GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מיקי לוי: בהרבה נושאים.
דוד אמסלם: מה שאני מבקש מכם – אני רוצה להתחיל בהקראה כי אנחנו עוד מעט מסיימים את הדיון – בגדול, אני רוצה שאתם תקבעו פרמטרים קשיחים.
דוד אמסלם: ככל שזה יהיה יותר קשיח זה יהיה יותר הוגן, ובסופו של דבר מדובר בכסף.
דוד אמסלם: בקצה זה מתורגם לכסף, צריך להבין את זה.
דוד אמסלם: אז ככל שאתם תיתנו פרמטרים יותר ברורים לאותו קצין אבטחה שאמור לקבוע כמה שוטרים, ככה יהיה יותר קל למערכת גם לתכנן את העסק הזה.
דוד אמסלם: כל פעם באים למשטרה, אישורי תוכניות, הכמות היא משתנה מאירוע לאירוע ומאותו קצין לאותו קצין.
דוד אמסלם: אני אומר לך, פעם החליפו קצין, כבר הכול השתנה.
דוד אמסלם: והכול בא מטוב, אני לא חושב שהקצין הוא איש רע, דווקא מחליט.
דוד אמסלם: יש בית הלל, יש בית שמאי, אתם יודעים, אנחנו בני-אדם.
דוד אמסלם: יש אחד שיש לו שיקול דעת א', לשני שיקול דעת ב', אבל בקצה זה כסף.
דוד אמסלם: לכן, אני חושב שככל שהפרמטרים יהיו יותר קשיחים, יותר ברורים, יותר חד חד-ערכיים, גם מי שמתכנן את האירוע יעמוד על קרקע יציבה, הוא גם יודע על מה מדובר, הוא יודע לבד.
דוד אמסלם: יש לו טבלה, הוא יודע לעשות את החישובים, הוא גם יכול להחליט אם זו האבטחה – אני לא עושה אירוע בקנה מידה הזה, אני מצמצם אותו.
דוד אמסלם: אני אומר לך שהיו אירועים בעירייה, שקלו, כמעט רצו לבטל אותם בגלל עלויות האבטחה, לא ידעו אותן מלכתחילה.
מיקי לוי: יש גם אפשרות – ולא פעם אחת נותנים גם לאנשים פרטיים.
מיקי לוי: אני רוצה להפנות את תשומת לבך, אדוני, שגם לאנשים פרטיים ניתן כשיש לזה היבט ציבורי.
מיקי לוי: למשל, חברת תעבורה שמעבירה קורות של גשרים ממקום למקום.
מיקי לוי: צריך להגביל אותה, לדוגמה, בין 2:00 ל-5:00 לפנות בוקר כשאין תנועה, על הליווי, על החסימות, על כל המערך התנועתי, משלמים כסף.
מיקי לוי: הם מרוויחים כסף על העניין הזה.
דוד אמסלם: מיקי, אתה חוזר על הסיפור שהם מרוויחים כסף.
דוד אמסלם: אם זה אירוע פרטי פר אקסלנס, אין בעיה.
דוד אמסלם: כל עוד זה אירוע של מישהו פרטי שנותן שירות לגוף ציבורי – זה עירייה, חברת חשמל, לא משנה, מעצ – בסוף, הציבור משלם.
דוד אמסלם: הוא רק משלם קצת יותר.
דוד אמסלם: משום שהוא גובה בכל מקרה תקורה על זה.
דוד אמסלם: אם הוא משלם 100, יש לו פקידה וכו', גם הוא צריך להרוויח על זה קצת, אז הוא יגבה 120.
דוד אמסלם: להיפך, זה ייקר לך אפילו.
דוד אמסלם: רק אם זה חתונה פרטית של מישהו, שלא קשורה בכלל לציבור, זה סיפור אחר.
<יואל הדר: אדוני, אבל זה שני הכיוונים.
<יואל הדר: למשל, העירייה גובה ארנונה גם מהמשטרה.
<יואל הדר: אתה יכול להגיד: מה פתאום גובה ארנונה מהמשטרה, היא נותנת שירות.
דוד אמסלם: אני אתן לך את התשובה על זה ונתקדם.
דוד אמסלם: העיריות הן זרוע ממשלתית.
דוד אמסלם: הממשלה כמעט בשום תחום לא מתפקדת מול האזרח, אין דבר כזה.
דוד אמסלם: בחינוך – לא מול האזרח, בכבישים – לא מול האזרח, בכל הנושא הסוציאלי – לא מול האזרח.
דוד אמסלם: הזרוע המרכזית של המדינה להוציא את תקציבה, דרך הרשויות המקומיות.
דוד אמסלם: היא באה לעירייה ואומרת לה, את תסללי את הכבישים הפנימיים, את תעסיקי את המורים, את תעסיקי את העובדים הסוציאליים, את תעשי את התרבות, כל הנושאים.
דוד אמסלם: יש שני נושאים שהם לא שם- בריאות וביטחון, שזה משטרה, צה"ל ומערכת הבריאות, זה לא דרך העיריות.
דוד אמסלם: אתה כמדינה מחליט.
דוד אמסלם: אתה יכול לבטל ארנונה.
דוד אמסלם: איך המדינה מתקצבת אותם?
דוד אמסלם: הרי מה זה מענק האיזון?
