GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת שנכון היה שתגביהו עוף ושתאפשרו להעביר את זה בקריאה ראשונה, מתוך ידיעה שלנקודה שבה אנחנו נמצאים עכשיו כבר הגיעו גם בכנסות קודמות.
דוד אמסלם: לא בשביל זה קיבלת את רשות הדיבור.
שולי מועלם-רפאלי: יחד עם זאת, אני כן רואה את השינוי במשרדים.
שולי מועלם-רפאלי: לצערי, לא ברמ"י.
שולי מועלם-רפאלי: אני מאוד מקווה שתידבקו בשינוי.
שולי מועלם-רפאלי: לצערי, גם לא במשרד המשפטים.
שולי מועלם-רפאלי: המקום היחיד שבינתיים אני רואה שינוי זה במשרד האוצר.
שולי מועלם-רפאלי: המקום היחיד שכאילו היה אמור להערים קשיים, מבין שהרכבת הזאת של התיקון פה יצאה מהתחנה.
שולי מועלם-רפאלי: משפט אחרון, אדוני.
שולי מועלם-רפאלי: אני מאוד מאוד מקווה שבשלושה חודשים שיש לנו – שהם ארוכים ארוכים ארוכים – נמצא את הפתרון, בדיוק מה שיושב-ראש הוועדה אמר.
שולי מועלם-רפאלי: תבואו בנפש חפצה.
שולי מועלם-רפאלי: יש פה אנשים שיש להם זכויות ועל הזכויות האלה כולנו נלחמים, אתם ואנחנו.
דוד אמסלם: לפני שאני מסכם.
דוד אמסלם: אני לא מחלק ציונים לפקידים כאלה ואחרים, זה בסדר.
דוד אמסלם: זה סיכום שלי עם משרד האוצר, בגלל זה אני לא מקדם כרגע את ההצבעה, וזה בסדר.
<מלכה אלפסי: אני סומכת עליך.
דוד אמסלם: לכן, במתווה שאני סיכמתי אותו.
דוד אמסלם: מלי, קחי את הטלפון מלאה, תעבירו את השמות.
יגאל גואטה: אבל צריך גם להיזהר לא לעשות עוול לפקידים האלה, כי הם גם מקבלים מדיניות מלמעלה.
שולי מועלם-רפאלי: אף אחד לא עושה עוול לפקידים.
דוד אמסלם: גואטה, גואטה.
יגאל גואטה: זה ברור שהפקיד שיושב שם, הוא מקבל מדיניות.
דוד אמסלם: אני מודה לכם, מאחל לכם חופשה נעימה וקיץ בריא.
דוד אמסלם: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה בנושא תקנות המקרקעין (חיזוק בתים משותפים מפני רעידות אדמה) (שכרו של שמאי פינוי ובינוי), התשע"ה-2015, פרוטוקול מספר 230.
דוד אמסלם: דנו בנושא בשבוע שעבר ולכן נעשה את זה קצר.
דוד אמסלם: אתם ישבתם?
<נועה סרברו: ישבנו על הנוסח המתוקן בהתאם להערות שהועלו בוועדה.
<נועה סרברו: אני אקריא את הנוסח עם התיקונים.
<רוני טיסר: תקריאי רק את התיקונים.
<נועה סרברו: בסעיף 1, הגדרות, הוספנו את הגדרת מפקח, כהגדרתו בסעיף 1 לחוק המקרקעין.
<נועה סרברו: ו זאת כדי להבהיר שמדובר במפקח לפי חוק המקרקעין.
<נועה סרברו: בתקנה 2(ג) מחקנו את הסיפא "ובלבד ששכרו לא יעלה על 8,750 שקלים".
<נועה סרברו: זה בהתאם להערה שהייתה מלשכת השמאים.
<נועה סרברו: בסעיף 5, נשיאה בשכרו של שמאי של שמאי פינוי בינוי, בתקנת משנה (ב) מחקנו את הסיפא האומרת "לא נענה בעל דין לפי תקנת משנה זו, רשאי המפקח למחוק את כתבי טענותיו או לדחות את הדיון בתובענה למועד אחר עד שיקיים את ההוראה כאמור".
<נועה סרברו: בתקנה 6, מלוא השכר, הוספנו בסופה "למעט תשלום בעד המצאת מידע הכרוכה בהוצאות מיוחדות כפי שיקבע השמאי ובאישור המפקח".
<נועה סרברו: בתוספת השנייה, אותו תיקון בהמשך לתקנה 2(ג), מחיקה של "קביעת שכרו של שמאי פינוי בינוי לפי תוספת זו לא יעלה על 8,750 שקלים".
דוד אמסלם: יש לכם הערות?
<רוני טיסר: זה היה בהתאם להערות חברי הכנסת.
דוד אמסלם: אני כאן לבד ואני מאשר את זה.
דוד אמסלם: אני בעד.
דוד אמסלם: אין נגד ואין נמנעים.
דוד אמסלם: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה בנושא משבר המים ביישובים יהודיים וכפרים ערביים בחודשי הקיץ, של חברי הכנסת זהבה גלאון, בצלאל סמוטריץ', יהודה גליק ויצחק וקנין.
דוד אמסלם: למען האמת, מי שהעלה את זה בפניי הוא גם יוסי דגן, ראש המועצה האזורית שומרון, שהתקשר אליי לפני כחודש וחצי וביקש ממני לקיים דיון בנושא הזה.
