו: בלוד חלק גדול מהאוכלוסייה פה הוא נזקק רווחה ומקבל הנחות בארנונה.
<יאיר רביבו: אחד היתרונות בשכונה הזאת, שיש לה תחנת רכבת שלה.
<יאיר רביבו: זו אחת השכונות היחידות בארץ שיש תחנת רכבת רק שלה.
<יאיר רביבו: זה לא תחנה של לוד, התחנה של לוד היא תחנה דרומית יותר.
<יאיר רביבו: אתם יודעים איזה יתרון זה שיש תחנת רכבת?
<יאיר רביבו: 12 דקות מעזריאלי.
<יאיר רביבו: תושב לוד עולה על רכבת, אחרי 12 דקות הוא בעזריאלי.
<יאיר רביבו: המיקום של לוד הוא מיקום פנטסטי וזו הסיבה שאנחנו כל הזמן אומרים שלא יכול להיות שהעיר הזאת תהיה במצב כזה מפוספס.
<יאיר רביבו: אמנם יש פסיפס, זה מאותו שורש, אבל לא יכול שהעיר תפוספס עד כדי כך.
<יאיר רביבו: יש פה אדמות טובות מסביב, שימו לב לכמה אדמות אפשר להתפתח בעיר הזאת, המושבים של ניר צבי וכו'.
<קריאה: זה מינהל?
<יאיר רביבו: הכול מינהל.
<יאיר רביבו: בלוד כל האדמות שראיתם עכשיו זה מינהל.
<יאיר רביבו: פה מקימים את השכונה שדיברנו עליה.
זאב בנימין בגין: אבל צריך לעשות להם שינוי ייעוד.
<יאיר רביבו: זה כבר בשינוי ייעוד, זו שכונת מגורים שעכשיו מקימים.
<יאיר רביבו: רצו להקים 200 צמודי קרקע לכוחות צבא ומשטרה ובסוף הם לא רוצים לבוא.
<יאיר רביבו: זה יועד לקציני צבא ומשטרה, לחזק את העיר, ובסוף הם לא רוצים לבוא כי יקר להם, מחירי הקרקע עלו מאוד, שמאי קובע לך מחיר של 2 שקל, אז זה ישווק בציבור הכללי.
<יאיר רביבו: הרוויה תצא במשתכן.
<יאיר רביבו: יש פה 150 ברוויה עכשיו בימים אלה באוויר, 800,000 שקל דירת ארבעה חדרים.
<יאיר רביבו: התב"ע שעשו פה בזמנו היא תב"ע בצפיפות מאוד מאוד - - - עשו פה בעיקר צמודי קרקע, רצו לשים פה את קציני הצבא והמשטרה.
<יאיר רביבו: כל השטחים האלה היה צריך לבוא לפה הבקו"ם והשלישות ובסוף הם החליטו ללכת לרמלה.
<יאיר רביבו: גלי צה"ל, אגב, אני אשמח שתעזרו לנו במשא ומתן של גלי צה"ל לעבור מיפו ללוד.
<יאיר רביבו: כרגע יש איזה שהיא מחלוקת על הכסף עם קק"ל.
<יאיר רביבו: איך אתה עם דני עטר?
<יאיר רביבו: - - - משלם בשנה 650 מיליון שקל - - - מס נוסע, ואנחנו אמרנו תוסיפו דולר אחד ותנו ללוד, 10 מיליון - - - עכשיו הגענו לשכונה הכי גדולה בלוד, אחת השכונות המורכבות ביותר במדינת ישראל.
<יאיר רביבו: היא נקראת שכונת הרכבת.
<יאיר רביבו: שכונת הרכבת היא שכונה שנבנתה עבור עובדי הרכבת הבריטים, בבתי אבן יפים.
<יאיר רביבו: עם השנים היו שם פחונים.
<יאיר רביבו: יתקנו אותי החבר'ה מהמגזר הערבי, אבל אני חושב שהמקור של רוב הערבים פה זה בדואים מהדרום בשנות ה-70.
<יאיר רביבו: עשו להם חילופי קרקעות.
<יאיר רביבו: זוהיר, אתה בטח יותר איש היסטוריה, רוב הערבים שהגיעו לפה זה בדואים ש - - - תראו את השכונה, אני רוצה שתתרשמו.
<יאיר רביבו: חברים, שימו לב איזה צפיפות, איזה שכונה.
<יאיר רביבו: זו נקראת שכונת פרדס שניר, אין בה תשתיות, אין בה חשמל, אין מים וביוב.
<יאיר רביבו: מצד ימין מושב ניר צבי, שדיברתי איתכם עליו, והחומה המפורסמת שהגיעה עד בית המשפט העליון.
<יאיר רביבו: תושבי ניר צבי, שזה אחד המושבים העשירים בארץ, יוצאי ארגנטינה, שהם אמרו שהחבר'ה הערבים פה נכנסים עם טרקטורונים, גונבים דברים מהמושב והם עשו חומה.
<יאיר רביבו: באו הציבור הערבי ואמרו 'מה זה חומה במדינת ישראל, באמצע?
<יאיר רביבו: ' זה המסגד, אחד הגדולים במזרח התיכון.
<יאיר רביבו: פה מצד שמאל, מסגד ענק, של דעווה.
<יאיר רביבו: דעווה זה קיים.
<יאיר רביבו: הם דתיים.
<יאיר רביבו: השכונה הזאת היא עיקר הביקור שלנו, חברים.
<יאיר רביבו: תוך כדי שאני מדבר תסתכלו ימין ושמאל ותראו את הבתים.
<יאיר רביבו: אלה בתים יפים אמנם, אבל נבנו ללא היתרי בנייה וללא תשתיות.