דוד אמסלם: המדינה רואה כמה הן גובות והיא מוסיפה או גורעת, בהתאם.
דוד אמסלם: אז היא החליטה שזה נוח לה ככה, הרי בסוף אם נניח היא תפטור את כולם, היא תשלם את זה, היא תתקצב את משרד הפנים שיתקצב את זה ישירות.
<יואל הדר: אז אתה אומר, גם זה מעגל סגור.
דוד אמסלם: הכול זה ישראבלוף.
<יואל הדר: גם ארנונה מעגל סגור, הכול מעגל סגור.
דוד אמסלם: נכון, אבל כאן יש לזה משהו ערכי, זה מה שאני טוען.
דוד אמסלם: הסיפור כאן הוא משהו ערכי.
דוד אמסלם: עובד מדינה, עובד עירייה, עובד ציבור, הוא מקבל את משכורתו מהציבור נטו.
דוד אמסלם: תאר לך שהיינו באים לבית-משפט, השופט היה אומר, אני גומר ב-16:00 אבל אם אתם רוצים, נא לשלם לי עוד קצת.
<יואל הדר: אבל לא משלמים לו ישירות.
דוד אמסלם: היו אומרים, נשלם לשופט קצת יותר שיישאר עד 20:00.
דוד אמסלם: ומי משלם?
דוד אמסלם: המתדיין.
דוד אמסלם: לא נראה טוב.
<יואל הדר: זה לא בדיוק אותו דבר כי הרשות הציבורית משלמת למשטרה, היא לא משלמת לשוטר.
דוד אמסלם: הבנת את הרעיון.
<יואל הדר: בסופו של דבר מדברים על מעגל סגור.
דוד אמסלם: הייתי רוצה באמת לקבל מכם כמו שאמרנו את התעריפים, מה בעצם השכר של השוטרים.
דוד אמסלם: דבר שני, הייתי רוצה לקבל את ההנחיות שלכם, איך אתם קובעים את מספר השוטרים וכו'.
<יואל הדר: זה לא אותו דבר מה שאמרת.
<יואל הדר: התעריף שגובים זה יותר ממה שהשוטר מקבל.
<יואל הדר: זה שני דברים אחרים.
<יואל הדר: מה שגובים מהאזרחים זה תעריף - - -
דוד אמסלם: אתם משאירים אצלכם חלק לא מבוטל.
דוד אמסלם: דרך אגב, המשטרה מרוויחה מהאירוע הזה, כמשטרה.
דוד אמסלם: השוטר מקבל משהו.
דוד אמסלם: מתוך ה-1,000 שקלים, כמה השוטר מקבל?
<רפ"ק ג'ורג' קיוורקיאן: 15% עוברים למשטרה, לקרן לרווחת השוטר.
<רפ"ק ג'ורג' קיוורקיאן: זה בתקנות.
דוד אמסלם: ומה אתם עושים עם זה?
<רפ"ק ג'ורג' קיוורקיאן: פעולות חינוך - - -
מיקי לוי: קרן לרווחת השוטר.
מיקי לוי: זה לא לתקציב המשטרה, זה כסף קטן.
דוד אמסלם: רצית להגיד משפט, בבקשה.
<כרמי וורטמן: כרמי וורטמן, אני מפיק עצמאי שעובד הרבה עם עיריות ומועצות וגם מפיק אירועים פרטיים.
<כרמי וורטמן: קודם כול, יש פה לא מעט אי-דיוקים.
<כרמי וורטמן: האחריות על האירוע בסופו של דבר היא על המפיק.
<כרמי וורטמן: אם נסתכל אחורה על הדברים שקרו בארץ, המפיקים נכנסו לכלא, לא השוטרים.
<כרמי וורטמן: אולי להם ירדה דרגה.
דוד אמסלם: אם יכניסו את השוטרים, איך הם יכניסו את המפיקים?
<כרמי וורטמן: הם כרגע אמרו שהם אחראים על האירוע.
<כרמי וורטמן: מנהל האירוע בפועל, מי שחותם על המסמך, זה אני ומפיקים כמוני.
<כרמי וורטמן: אנחנו חותמים על המסמכים ואנחנו לוקחים את כל האחריות.
<נצ"מ יוסף שפרלינג: אתה חותם על זה שתעמוד בדרישות המשטרה, ועל הרישיון.
<כרמי וורטמן: יש שני דברים, יש רישוי ויש שוטרים בשכר.
<כרמי וורטמן: זה שני דברים.
<נצ"מ יוסף שפרלינג: - - - אחראי לבטיחות הציבור - - -
<כרמי וורטמן: אני לא הפרעתי, אני מבקש.
<כרמי וורטמן: ניסיתי לא להפריע.
<כרמי וורטמן: דבר שני, הבעיה הכי גדולה שגם אין קריטריון באמת.
<כרמי וורטמן: אתה מבקש לקבל קריטריון, גם אנחנו.
<כרמי וורטמן: אין קריטריון כמה קהל מצריך כמה שוטרים בשכר.
<כרמי וורטמן: ממש קרוב לפה, בגן סאקר, אני מפיק הרבה אירועים כל שנה.
<כרמי וורטמן: כל שנה יש לי סכום אחר של שוטרים – פעם 80, פעם 110, פעם 50 – ואני לא מדבר על רישוי.
<כרמי וורטמן: דרישות רישוי, כל פעם יש משהו אחר לגמרי.