דוד אמסלם: ברשותכם, אעביר את זכות הדיבור לזהבה גלאון, בבקשה.
זהבה גלאון: אני יזמתי את הדיון כי הגיעו תלונות שבעיקר בתקופת הרמדאן – אמנם עכשיו כבר אין רמדאן, אז זה היה הרבה יותר דרמטי – הופסקה אספקת מים ליישובים פלסטינים בצפון הגדה.
זהבה גלאון: אחר-כך הצטרפו לדיון הזה גם חברי יהודה גליק ובצלאל סמוטריץ' בטענה שהייתה גם הפסקת מים במקומות מסוימים בהתנחלויות.
זהבה גלאון: אני רוצה להגיד הערה מקדימה.
זהבה גלאון: מים הם זכות בסיסית, מים זה מים, זה מים, בין אם זה ליהודי ובין אם זה לערבי, לפלסטיני, זה לא משנה.
זהבה גלאון: אני חושבת שצריך לספק מים להתנחלויות, בוודאי כל עוד הן שם, ובטח צריך לספק מים לפלסטינים.
זהבה גלאון: דבר שמטריד אותי מאוד הוא שכאשר מדובר על אספקת מים להתנחלויות, כשיש מחסור במים מוצאים מענה.
זהבה גלאון: יש מכליות, יש דרכים.
זהבה גלאון: וטוב שכך, דרך אגב.
זהבה גלאון: אני לא רוצה שמישהו יסבול מכך שאין לו מים.
זהבה גלאון: אבל אין מענה כשמדובר על מחסור במים לפלסטינים.
זהבה גלאון: קיבלנו הרבה מאוד תלונות בעניין הזה.
זהבה גלאון: אני חייבת לומר שאני מאוד-מאוד מוטרדת מכך שמנצלים את המצב הזה כדי לשפר את הצרכים של ההתנחלויות.
זהבה גלאון: בחסות הדיבור על המים והבעייתיות שיש נעשה כאן מהלך גם לשפר את האינטרסים של ההתנחלויות.
זהבה גלאון: אני רוצה להבהיר בצורה שאינה משתמעת לשני פנים, מים הם זכות בסיסית לכל בני האדם.
זהבה גלאון: עיני אינה צרה כמובן.
זהבה גלאון: אני רק מלינה על כך שאין התייחסות שווה בשני המקרים האלה.
יהודה גליק: תודה על קיום הדיון.
יהודה גליק: כידוע ברחבי יהודה ושומרון חיים כ-1.8 מיליון פלסטינים או ערבים או איך שכל אחד יבחר כרצונו לקרוא להם וכ-400,000 מתנחלים, כן ירבו.
יהודה גליק: ברוך השם, האוכלוסייה הזאת הולכת וצומחת מידי שנה.
יהודה גליק: מים זורמים הם מצרך בסיסי במדינת ישראל בשנת 2016 ולא יכול להיות שעשרות אלפי תושבים יהיו ללא מים בצינורות בבתיהם למשך שעות ארוכות.
יהודה גליק: הדבר הזה פוגע גם ביהודים וגם בערבים.
יהודה גליק: בעניין הזה אין הבדל, פרט לדבר אחד, שהאשמה של הערבים גדולה כמובן פי כמה מכיוון שאחרי שהם הפרו את הסכמי אוסלו, לפיהם הם היו אמורים להשתמש בכסף שהם קיבלו לטובת טיהור מי שופכין, לא רק שהם לא בנו את המפעלים האלה אלא הם חפרו עוד בארות נוספות, אבל לא משנה.
יהודה גליק: הנושא הזה נמצא על סדר היום כבר זמן רב.
יהודה גליק: אני מחזיק בידי מכתב שכתב ראש מועצת קרני שומרון לפני שנה לשר הביטחון דאז, משה יעלון.
יהודה גליק: הוא כתב שעשרות יישובים באזור נמצאים במצב מצור, עם ברכות ריקות, כאשר משאיות מים צבאיות נערכות לאספקת מים, ואין תוכנית-אב להיערך לגידול התמידי באוכלוסייה.
יהודה גליק: הגיע הזמן שבאמת יבחנו באופן מקצועי.
יהודה גליק: אני קורא גם למשרד הביטחון וגם למשרד הפנים להתייחס באופן מקצועי לתכנון וביצוע, והתייחסות לגידול התמידי של כ-20% באוכלוסיית היישובים היהודיים ובשימוש במים בחקלאות.
יהודה גליק: כמובן יש לאכוף ולעצור את גניבת המים שנעשית על-ידי הפלסטינים, ולכנס את הוועדה המשותפת שהייתה אמורה להתכנס כדי לדון בפרויקטים שקיימים.
יהודה גליק: יש מפעל מים שקיים ליד אריאל, שרק צריך להפעיל אותו.
יהודה גליק: כל הדברים האלה גורמים לכך שאנשים, בעיקר בימי שישי, אז צריכת המים היא הכי גבוהה והכי נדרשת, תקועים בלי מים.
יהודה גליק: הדבר הזה בלתי נסבל.
יהודה גליק: כפי שאמרה חברתי חברת הכנסת זהבה גלאון, בעניין הזה הצורך במים לא מבדיל בין אוכלוסיות, בין היהודים ובין הערבים שחיים בשכנותם.
תמר זנדברג: קודם כול, אני רוצה להודות לחברי הכנסת היוזמים ולך על קיום הדיון.