<יאיר רביבו: מה שעשתה המדינה, המדינה התעוררה אחרי 20 שנה שנבנו פה 2,000 בתים ואמרה רגע רגע רגע, בנו לי פה 2,000 בתים, אמנם על קרקע חקלאית, לא קרקע מדינה, קרקע חקלאית פרטית, והחליטה לעשות תכנית מתאר למקום.
<יאיר רביבו: אנחנו תיכף נגיע למפגש עם דהמש, אתה תראה.
<יאיר רביבו: בשנת 96' המדינה החליטה לקחת אחריות, שכרה שירות של משרד אדריכלים ירון טוראל ואמרה לו 'בוא תכין תכנית'.
<יאיר רביבו: אני רוצה פה להודות לרות יוסף, שהיא הממונה על המחוז, שישבה במשך שנים רבות עד שלפני שנה הוועדה המחוזית אישרה את התכנית הזאת והיום אותה שכונה חקלאית היא כבר שכונת מגורים מבחינת תכנית המתאר.
<יאיר רביבו: זה היה, אין לכם מושג, איזה עבודה קשה, עם התנגדויות.
<יאיר רביבו: התכנית קבעה כלל, שינסו להשאיר מקסימום אנשים בבתים שלהם, כלומר להתאים את המצב הקיים וינסו עליו לסדר כבישים ותשתיות.
<יאיר רביבו: מתוך 2,000 בתים - - -
זאב בנימין בגין: מה היא הבעלות על המגרשים?
<יאיר רביבו: מגרשים פרטיים של האנשים, אבל אנשים הגיעו מהדרום וקיבלו שם כנראה באזור שדה התעופה, כשרצו להרחיב את שדה התעופה היו שם אדמות ועשו חילופי שטחים.
<יאיר רביבו: שורה תחתונה, כל האדמות שאתם רואים פה אלה אדמות פרטיות, בטאבו, על שמות הערבים.
זאב בנימין בגין: ההסדר ממתי?
<יאיר רביבו: הם יכולים להגיד, הוותיקים.
זאב בנימין בגין: אבל לא משנות ה-30?
<יאיר רביבו: לא, לא.
<יאיר רביבו: זה חקלאות, לא היה פה כלום בשכונה הזאת.
<יאיר רביבו: השכונה הזאת, נכון להיום, היא שכונה עם תכנית מתאר.
<יאיר רביבו: נמצאת איתנו פה גם גב' רבקה איבלסון שהיא - - -
זאב בנימין בגין: אם הקרקע פרטית קשה לעבוד גם כשיש תכנית מתאר.
<יאיר רביבו: נכון, אבל היו כאן הסכמות.
<יאיר רביבו: נכון להיום, אחרי כל ההתנגדויות של התושבים, יש פה תכנית מתאר מאושרת שהכריזה על האזור הזה, יש פה אלפי דונמים, היא הכריזה עליהם כאזור למגורים.
<יאיר רביבו: כמובן שאותם אנשים יצטרכו, בהסכמה, להפקיע שטחים לטובת שטחי ציבור שיהיו פה בתי ספר ויהיה פה מרכז מסחרי ויהיו פה פארקים.
<יאיר רביבו: תראו כמה קשה לנו להתנהל פה בתוך הדבר הזה.
<יאיר רביבו: נמצאת איתנו פה גם רבקה איבלסון, שהיא פרויקטורית במשרד ראש הממשלה.
<יאיר רביבו: אנחנו נעצור בצומת ונסביר.
<יאיר רביבו: חברים, אחד הדברים שחשוב שתשמעו ממני, דווקא כמועמד הליכוד שנתמך על ידי הגרעין התורני פה, אני הסתכלתי לציבור הערבי בעיניים ואמרתי שככה אי אפשר להמשיך, אי אפשר להמשיך ש-15,000 תושבים יחיו ללא תשתיות.
<יאיר רביבו: היום אנחנו ביום יפה, כשיורד פה גשם אז אתם מבינים מה קורה לניקוז, זה נכנס פה לאנשים הביתה.
<יאיר רביבו: ותדעו לכם, אני הגעתי למסקנה, אחד הסכסוכים הגדולים במגזר הערבי הוא בדרך כלל על חשמל.
<יאיר רביבו: יש פה על כל 100 בתים חשמל אחד, איך השיגו?
<יאיר רביבו: אתם לא רוצים לדעת.
<יאיר רביבו: יש תעריף בחברת חשמל, 80,000 שקלים משלמים לפקיד - - - כאילו לא חסר צרות שעליהן נרחיב בישיבה, יש פה כפר שנקרא כפר דהמש, שהוא כפר שנמצא במשולש של שלושה יישובים, לוד, רמלה ועמק לוד.
<יאיר רביבו: כשנפנה שמאלה נמשיך לתוך השכונה שנקראת פרדס שניר, אבל אם נמשיך ישר, יש פה כפר שהגיע עד בית המשפט העליון, נקרא כפר דהמש.
<יאיר רביבו: התושבים שם זה לא הרבה תושבים, יש שם סך הכול 600 תושבים והייתה פה ועדת גבולות ואמרו לאן לשייך את היישוב הזה, האם להכיר בו כיישוב עצמאי, כמו שהתושבים רוצים.
<יאיר רביבו: אבל זה מדהים, המדינה לא אוהבת להקים יישובים ערביים במרכז הארץ, נגיד את זה על השולחן, נכון, זוהיר?
<יאיר רביבו: הם אמרו, 'לא, עדיף שהם יהיו נספחים לאיזה יישוב', רמלה לא רצתה - - -