<כרמי וורטמן: זה דיון אחר, זה לא דיון בוועדה הזאת.
<כרמי וורטמן: אז אנחנו אומרים, יש בעיה כרגע של קריטריון.
<כרמי וורטמן: קודם כול, השוטרים הם ספק יחיד, הם קובעים כמה שוטרים יש, והם היחידים שיכולים לבצע את זה.
<כרמי וורטמן: אנחנו מרגישים שאנחנו באמת משלמים את השכר פעמיים – פעם אחת המסים שמשלמים מהמשכורות של עובדי ציבור, ופעם שנייה שוטרים בשכר.
דוד אמסלם: יש משהו אקוויוולנטי לשוטר מבחינת האבטחה.
דוד אמסלם: זה יכול להיות גם מאבטח רגיל מחברת שמירה?
<אלעד דיין: מבחינתנו בהחלט.
דוד אמסלם: הרי בסופו של דבר, אם מדובר באבטחה, אתם מאפשרים להם או שוטר או מאבטח?
מיקי לוי: מעורב.
<רפ"ק ג'ורג' קיוורקיאן: בנוהל שלנו, אנחנו קודם כול בודקים אמצעים חלופיים.
<רפ"ק ג'ורג' קיוורקיאן: רק אחר כך, אם אין אמצעים חלופיים – שוטרים.
<רפ"ק ג'ורג' קיוורקיאן: אם אפשר מצלמות, אם אפשר תמרורים זמניים.
<קריאה: סדרנים אזרחים.
דוד אמסלם: נניח עכשיו יש לו אירוע, אתה אומר: אני צריך 50 מאבטחים מסביב.
דוד אמסלם: הרי השוטר בסופו של דבר הוא סוג של מאבטח.
<נצ"מ יוסף שפרלינג: זה לא ככה.
<נצ"מ יוסף שפרלינג: בודקים כמה פתחי כניסה יש - - -
דוד אמסלם: נגיד יש 20 פתחי כניסה.
<כרמי וורטמן: התשובה היא לא.
דוד אמסלם: בזמנו בטדי, הרי הוצאתם את השוטרים, שמתם מאבטחים.
דוד אמסלם: זה עבד.
<קריאה: סדרנים.
דוד אמסלם: סדרנים, נקרא לזה מאבטחים.
דוד אמסלם: השאלה אם באירועים מסוג זה יש את האופציה או שוטר או סדרן.
<נצ"מ יוסף שפרלינג: בחלק מהמקרים כן.
<נצ"מ יוסף שפרלינג: חבל שאתה אומר - - -
<כרמי וורטמן: אופציה אין.
<אלעד דיין: אדוני, אין אופציה.
<אלעד דיין: אין אופציה.
<כרמי וורטמן: זה לא נכון.
<נצ"מ יוסף שפרלינג: אתה מקבל מקצין המשטרה במקום דרישה של X סדרנים ו-X שוטרים, אז אל תגיד זה לא נכון.
<אלעד דיין: זה לא אופציה.
<נצ"מ יוסף שפרלינג: זה לא אופציה אבל - - -
<אלעד דיין: אוקיי.
<אלעד דיין: אבל את השוטרים אני לא יכול להעמיד.
מיקי לוי: מה שאתה מביא יכול לכוון תנועה?
מיקי לוי: אני שואל אותך.
מיקי לוי: אני עכשיו שואל אותך כמפקד מחוז.
<כרמי וורטמן: מיקי, ברור שלא.
<כרמי וורטמן: ברור שלא.
מיקי לוי: ברור שלא.
מיקי לוי: מה שאתה מביא יכול להוציא מטען חבלה או חפץ חשוד?
<אלעד דיין: אנחנו לא טוענים שלא צריכים להיות שוטרים.
מיקי לוי: מה שאתה מביא יכול לעמוד עם רובה צלפים בגן סאקר למעלה על בית-המשפט העליון כשיש איום ממשי?
<אלעד דיין: אדוני, אנחנו לא טוענים - - -
מיקי לוי: אז לכן זה מעורב.
מיקי לוי: תאמין לי, הייתי שם הרבה שנים.
<אלעד דיין: אנחנו לא טוענים שלא צריך שוטרים.
דוד אמסלם: רבותי.
<כרמי וורטמן: רק שנייה.
מיקי לוי: אנחנו רוצים שלא - - -
דוד אמסלם: מיקי, אני רוצה להתקדם.
<כרמי וורטמן: צלפים על גגות זה של משטרת ישראל.
מיקי לוי: תודה רבה, ידידי.
<כרמי וורטמן: לא של שוטרים בשכר.
<כרמי וורטמן: המנדט של שוטרים בשכר זה אך ורק סדר ציבורי ותנועה.
<כרמי וורטמן: בלבד.
<כרמי וורטמן: זה המנדט.
מיקי לוי: אבטחה.
מיקי לוי: אל תגיד לי - - -
<כרמי וורטמן: לא.
<כרמי וורטמן: סדר ציבורי ותנועה.
<כרמי וורטמן: זה בחוק.
דוד אמסלם: כרמי, נגמר.
<כרמי וורטמן: תודה.
דוד אמסלם: קודם כול, תודה.
דוד אמסלם: אני רציתי יותר לעשות פה איזשהו גירוי אינטלקטואלי לעניין, זה לא קשור כל כך לתיקון שאנחנו רוצים, אבל על הדרך אני עוד פעם אומר.