תמר זנדברג: אני רוצה להצטרף לדברים של חברתי ראשת מרצ זהבה גלאון, ואפילו להחרות להחזיק אחריך חבר הכנסת יהודה גליק.
תמר זנדברג: אמרת שמים הם מצרך בסיסי.
תמר זנדברג: אני רוצה להגיד שמים הם זכות אדם.
תמר זנדברג: זה זכות בסיסית שאין להתנות עליה והיא לא מותנית בדבר ואין פה עניין של אשמה.
תמר זנדברג: בוועדות אחרות בכנסת כבר כמה פעמים פעלנו נגד ניתוקי מים לחייבים כי אמרנו שאי אפשר להתנות זכות אדם בחוב כספי.
תמר זנדברג: אלה שני דברים שבאים בכלל משני עולמות תוכן שונים.
תמר זנדברג: אני רוצה לומר את זה גם כאן באמת ללא כחל ושרק לכולם, יהודים וערבים.
תמר זנדברג: אין פה אבל, ואין פה כמעט, ואין פה בערך.
תמר זנדברג: אחרי שאמרתי את זה, אני רוצה להגיד שבמקרה הזה הניסיון לעשות הקבלה, או איזה איזון בין שתי אוכלוסיות בגדה המערבית, בין מתנחלים אזרחי ישראל ובין פלסטינים שתחת כיבוש, קודם כול הוא לא נכון בבסיס שלו, אבל הוא גם לא מתבטא ולא בא לידי ביטוי בנתונים.
תמר זנדברג: אני רוצה בדיון הזה לעשות איזה מעקב אחר חלק מאנשי "מקורות" והמינהל האזרחי שיושבים כאן ולשאול אותם כמה שאלות נוספות, כי התקיים דיון כזה לפני מספר שבועות בוועדת החוץ והביטחון, באחת מוועדות המשנה.
תמר זנדברג: שם שאלנו על הקיצוץ, וגם על הקיצוץ הלא שוויוני כביכול שעליו דיברה חברת הכנסת זהבה גלאון.
תמר זנדברג: נמסר לנו שם, אנשי "מקורות" השיבו שמדובר על קיצוץ של 15% לכלל האוכלוסיות.
תמר זנדברג: לנו יש נתונים מן השטח שנאספו על-ידי ארגוני זכויות אדם, שמראים על קיצוץ הרבה יותר גדול מזה, קיצוץ שמגיע עד עשרות אחוזים ליישובים פלסטיניים בגדה המערבית, ביניהם קוצרה, קריוט ואחרים, שמביא ממש למצוקה, שנותרים ליטרים בודדים של מים לתושב, שממש מביאים לייבוש החקלאות, לכך שבמשך שעות ארוכות, ואפילו עד רוב שעות היממה, אין מים בכלל, לא מסופקים, לא קיימים מים.
תמר זנדברג: לא מסופקות מכליות מים ליישובים הפלסטיניים כפי שמסופקות בהתנחלויות, ציינה את זה זהבה גלאון, דבר שמביא ממש לייבוש ולפגיעה באותה זכות אדם.
תמר זנדברג: אני רוצה לציין בהקשר הזה שקיצוץ של מכסות – הייתי רוצה להבין יותר מה הכוונה כאשר מדובר על שני סוגי האוכלוסיות האלה.
תמר זנדברג: הרי הפלסטינים בגדה המערבית מקבלים את המים שלהם עוד מתוקף הסכמי אוסלו הישנים.
תמר זנדברג: אפשר להיכנס כאן לאשמה המדינית, כן או לא, אבל התוצאה היא שיש מכסות ויש ממה לקצץ.
תמר זנדברג: אני רוצה לשאול, מה הכוונה בקיצוץ?
תמר זנדברג: כשאתם אומרים שהיה קיצוץ במכסות מים להתנחלויות בגדה המערבית, מה הכוונה?
תמר זנדברג: מכסות מתוך מה?
תמר זנדברג: אילו מכסות?
תמר זנדברג: לפי מה זה?
תמר זנדברג: יש מכסות יישוביות?
תמר זנדברג: מכסות פר אדם?
דוד אמסלם: עוד מעט ניכנס לזה.
תמר זנדברג: אני מעלה כמה דברים לדיון.
תמר זנדברג: הדבר האחרון, שהוא איזשהו קישור, אנחנו כאן – ולדעתי זה מייצג באמת את כל חברי הכנסת מכל הקשת הפוליטית – מתייחסים למים כאל זכות שצריך לספק אותה ושהיא לא תלויה בדבר.
תמר זנדברג: היא בטח לא תלויה בהסדר מדיניים כאלה ואחרים.
תמר זנדברג: בדיון הקודם שמעתי משהו מדאיג מאוד, שעד שלא תהיה איזו הסדרה כוללת של צינורות ושל תוכניות אז תהיה מצוקה.
תמר זנדברג: שמענו חברי כנסת, בעיקר מן הימין, מאוד-מאוד לוחצים על ההסדרה הזאת.
תמר זנדברג: אותי מדאיג פה משהו, שיש כאן איזה ניסיון במסגרת ניצול המצוקה האנושית הזאת של המים לנסות לעשות עוד אלמנט שאנחנו רואים אותו בחוק הנורמות, בחוקי הסדרה, בחוקים כאלה ואחרים, של סיפוח זוחל, כמובן להתנחלויות בלבד, כי שם האמירה, שנכון אותו דבר לכל האוכלוסיות, משום מה נפסקת ואנחנו לא שומעים אותה יותר.