דוד אמסלם: המשטרה, ככל שאתם תקבעו נהלים חד חד-ערכיים, אז יהיה יותר ברור.
דוד אמסלם: שיהיו פרמטרים – כמות קהל, כמות פתחים – דברים שאנחנו יודעים להכניס אותם לתוך איזושהי נוסחה, בסדר?
דוד אמסלם: ואתם יכולים להכניס גמישות, באחוזים מסוימים.
<יואל הדר: למשל, מצעד הגאווה של שנה שעברה לא דומה למצעד הגאווה השנה לגבי כמות השוטרים, כי יש אירועים שיכולים לקרות, שיכולים לשנות גם את הכמויות.
מיקי לוי: והאיומים הם לא אותו דבר.
מיקי לוי: הידיעות המודיעיניות כל פעם משתנות.
<יואל הדר: בגלל זה, זה משתנה.
<יואל הדר: האיומים גם משתנים.
<אלעד דיין: אדוני, שיקול הדעת של המשטרה נמצא היום בסיטואציה שזה פשוט לא ייתכן.
<אלעד דיין: אנחנו מדברים על סיטואציה שלעתים אירועים, הקהל בהם הוא קהל, בוא נגיד מבחינת איכות הקהל הוא באיכות הכי גבוהה, ומקבלים שם כמויות שוטרים שהן פשוט בלתי נתפסות.
<קריאה: אף פעם אי-אפשר לדעת.
מיקי לוי: תגיש ערעור.
<אלעד דיין: אנחנו מגישים.
<אלעד דיין: הבעיה שמספר השוטרים מתקבל שלושה-ארבעה ימים לפני האירוע.
<אלעד דיין: הסיטואציה הזאת לא מאפשרת לנו - - -
דוד אמסלם: בואו נתקדם, אני רוצה להתקדם.
דוד אמסלם: אני מבקש מהמשטרה באמת לשבת על נוהל כמו שאמרתי, שיהיה חד חד-ערכי.
דוד אמסלם: תזמינו את המפיקים.
דוד אמסלם: יש פה איזושהי בעיה.
דוד אמסלם: הוא לא יכול לקבל ארבעה ימים לפני כן את הנתון.
דוד אמסלם: לכן אני מבקש, תשבו, תארגנו איזשהו נוהל שהוא קצת יותר מסודר, יותר מובן, עם פרמטרים יותר קשיחים, עד כמה שהדבר ניתן.
<אלעד דיין: אדוני, אנחנו נשמח אם המשטרה גם תוכל לתחום עד מתי, מה הגבול של הבקשה האפשרי.
<אלעד דיין: זאת אומרת, אנחנו היום מקבלים בקשות למימון טרקטורונים לשוטרים, אנחנו מקבלים בקשות למימון צפלין, אנחנו מקבלים בקשות למימון שוטרי תנועה לא בקו הראשון של האירוע.
דוד אמסלם: הבנתי, הבנתי, הבנתי.
דוד אמסלם: לכן אני אומר, תבנו איזשהו נוהל לגבי כל הנושא של האירועים.
דוד אמסלם: אני מקווה שלא ביקשתם מהם מטוסים עוד, אבל - - -
<נצ"מ יוסף שפרלינג: - - -
מיקי לוי: צפלין בגן סאקר, מחויב המציאות.
מיקי לוי: אני אומר לך.
דוד אמסלם: תשמע.
מיקי לוי: מצלמה מלמעלה נותנת לך - - -
דוד אמסלם: אין בעיה, אבל בסוף יש משטרה.
דוד אמסלם: תאר לך שיבקשו ממנו שני מטוסים מלמעלה.
מיקי לוי: אני עכשיו בצד השני.
מיקי לוי: אנחנו נשמח אם המדינה תיתן עוד 5,000 שוטרים.
מיקי לוי: לא נצטרך לקחת שוטר בשכר.
דוד אמסלם: אני מבקש באמת, תבנו נוהל כזה ואני אעשה – תרשמי לי – אני אעשה דיון לגבי הנושא של האירועים, אני חושב שזה מאוד חשוב לסגור את זה מכל הפינות ולבדוק שאנחנו הולכים על קרקע בטוחה.
דוד אמסלם: בבקשה, נתחיל בהקראה.
<עידו בן יצחק: רק כמה מלים.
<עידו בן יצחק: דנו עכשיו בשאלה העקרונית.
<עידו בן יצחק: התיקון הספציפי הוא מאוד נקודתי.
<עידו בן יצחק: הזכרנו קודם שהנושא הזה של שוטרים בשכר קיים עשרות שנים.
<עידו בן יצחק: בשנת 2008 נדרשה הכנסת לחוקק את ההסדר הזה מחדש.
<עידו בן יצחק: היא לא אהבה אותו, כמו הדברים שנשמעו פה, ולכן קבעה בו יותר הסדרים, קבעה את הדברים שאסור לגבות בהם שוטרים בשכר, שזה אירועים ממלכתיים והפגנות, קבעה דברים שהמשטרה צריכה לשקול - בין היתר חלופות, בין היתר אם זה אירוע שהוא למטרת רווח או לא למטרת רווח – קבעה את מנגנוני העיון החוזר והערר.
<עידו בן יצחק: בין היתר, קבעה גם מיהו הקצין המוסמך.
<עידו בן יצחק: הקצין המוסמך מוגדר היום בחוק בסעיף 102א(ה): "קצין משטרה בדרגת פקד ומעלה המשמש כראש משרד סיור שהסמיך לכך ראש אגף המצבעים במשטרת ישראל".
<עידו בן יצחק: הסיבה לכך שהוועדה קבעה אז שזה יהיה ראש אגף סיור, משרד סיור דווקא - -
<יואל הדר: ראש מדור.
<עידו בן יצחק: - - היא כי הוועדה חשבה שנכון שתהיה דמות קבועה, ברורה, שעוסקת בנושא.
<עידו בן יצחק: עכשיו מבקשת הממשלה - - -
<קריאה: המשטרה.
<עידו בן יצחק: המשטרה בעצם, דרך הממשלה, שזה לא יהיה דווקא ראש משרד סיור אלא למעשה כל קצין משטרה בדרגת פקד שהסמיך לכך ראש אגף המבצעים.
<איילת לוי: והטעם הוא פשוט שמאז שהחוק חוקק יש שינויים בהגדרה של התפקידים השונים, ולכן צריך להתאים אותם למציאות.
דוד אמסלם: כן, אבל הוא בעצם קובע את מערך האבטחה?
<איילת לוי: לא.
<איילת לוי: ראש אג"מ הוא זה שקובע.
<עידו בן יצחק: אליו פונים.
<איילת לוי: אליו פונים.
<איילת לוי: האזרח פונה אליו.
דוד אמסלם: אני אישית חושב שצריכה להיות באמת דמות אחת שמתכללת את הנושא.
דוד אמסלם: לא יכול להיות שביום אחד אנחנו פונים ל-א', מחר אנחנו פונים ל-ג', בעוד שבועיים אנחנו פונים ל-ה', ושלושתם לא מבינים באבטחה.
דוד אמסלם: בשבילי אבטחה זה מקצוע, רבותי.
דוד אמסלם: יכול להיות שהשוטרים אצלכם מבינים בכול.
דוד אמסלם: אצלי באבטחה, אני יודע שנושא אירוע זה אירוע, זה התמקצעות.
דוד אמסלם: בסוף, לבן-אדם הזה יש התמקצעות.
דוד אמסלם: מה אתם רוצים, כל שוטר?
<יואל הדר: לא, זה לא כל פקד.
<נצ"מ יוסף שפרלינג: זה יותר סמנטי ממה שזה נראה.
<נצ"מ יוסף שפרלינג: המבנה הארגוני של המשטרה השתנה במהלך השנה.
<נצ"מ יוסף שפרלינג: בעלי התפקידים שהיו פעם רמ"ס, ראש משרד סיור בתחנה, לא קיים היום בארגון.
דוד אמסלם: מה קיים?
<נצ"מ יוסף שפרלינג: יש במקומו קצין אג"מ - - -
דוד אמסלם: אבל פה אתם לא נותנים כתובת אחרת.
<איילת לוי: רק מי שהוסמך לכך.
<נצ"מ יוסף שפרלינג: כשאנחנו אומרים "מוסמך" זה אנשים שאנחנו מסמיכים מתוך האג"מ של התחנה.
<קריאה: לא כל פקד.
<נצ"מ יוסף שפרלינג: לצורך העניין, האזרח שמגיע לתחנת המשטרה, יפגוש את קצין האג"מ או את הקש"פ, שזה מינויים חדשים, או את קצין התנועה שבעבר לא נתנו לזה בכלל מענה והיום אנחנו רוצים לתת גם לזה מענה.
<איילת לוי: שהוסמך לכך על-ידי ראש אג"מ.
<נצ"מ יוסף שפרלינג: שעבר הסמכה ונחתם לו המינוי.
<נצ"מ יוסף שפרלינג: זה לא כל אחד, ממש לא.
<רפ"ק ג'ורג' קיוורקיאן: אם אין לו הסמכה, הוא לא יכול לאשר.
דוד אמסלם: הרי מבינים שזה דבר שהולך ומקבל נפח יותר גדול כל הזמן.
דוד אמסלם: הערים גדלות, האירועים גדלים.
דוד אמסלם: אתם לא חושבים שאתם צריכים למקצע אנשים בתחום הזה?
<נצ"מ יוסף שפרלינג: למה אתה חושב שהם לא מקצועיים?
דוד אמסלם: מקצוע, הכוונה שזה התפקיד שלו, חלק אינטגרלי מהתפקיד שלו?
<נצ"מ יוסף שפרלינג: זה קצין אג"מ בתחנה.
<נצ"מ יוסף שפרלינג: יש קצין אבטחה שזה המקצוע שלו, זה הייעוד שלו.
דוד אמסלם: אז למה אתה לא מגדיר אותו כאן?
<יואל הדר: הוא מוסמך.
דוד אמסלם: למה אתה לא מגדיר אותו בתפקיד?
<עידו בן יצחק: מה שכתוב: "קצין משטרה בדרגת פקד ומעלה שהסמיך לכך ראש אגף המבצעים".
דוד אמסלם: יש תפקיד כזה?
דוד אמסלם: יש תפקיד של קצין משטרה מדרגת פקד ומעלה שהוסמך?
<נצ"מ יוסף שפרלינג: אנחנו, אגף המבצעים מסמיך את האנשים האלה באג"מ.