תמר זנדברג: אני רוצה לשמוע, בלי קשר לדיון הזה, כי זאת לא ועדת החוץ והביטחון וזאת לא ועדה מדינית, איך מדינת ישראל נערכת לספק את הצורך האנושי הכל-כך בסיסי הזה של מים לכל בני האדם באשר הם בשטחים שנמצאים תחת שלטונה של מדינת ישראל ומתייחסת אליו כזכות אדם ולכן גם מקיימת אותו באופן שוויוני.
<יוסי דגן: תודה רבה על קיום הישיבה.
<יוסי דגן: זו ישיבה חשובה.
<יוסי דגן: התקיים דיון בקומה הזאת בוועדת משנה איו"ש אך מאז לא כל-כך התקדמנו למרות הרצון הטוב, ויש רצון טוב כרגע, כפי שאני מבין, אצל כולם, גם אצל "מקורות", גם אצל רשות המים, המינהל האזרחי ומתאם הפעולות ביו"ש, אצל כולם יש נכונות.
<יוסי דגן: בינתיים זה נתקל בבירוקרטיה שתוקעת את כולם.
<יוסי דגן: אני מבקש לומר שתי נקודות, ברשותך.
<יוסי דגן: נקודה ראשונה, אני מבקש לתקן פה דברים שנאמרו.
<יוסי דגן: חברת הכנסת גלאון לא הייתה בדיון הקודם אבל חברת הכנסת זנדברג הייתה.
<יוסי דגן: חשוב לי לחדד את הדברים כי נשמע טיעון לא נכון שחוזרים עליו, כנראה בשל חוסר הכרות של המציאות בשטח ולא מתוך רצון להציג מצג-שווא בכוונה.
<יוסי דגן: אם יש שקר שחוזרים עליו פעם ועוד פעם ועוד פעם ועוד פעם זה לא אומר שהוא אמת.
<יוסי דגן: לצערי גם חוזרים עליו בתקשורת הבין-לאומית, שזה עוד יותר חמור, אבל זה דיון אחר.
<יוסי דגן: קודם כול, הבעיה המרכזית, עליכם לדעת את זה, היא שיש מחסור במים בכל הגזרה של המקומות הגבוהים, שומרון וחלק מבנימין, נקרא לזה גב ההר, יש מחסור של בין 7,000-10,000 קו"ב ביום.
<יוסי דגן: המחסור הזה רלוונטי לכולם.
<יוסי דגן: כשיש גשם הוא יורד על כולם וכשאין גשם יבש לכולם, כפשוטו.
<יוסי דגן: יתרה מכך, בחודש האחרון "מקורות", רשות המים וצה"ל מעבירים מכליות לפי העניין.
<יוסי דגן: למעט מקרים נקודתיים שהם כמו תפר או פלסטר המכליות מועברות למאגרים האזוריים של "מקורות" ואז בעצם ממלאים את החוסר שנוצר בכלים של "מקורות" ואז יש מים בהיקף שווה גם ליהודים וגם לערבים, וזאת עובדה.
דוד אמסלם: ממלאים את הברכה.
<יוסי דגן: ממלאים, והברכה היא של כולם.
<יוסי דגן: לכן אפשר לדבר על פוליטיקה, אם השומרון שייך לנו, כאשר אני אומר: בוודאי, זו ארץ התנ"ך, ואחר יגיד שהוא לא שייך לנו, זכותו, זה דמוקרטיה.
<יוסי דגן: אבל בנושא העובדתי ההתייחסות כאן היא במקרה הטוב שווה, ואציג אפילו דוגמה שאנחנו מופלים לרעה בהקשר הזה, גם בנושא המים.
<יוסי דגן: אבל חד-משמעית, הברכות משותפות לכולם.
<יוסי דגן: דיברו על מלא ברכות.
<יוסי דגן: בכל הגזרה המדוברת, אצלי בגזרה לפחות יש ברכת שחייה אחת.
<יוסי דגן: לערבים אצלנו באזור, בעין המורה- - -
תמר זנדברג: דיברנו על מכליות.
<יוסי דגן: דיברו על ברכות שחייה.
<יוסי דגן: זה התחיל בעמירה הס ועלה גם בדיון הקודם.
זהבה גלאון: לא דיברנו על ברכות שחייה.
זהבה גלאון: דיברנו על ברכות מאגרים.
<יוסי דגן: אני שמח שיש הסכמה שעלילת הדם הזאת, כאילו המתנחלים ממלאים בכל יום את הברכה שלהם במים ולכן אין מים לכפר מתחת, היא לא נכונה כי זה לא נכון.
<יוסי דגן: להם יש יותר ברכות שחייה מאשר לנו במרחב הזה.
<יוסי דגן: כל הברכות מלאות כי ממלאים אותן בתחילת הקיץ, וכאן יש שיאים.
<יוסי דגן: אגדיר עוד פעם, בגלל שבכל יום חסרה כמות של מים, ברוב הימים זה לא מגיע למצב שאין מים במכלים כי תמיד יש יותר מים.
<יוסי דגן: זה מגיע לשיאים בימי שישי או בימי שרב וכאן הבעיות.
<יוסי דגן: לכן ברכות המים לא רלוונטיות ואני שמח שגם חברת הכנסת מסכימה אתי בהגינות שהעלילה של עמירה הס הייתה שקר וכזב והיא גרמה לנזק בין-לאומי.
זהבה גלאון: אל תשים מילים בפי.
תמר זנדברג: תאמר את שלך.
<יוסי דגן: זה היה שקר גס.
זהבה גלאון: תגיד מה שאתה רוצה.
זהבה גלאון: אל תשים מילים בפינו.
דוד אמסלם: הדיון הוא על המים, לא על העיתונות.
<יוסי דגן: צריך להגיד את הדברים כפי שהם גם אם הם לא נעימים, והם היו מאוד לא נעימים.
<יוסי דגן: שאלו אותי בכלי התקשורת הזרים מחוץ לארץ בצורה מאוד-מאוד רצינית האם הרעלנו להם את המים, האם הברכות שלנו מייבשות אותם.
<יוסי דגן: אני כראש המועצה האזורית שומרון, שאחראי מטעם מדינת ישראל – כן טוב או לא טוב – על האזור הזה ונבחרתי בבחירות דמוקרטיות אומר שאני מתמודד עם עלילות דם גם על מדינת ישראל, וצריך לחדד את זה.
<יוסי דגן: אגיד יותר מזה, גם הסיפור שכאילו מפחיתים להם מים יותר מאשר לנו, לא רק שהוא לא נכון, כי כפי שתיארתי ברמה הכי בסיסית, הברכה משותפת לכולם, אז זה גם שקר ומפיצים אותו גם בתקשורת הבין-לאומית וזה פשוט לא נכון.
<יוסי דגן: דבר נוסף, אני חושב שהתושבים שלי אפילו מופלים לרעה כי כשיש בעיה של מים "מקורות" אומרת לנו: תגידו לחקלאים לא להשקות את הגפנים, לא להשקות את המטעים.
<יוסי דגן: ברשות הפלסטינית הם לא מוכנים לקבל פקודות כאלה ולכן הם משקים חופשי.
<יוסי דגן: אגב, אנחנו משקים במים מטוהרים, במים ממט"שים ואילו אצלם יותר מ-90% הם ממים לא מטוהרים כי הם לא מוכנים לקבל את הטכנולוגיה הזאת.
<יוסי דגן: לכן בצורה של מכפלות כפולות ומכופלות אנחנו מופלים לרעה במשבר הזה.
<יוסי דגן: אבל לא באתי לבכות שאני מופלה לרעה.
<יוסי דגן: באתי לדבר על הפתרון של הבעיה.
<יוסי דגן: יש עוד נקודה שאני חייב להעיר עליה כי פשוט אני מרגיש אחריות שבוועדה המכובדת הזו יכירו את העובדות, גם אם הן מופצות בכל העולם בשקרים.
<יוסי דגן: אני מקווה שמי שמקשיבים לי כאן, לא אשמע אותם אומרים את הדברים האלה, למרות שזו זכותם, כי זו דמוקרטיה.
<יוסי דגן: אני מקווה להגינות גם אם יש חילוקי דעות.
<יוסי דגן: הסיפור של קוצרה, שעלה פה, זה כפר ערבי שנמצא ליד מגדלים.
<יוסי דגן: צינור המים שמוליך למגדלים משתמשים בו גם תושבי קוצרה, וטוב שכך, זה בסדר גמור כמובן.
<יוסי דגן: 90% מהמים של צינור המים שמוליך למגדלים ולקוצרה נגנבים על-ידי גורמים שקשורים לרשות הפלסטינית.
<יוסי דגן: מדובר על 500 מטר קו"ב ליום, זה 90% מהמים.
<יוסי דגן: לצערי יש אזלת יד, כמו על הרבה דברים שקשורים לעבריינות של גורמים מן הרשות הפלסטינית, יש גם אוזלת יד כשלא מקצים לזה כוח אדם לאכיפה כי לא נראה מספיק דחוף לטפל בזה.
<יוסי דגן: אני אומר שוב, 90% מן המים נגנבים.
<יוסי דגן: אותם גנבי מים, שזה לא אנשים שאין להם מים לשתות אלא זה מאכערים ברשות הפלסטינית – וכולם יודעים על מה אני מדבר, בטח גורמי מתאם הפעולות ביו"ש – מדובר באנשים שגונבים מים ולכן אין מים גם למגדלים וגם לקוצרה.
<יוסי דגן: ואכן כשממלאים את המים במאגרים של "מקורות" יש מים, בצורה מלאכותית, גם למגדלים וגם לקוצרה, עד שגונבים אותם.
<יוסי דגן: אכן במגדלים וגם בקוצרה כמעט מידי יום אין מים.
<יוסי דגן: למה?
<יוסי דגן: שם זה פחות בגלל המשבר המדובר, אלא פשוט כי גונבים 90% מן המים ואין אכיפה.
<יוסי דגן: הטענה שלי היא בהחלט כלפי נציגי המדינה שאחראים על אכיפת החוק, כי זה גם חוסר אכיפת החוק וגם מוביל לכך שאין מים.
<יוסי דגן: יש שלוש בעיות מרכזיות שיצרו את הבעיה הזאת וכרגע אין להן מענה.
<יוסי דגן: צריך לדעת את זה, גם אחרי כל הדיונים.
<יוסי דגן: זה מטריד אותי כי אנחנו כבר באמצע הקיץ.
<יוסי דגן: אנחנו עוד מעט בחודש אב, אנחנו באמצע חודש יולי, באמצע הקיץ.