<איילת לוי: שהוסמך רק לפרק הזה.
דוד אמסלם: איך קוראים לתפקיד הזה?
<רפ"ק ג'ורג' קיוורקיאן: אבל בחקיקה לא משתמשים בזה, משתמשים בדרגה ובהסמכה.
דוד אמסלם: לפני כן, את מי הסמכתם?
<איילת לוי: ראש משרד סיור.
דוד אמסלם: זאת אומרת, הייתה כתובת חד חד-ערכית לדבר הזה.
מיקי לוי: זה גם תחנתי, מה הבעיה.
דוד אמסלם: לא הבנתי למה אתם מתעקשים.
<נצ"מ יוסף שפרלינג: היום התנועה זה ארצי.
דוד אמסלם: עזוב תנועה, קח משהו אחר.
<יואל הדר: לא, אבל אין title אחיד, זאת הבעיה.
<יואל הדר: כי אחרת לא היינו צריכים לשנות את החוק כדי לשמוע את מה שאדוני דיבר פה, את כל המהלך, אנחנו שמענו את זה - - -
דוד אמסלם: אתה אומר, רק כדי לא לשמוע את מה שאמרתי לא הייתם עושים את זה.
<יואל הדר: לא היינו באים לפה בשביל דבר כזה, אנחנו לא רוצים להטריח את אדוני בדברים האלה.
<יואל הדר: לא היינו באים בשביל הדבר הזה.
<יואל הדר: אדוני הפך את זה לדיון רחב, אבל לא היינו באים לעשות את זה רק בגלל שאנחנו חפצים לבוא לכנסת בשביל דברים כאלה.
דוד אמסלם: הבנתי, יואל.
דוד אמסלם: משהו פה בהגדרה לא מתאים לי.
<יואל הדר: אין הגדרה היום.
דוד אמסלם: משהו פה לא מתיישב לי טוב.
<רפ"ק ג'ורג' קיוורקיאן: רק הערה קטנה.
<רפ"ק ג'ורג' קיוורקיאן: זה לא מדויק מה שנאמר כאן בכל הדיונים בכנסת, עברתי עליהם.
<רפ"ק ג'ורג' קיוורקיאן: העניין של תואר התפקיד היה משהו שרירותי.
<רפ"ק ג'ורג' קיוורקיאן: מה שהיה חשוב לכנסת זה לקבוע את ראש אג"מ כמי שמסמיך.
<רפ"ק ג'ורג' קיוורקיאן: אני ניסיתי לחפש למה קבעו את ראש משרד הסיור, לא מצאתי סיבה.
<רפ"ק ג'ורג' קיוורקיאן: בזמנו, גם קצין תנועה אישר, והם שכחו אותו.
<עידו בן יצחק: מה שהיה חשוב לוועדה זה שיהיה גורם ברור.
<עידו בן יצחק: רצה אז יושב-ראש הוועדה לקבוע את ראש אג"מ, הבין שזה לא ריאלי כי לא יפנו בכל דבר לראש אג"מ, אז הוא אמר – מי הגורם בתחנות שעושה את זה, ואמרה לו המשטרה, ראש משרד סיור, ולכן החליטה הוועדה.
<רפ"ק ג'ורג' קיוורקיאן: קצין תנועה לא אמרו בטעות, וזה לא נכנס לחוק.
<רפ"ק ג'ורג' קיוורקיאן: זה הגיוני?
<עידו בן יצחק: אז אפשר להוסיף קצין תנועה.
<רפ"ק ג'ורג' קיוורקיאן: וכל שנה, שנתיים לבוא ולבקש תיקון?
<רפ"ק ג'ורג' קיוורקיאן: זה לא הגיוני.
<איילת לוי: אין יותר את התפקיד של ראש משרד סיור.
<עידו בן יצחק: אז אפשר לשנות.
<רפ"ק ג'ורג' קיוורקיאן: בכל דברי החקיקה, אדוני, משתמשים בדרגה, לא בתפקיד.
<נצ"מ יוסף שפרלינג: במרחב אופרטיבי אין קצין אג"מ תחנה.
<נצ"מ יוסף שפרלינג: אתה מבין?
<נצ"מ יוסף שפרלינג: יש פה כמה בעיות.
מיקי לוי: אז לא משנה.
מיקי לוי: קצין אג"מ באותה יחידה.
מיקי לוי: פעם זה במרחב, פעם זה בתחנה, ושלום על ישראל.
דוד אמסלם: כל קצין אג"מ שלכם, מה זה משנה.
דוד אמסלם: יש לך קצין אג"מ בכל מרחב?
דוד אמסלם: יש לך בתחנה?
מיקי לוי: אבל מחר זה ישתנה.
<יואל הדר: אי-אפשר לבוא לכנסת - - -
דוד אמסלם: למה, למה, למה?
מיקי לוי: המשטרה שינתה את המבנה.
<יואל הדר: לא רוצים להטריח את הכנסת.
דוד אמסלם: תטריח.
<נצ"מ יוסף שפרלינג: אתה חייב להבין, זה גם שירות הציבור מפני שאם אותו קצין, לא עלינו, יצא לחופש – לא עלינו, אני אומר, מהעבודה לנוח – אין מי שיחליף אותו בתחנה.
דוד אמסלם: תכתוב: הוא או סגנו.