<יוסי דגן: יש נושא של תכנון וביצוע, שלא קרה בשנים האחרונות, כי יש את JWC, הוועדה המשותף לתשתיות מאז הסכם אוסלו, שהרשות הפלסטינית מסרבת לכנס אותה וצריך אישור שלה לפרויקטים תשתיתיים משותפים; ויש את גנבות המים, שהן בין 15%-20%, למעט באזור קוצרה-מגדלים שם זה 90%, אבל ברוב השטח הממוצע הוא 15%-20%.
<יוסי דגן: כל הדבר הזה גורם לכך שבימי שיא בביקוש ובימי שרב כבד יש שיאים של מחסור במים.
<יוסי דגן: אי אפשר לקיים אזור שלם כל הזמן על מכליות וזה מטריד אותי.
<יוסי דגן: יתרה מכך, אנחנו מדברים על חוסר של בין 7,000-10,000 קו"ב מים, ובין 5-9 מכליות זה בין 200-400 מטר קו"ב ליום.
<יוסי דגן: זאת אומרת, במקרה קיצון אין דרך לממש מים לכולם ויש הפסקות מים.
<יוסי דגן: גם לא נראה לי הגיוני שמדינת ישראל תתקיים כך לאורך זמן.
<יוסי דגן: יש שלושה פתרונות שנמצאים על הפרק.
<יוסי דגן: אחד הוא קידוח המים באריאל, שרשות המים, "מקורות" והמינהל האזרחי נתנו לזה "גז".
<יוסי דגן: בני אלבז יושב פה ונציגי "מקורות" ורשות המים, כולם מקדמים את זה.
<יוסי דגן: זה אמור להיות בעוד חודשיים בערך.
<בני אלבז: בסוף החודש הזה – 5,000 קו"ב ליום.
<יוסי דגן: מצוין, היה שווה לבוא לכאן ולשמוע את זה.
<יוסי דגן: זה פתרון אחד.
יהודה גליק: זה נותן מים גם ליהודים וגם לפלסטינים?
<יוסי דגן: בוודאי.
<יוסי דגן: שוב, כפי שאמרתי, אפשר להתווכח אם הקדוש ברוך הוא הבטיח את הארץ הזאת לאברהם או לישמעאל אבל אי אפשר להתווכח עם העובדה הבסיסית, שיש ברכה אחת שמשותפת לכולם.
<יוסי דגן: מה לעשות, זה האמת, טובה או לא טובה, זה מה שיש, אלה העובדות.
זהבה גלאון: העובדות הן שהפלסטינים מקבלים פחות.
<יוסי דגן: לא נכון.
<יוסי דגן: זה אותה ברכת מים, זה גרביטציה.
זהבה גלאון: לא שמעת את סוף המשפט.
זהבה גלאון: מקבלים 14% פחות על-פי עמדות- - -
יהודה גליק: בהסכמי אוסלו התחייבנו לתת הם 20% ונתנו להם 50%.
זהבה גלאון: והם מקבלים 14% ולא 20%.
יהודה גליק: הם מקבלים 50%.
<יוסי דגן: אני מבקש להמשיך, ברשותכם.
<יוסי דגן: הדברים אינם נכונים.
<יוסי דגן: כולם יודעים שהמדידות של הרשות הפלסטינית כפי שרשומות אצל המינהל האזרחי לא משקפות את כל הצריכה.
<יוסי דגן: אני לא מוכן לשמוע ולא אהיה מוכן לשמוע, למרות שזכותכם להגיד את זה כי זה דמוקרטיה, אפשר גם להגיד שקרים- - -
תמר זנדברג: תודה רבה לך.
תמר זנדברג: זו כבר הפעם הרביעית שאתה אומר את זה.
<יוסי דגן: בדמוקרטיה מותר להגיד שקרים ואתם מפיצים- - -
תמר זנדברג: יש פה מדליות שמחלקים במסגרת הדמוקרטיה?
תמר זנדברג: זו פעם רביעית שהוא מסביר לי שמותר לנו לדבר.
<יוסי דגן: הם יכולים להמשיך להפיץ שקרים, למרות שחבל שמפיצים שקרים.
<יוסי דגן: העובדה היא, כפי שאמרתי, שזה מעיק על כולם.
<יוסי דגן: לכן אני מציע להתעלם מן הפוליטיקה הקטנה, הפוליטיקה בגרוש שמנסים לעשות כאן.
<יוסי דגן: אם אתם לא תהיו המבוגרים האחראים, אנחנו נהיה המבוגרים האחראים.
<יוסי דגן: אני כראש מועצה רוצה לדאוג למים גם ליהודים וגם לערבים, אבל לא צריך לחלק מדליות, מדליות אני מקבל מאשתי.
<יוסי דגן: אני צריך לדאוג לכך שיהיו מים.
<יוסי דגן: כרגע המצב הוא שהקידוח באריאל אמור להביא חלק מן הפתרון לבעיה.
<יוסי דגן: איגומי המים, שדובר עליהם באין-ספור ישיבות, כרגע זה תקוע בשל מחסור בכסף, איגומי מים זמניים שאמורים לפתור גם את הבעיה.
<יוסי דגן: אין לזה מענה ואני מבקש שהוועדה תטפל בזה.
<יוסי דגן: הפתרון הזה הובטח אולם הוא תקוע בשל בירוקרטיה של יועצים משפטיים ופקידים למיניהם.
דוד אמסלם: כשאתה מדבר על איגומי מים, מה הכוונה?