<נצ"מ יוסף שפרלינג: אין הגדרה לסגנו.
<נצ"מ יוסף שפרלינג: יש הגדרה ברורה לבעלי תפקידים באג"מ תחנה או באג"מ - - -
דוד אמסלם: האנשים האלה, מי מסמיך אותם?
<איילת לוי: ראש אג"מ.
<נצ"מ יוסף שפרלינג: יש הסמכה מסודרת, כן.
דוד אמסלם: מה המשמעות של ההסמכה?
<איילת לוי: הסמכה לעניין העסקת שוטרים.
<נצ"מ יוסף שפרלינג: הדרכה מסודרת, יום עיון.
דוד אמסלם: הוא מקבל מכתב?
<נצ"מ יוסף שפרלינג: הוא עובר הדרכה מה מותר, מה אסור - - -
דוד אמסלם: שאלתי אם יש משהו פורמלי שנכנס לו לתיק האישי.
<נצ"מ יוסף שפרלינג: כן, בוודאי.
<נצ"מ יוסף שפרלינג: כתב הסמכה.
דוד אמסלם: הוא מקבל כתב הסמכה?
<רפ"ק ג'ורג' קיוורקיאן: כתב הסמכה, מקודדים אותו במערכת, רק הוא יכול - - -
מיקי לוי: וזה נכנס לתיק האישי, כתב ההסמכה?
דוד אמסלם: וזה נכנס לתיק האישי שלו?
<רפ"ק ג'ורג' קיוורקיאן: בהחלט.
דוד אמסלם: כמה כאלה יש בכל תחנה?
<נצ"מ יוסף שפרלינג: כרגע יש אחד, אנחנו רוצים - - -
<יואל הדר: אדוני, בוא תחייב אותנו לפרסם את מי שמוסמך באינטרנט של המשטרה, את הפירוט, שיידעו.
<אלעד דיין: אדוני, זה שיקול דעת רחב מדי.
דוד אמסלם: אתה לא קיבלת את זכות הדיבור.
דוד אמסלם: אני גמרתי את הפרק הזה.
דוד אמסלם: אני שואל שאלה: היום זה בן-אדם אחד?
דוד אמסלם: ואם הוא יוצא לחופשה?
<נצ"מ יוסף שפרלינג: בעיה.
דוד אמסלם: אז מה, לא חשבתם על זה?
דוד אמסלם: גם בהצעה שלכם יש בעיה עדיין.
<יואל הדר: יסמיכו מישהו אחר.
מיקי לוי: תכניסו סמת"
מיקי לוי: חים וגם - - -
דוד אמסלם: תקשיבו.
<נצ"מ יוסף שפרלינג: אז אנחנו אומרים פקד והלאה.
<נצ"מ יוסף שפרלינג: לכן אנחנו לא רוצים לנקוב בתפקיד.
<נצ"מ יוסף שפרלינג: מיקי, זה יכול סמת"ח, זה יכול להיות קצין אג"מ - - -
מיקי לוי: לא יכול להיות קצין מודיעין.
<רפ"ק ג'ורג' קיוורקיאן: היועץ המשפטי של הוועדה יסכים אתנו – בדברי חקיקה, כשיש סמכויות לקצין, אז כותבים - - -
דוד אמסלם: אני לא מתעקש סתם, רבותי.
דוד אמסלם: אני יודע מה יקרה.
דוד אמסלם: אז מחר הפקד הזה לא נמצא, מביאים את הפקד הזה, ואם לא הוא, זה הוא והוא והוא, ואנחנו מוצאים את עצמנו עם 20 מתעסקים בנושא.
<נצ"מ יוסף שפרלינג: אם הוא לא מוסמך, הוא לא יכול.
דוד אמסלם: נסמיך את כל התחנה.
<נצ"מ יוסף שפרלינג: לא, זה לא הכוונה שלנו, ממש לא .
דוד אמסלם: אולי לא הכוונה שלך, אבל אתה יודע, בסוף יש איזה מישהו אחר, יש לו כוונות אחרות.
דוד אמסלם: ואז הוא מייעל את המערכת, ויסמיך את כולנו.
<נצ"מ יוסף שפרלינג: זאת לא הכוונה, אני מצטער.
<רפ"ק ג'ורג' קיוורקיאן: זה לא סתם מישהו.
<רפ"ק ג'ורג' קיוורקיאן: אנחנו מדברים על ראש אג"מ.
מיקי לוי: פקד שמקצועו סיור ומבצעים.
מיקי לוי: שלום על ישראל.
מיקי לוי: ככה הוא לא ייתן את קצין החקירות לדוגמה.
דוד אמסלם: אני מבקש כזה דבר.
דוד אמסלם: בואו תגדירו לנו משהו יותר חד חד-ערכי.
דוד אמסלם: קשה לי להתקדם עם הסיפור הזה כמו שהוא.
דוד אמסלם: תקדמו משהו חד חד-ערכי שיהיה לו גם סגן כשהוא לא נמצא.
דוד אמסלם: תגדירו עוד מישהו נוסף.
דוד אמסלם: יש מה שנקרא סגן שלו או ממלא מקום – לא חשוב, איך שתקרא לזה – לאותה הסמכה.
דוד אמסלם: יש ראשי ומרכזי, ותפרסמו את זה גם באינטרנט בכל מקום ומקום כדי שזה לא יהיה אנשים שמתניידים כל היום, ובא לציון גואל.