<יוסי דגן: יש רעיון של רשות המים, בנוסף להזרמת מכליות, שכולם מבינים שזה לא פתרון.
דוד אמסלם: עזוב את המכליות.
דוד אמסלם: אנחנו לא בסיס באיזה ג'אבל.
<יוסי דגן: מדובר על הגדלת איגומים אזוריים על-ידי איגומי מים זמניים.
<יוסי דגן: יש תוכנית מפורטת.
דוד אמסלם: כלומר להקים עוד מאגרי מים?
<יוסי דגן: מאגרים זמניים כאלה.
<יוסי דגן: זה מצריך היתר הבנייה, המינהל האזרחי מחליט איפה, רשות המים מחליטה איפה.
<יוסי דגן: שיחליטו איפה שהם רוצים.
<יוסי דגן: זה אמור להיות פתרון לעוד כמה עשרות אחוזים בבעיה.
<יוסי דגן: דובר על זה והובטח אך זה לא קרה.
<יוסי דגן: אני עוד מהחורף רודף אחרי זה באופן אישי בין משרד הפנים לבין רשות החירום הלאומית, המינהל האזרחי ו"מקורות".
<יוסי דגן: כולם מכירים את זה.
<יוסי דגן: כרגע זה תקוע ברמת יועצים משפטיים.
<יוסי דגן: יש רצון טוב מצד כל היושבים כאן.
זהבה גלאון: כמה ברכות שחייה יש לכם שעובדות עכשיו?
<יוסי דגן: אחת.
דוד אמסלם: גם אם יש 20 זה לא חשוב.
<יוסי דגן: ולפלסטינים יש פי כמה.
<יוסי דגן: נשמע טוב אבל שיקרתם לציבור.
תמר זנדברג: זאת שאלה חשובה.
<יוסי דגן: משפט מסכם, שהוא הכי חמור והכי בעייתי כרגע, וזו האמת, ושוב אני מתפלא על הפוליטיקות הקטנות שאומרות פה היושבות לידי בשולחן.
<יוסי דגן: צריך להביא צינור- - -
תמר זנדברג: אדוני היושב-ראש, הוא הולך להמשיך לחלק ציונים לחברי הכנסת?
זהבה גלאון: אל תחלק לנו ציונים.
תמר זנדברג: הוא מחלק ציונים לחברי הכנסת באופן בלתי פוסק מאז תחילת דבריו.
תמר זנדברג: שיידע איפה הוא נמצא.
<יוסי דגן: מותר לי לדבר, זו דמוקרטיה.
יהודה גליק: תדבר בצורה מכובדת אל חברי הכנסת, זה הכול.
תמר זנדברג: מה הדבר הזה?
<יוסי דגן: בינתיים צועקים עליי ולא נותנים לי לדבר.
תמר זנדברג: אף אחד לא צועק עליך.
תמר זנדברג: יש יושב-ראש לישיבה הזאת.
תמר זנדברג: אני מבקשת שחברי הכנסת כאן לא יקבלו ציונים מהציבור, עם כל הכבוד.
דוד אמסלם: אני מקבל את הבקשה.
<יוסי דגן: זו הדמוקרטיה.
דוד אמסלם: יוסי דגן, תתייחס לנושא המים.
<יוסי דגן: הדבר המרכזי שלא קורה, אין כרגע מענה לצינור שאמור לפתור את הבעיה.
<יוסי דגן: כולם אומרים שיש לכך אפילו תקציב.
<יוסי דגן: הבעיה היא – וזה לא רק ביהודה ושומרון – זה גם הבירוקרטיה של התכנון והבנייה בתוך הקו הירוק.
<יוסי דגן: זה אמור לעבור באזור נווה ירק.
<יוסי דגן: יש צינור גדול שאמור לפתור את הבעיה.
דוד אמסלם: מאיפה מגיע הצינור?
<יוסי דגן: מנווה ירק עד כיוון שער השומרון ומשם זה ממשיך הלאה.
<יוסי דגן: זה צינור מתוכנן.
<יוסי דגן: הוא היה תקוע מזה שנים וכרגע השתחרר.
דוד אמסלם: הצינור המרכזי בעצם.
<יוסי דגן: הצינור הזה צריך לקום.
<יוסי דגן: כרגע מדובר על 5 שנים.
<יוסי דגן: נאמר לנו שבתוך שנתיים אמור להיות הביצוע אך הבירוקרטיה תהיה 3 שנים במקרה הטוב.
<יוסי דגן: שוב, לא רק של המינהל האזרחי ביו"ש אלא גם של רשויות אחרות בתוך הקו הירוק.
<יוסי דגן: אנחנו מצפים שתהיה החלטת ממשלה על חירום, או כל דרך אחרת, שייכנסו כאן לנוהל חירום.
<יוסי דגן: אחרת, גם אם יביאו מכליות וגם אם יביאו איגומי מים, עוד 3 שנים לפי קצב הגידול המתוכנן בטוח לא יהיו מים.
<יוסי דגן: אז עדיף לעשות את זה עכשיו.
דוד אמסלם: דרך אגב, עוד מעט אני אמור לעלות לוועדת העבודה והרווחה אז יחליף אותי אכרם חסון.
דוד אמסלם: אני רוצה לעבור ישר ל"מקורות".
דוד אמסלם: למה אין מים?
<דניאל סופר: אני מנהל מרחב המרכז ב"מקורות".
<דניאל סופר: צריך להסתכל על המצב הזה.
<דניאל סופר: הרבה שנים אחורה דיברו על הסכמי אוסלו ואז התחייבנו לתת 31 מיליון קו"ב לפלסטינים.
<דניאל סופר: אנו נותנים היום בסביבות 70 מיליון קו"ב לפלסטינים ויש להם בקשות בקנה, הכול בסדר.
דוד אמסלם: דרך אגב, הם קונים את המים?
<דניאל סופר: הם משלמים עליהם דרך קיזוז במסים.
דוד אמסלם: כמה משלמים עבור קו"ב מים?
<דניאל סופר: בין 2.80 ל-3.50 שקל.
<דניאל סופר: מחירי העלות.
דוד אמסלם: כמה אזרח ישראלי משלם?
<דניאל סופר: האזרח הישראלי בביתו משלם במחיר הרבה יותר יקר, אבל יש בזה גם אלמנט של ביוב ושל חלוקה בתוך הארץ.
דוד אמסלם: זה לא נכון, אבל בואו נתקדם.
<דניאל סופר: נכון מה שאמר פה יוסי דגן.
<דניאל סופר: אנחנו מזהים פה חוסר של בין 7,000-10,000 קו"ב.
דוד אמסלם: איך אתם פותרים את הבעיה ביום-יום?
<דניאל סופר: אנחנו נמצאים בהליך מזורז של התקנת מסנן גדול בקידוח אריאל.
<דניאל סופר: הוא יוסיף עוד כ-5,000-6,000 קו"ב ליום.
<דניאל סופר: ואז אני מניח שאת השנה הזאת אנחנו עוברים.
דוד אמסלם: דרך אגב, כל צריכת המים באה מהמקורות שם או שאתם מזרימים מבחוץ?
<דניאל סופר: הרוב כבר מבחוץ.
דוד אמסלם: אז השאלה נעוצה באיגום.
דוד אמסלם: נניח שעכשיו תמצא את ה-5,000 קו"ב, איפה תאגם אותם?
<דניאל סופר: היום אין בעיה באיגום כי הכול נצרך.
<דניאל סופר: זה לא שיש איגום ומחכים לקחת את המים.
<דניאל סופר: כל מה שאנחנו מספקים נצרך באותו רגע, לא צריך איגום.
<דניאל סופר: יש מספיק איגום אבל חסרים מקורות.
<בני אלבז: הוא מדבר על האיגום של הברכה באריאל.
דוד אמסלם: אני מדבר כרגע על הברכה.
<דניאל סופר: יש לנו מספיק ברכות לאגם את המים האלה.
דוד אמסלם: אם כך, מה הבעיה?
דוד אמסלם: דרך אגב, למה אתם מחכים לקידוח?
דוד אמסלם: למה אתם לא מזרימים מים בלילות מראש העין?
<דניאל סופר: אנחנו מזרימים 24 שעות ביממה 7 ימים בשבוע, לא רק בלילות אלא גם בימים וגם בשבתות ובכל רגע נתון.
דוד אמסלם: זה עדיין לא מספיק.
<דניאל סופר: קוטרו של הצינור, קוטר הקו הוא כזה שהוא לא מסוגל להעביר את כל כמות המים שרוצים.
<דניאל סופר: נכון, יש תכנון, והיום זה נכנס להליך מזורז ואנחנו מקווים שהוא יהיה מזורז מאוד, להקים קו עם קוטר גדול ולהביא עוד מים.
דוד אמסלם: אם כך אז מה הבעיה שיוסי דגן העלה בנושא האיגום?
דוד אמסלם: לא קיים דבר כזה?
דוד אמסלם: בעיית האיגום לא קיימת?
<דניאל סופר: צריך להבדיל.
<דניאל סופר: איגום מייצר אמינות אספקה בזמן שיש לנו מים.
דוד אמסלם: אנחנו מדברים על אמינות אספקה.
<דניאל סופר: לא, אנחנו מדברים על חוסר במים.
דוד אמסלם: אני מבין שכרגע בשוטף הכול בסדר.
דוד אמסלם: יש לנו שיאים ובהם אנחנו צריכים לתת תגבור.
<דניאל סופר: אגיד אחרת.
<דניאל סופר: האיגום בחודשי הקיץ, נכון לכמויות המים שאנחנו מסוגלים לספק, לא יעזור.
דוד אמסלם: יוסי דגן אומר שכרגע יש שיאי צריכה בימי שישי וכולי.
<דניאל סופר: אבל השיאים האלה, זה לא שאני אוגר את המים ואין לי מה לעשות איתם.
<דניאל סופר: הקידוחים והתחנות עובדים באופן רצוף.
<דניאל סופר: האיגום היה חסר אם וכאשר באיזה יום באמצע שבוע לא היה לי לאן לדחוף את המים ואז ביום שישי היה חסר, אז היה צריך איגום.
<דניאל סופר: במקרה הזה זה לא הבעיה.
<דניאל סופר: האיגום חשוב בקצוות המערכת כי זו מערכת מסובכת מאוד וחשוב מאוד שיהיה איגום.
דוד אמסלם: לא הצלחתי להבין משהו עקרוני.
דוד אמסלם: אם הסיפור הוא רק בקצוות, הרי יש פה שיאים, ויש הבדל בין קיץ לחורף.
דוד אמסלם: לפי הלוגיקה שלי זה בעיה של איגום בלבד.
דוד אמסלם: אולי תזרים בכל החורף ותצרוך בקיץ.