דוד אמסלם: אותי מעניין שתהיה כתובת מקצועית שתתמקצע בנושא.
מיקי לוי: הכי פשוט, שזה לא יהיה קצין חקירות.
מיקי לוי: שלום.
דוד אמסלם: עידו, אתה יכול לנסח לנו את זה?
מיקי לוי: העיקר לא חקירות כי הוא לא מבין מהחיים שלו.
<עידו בן יצחק: סיור, מבצעים, או בתנועה?
<יואל הדר: ותנועה.
<איילת לוי: קצין שהוסמך - קצין משטרה בדרגת פקד ומעלה שמקצועו סיור ותנועה?
<יואל הדר: סיור, מבצעים ותנועה.
דוד אמסלם: בכל מרחב ותחנה יוסמך אחד כזה וסגן – אחרי כן תנסחו.
<רפ"ק ג'ורג' קיוורקיאן: או סגנו.
דוד אמסלם: או סגנו, לפי רשימה שתפורסם באינטרנט.
<יואל הדר: אם אין לו סגן?
דוד אמסלם: לא הסגן שלו.
דוד אמסלם: הכוונה בתפקיד הזה סגן.
<יואל הדר: ממלא מקומו.
<יואל הדר: ממלא מקום.
<יואל הדר: זה יכול להיות גם המפקד שלו.
דוד אמסלם: או ממלא מקום.
דוד אמסלם: ושהרשימה תפורסם באינטרנט.
דוד אמסלם: אוקיי?
דוד אמסלם: אז אנחנו נביא את זה פחות או יותר ברוח הדברים הזו להצבעה ואחרי כן תעשו את ה-Fine Tuning ואתם לא צריכים לחזור אלינו, תנסחו את זה קצת יותר טוב.
<לאה קריכלי: שניים בעד.
דוד אמסלם: אין מתנגדים, אין נמנעים.
דוד אמסלם: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה בנושא הצעת חוק להבטחת דיור חלופי לתושבי גבעת עמל, התשע"ו-2016, (פ/2573/20), של חברת הכנסת שולי מועלם-רפאלי, חבר הכנסת דב חנין, חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס, חבר הכנסת מכלוף מיקי זוהר, חבר הכנסת יוסי יונה, חבר הכנסת אלי כהן, חבר הכנסת איציק שמולי, חברת הכנסת סתיו שפיר, חבר הכנסת אורי מקלב, חבר הכנסת יעקב מרגי, חבר הכנסת אילן גילאון, חבר הכנסת איימן עודה, חבר הכנסת עבדאללה אבו מערוף.
דוד אמסלם: כל אלה חתמו, דרך אגב.
דב חנין: פשוט תקרא מי לא חתם אולי.
דוד אמסלם: וזו הכנה לקריאה ראשונה.
<תומר רוזנר: יש שתי הצעות נוספות.
שולי מועלם-רפאלי: יש עוד שתי הצעות בנושא.
<תומר רוזנר: צריך לקרוא את השמות שלהן.
דוד אמסלם: (פ/4/40) ו-(פ/166/20), של חברי הכנסת: דב חנין, איימן עודה ועבדאללה אבו מערוף.
דוד אמסלם: הראשונה היא של חבר הכנסת אילן גילאון וכל השאר כמו שהקראתי.
דוד אמסלם: זו הפרוצדורה פה.
דוד אמסלם: אנחנו ניכנס לדיון.
דוד אמסלם: בדיון הקודם ביקשתי מחברת הכנסת שולי מועלם-רפאלי שתשב עם נציג הדיירים ועם נציגות הממשלה, שינסו להגיע לאיזושהי הבנה.
דוד אמסלם: שולי, תגידי לנו לאן הגעתם.
שולי מועלם-רפאלי: אכן ישבנו ביום רביעי האחרון, חבר הכנסת דב חנין ואני, ביחד עם נציגי משרד המשפטים, משרד האוצר ורמ"י.
שולי מועלם-רפאלי: אני חייבת להגיד שלא התקדמנו.
שולי מועלם-רפאלי: לא התקדמנו כי רמ"י טוענים שזה בכלל לא חונה אצלם, משרד המשפטים באו עם הצעה שאנחנו לא יכולים להסכים לה.
שולי מועלם-רפאלי: שני אנשים ממשרד האוצר.
שולי מועלם-רפאלי: לא אחד.
דוד אמסלם: רבקה, כל הכבוד.
דוד אמסלם: אני מבין שבאתם מרחוק, בגלל זה איחרתם.
שולי מועלם-רפאלי: משרד המשפטים בא עם הצעה שלא יכולנו להסכים לה, של הקפאת מצב על 1961, אבל חד-צדדית.
שולי מועלם-רפאלי: אני רק אזכיר.
שולי מועלם-רפאלי: ב-1961, כשהקרקע נמכרה ליזמים, הם קיבלו אישור לבנות 400 יחידות דיור, כש-120 מתוכן היו אמורות להינתן לתושבים.
שולי מועלם-רפאלי: המציאות היום היא שיש להם אישור לבניית 1,200 דירות ו-15,000 מ"ר למסחר, 166 דירות לעיריית תל-אביב ואפס דירות לתושבים.
שולי מועלם-רפאלי: כמובן שהצעת החוק, זו לא המטרה שלה, המטרה שלה היא לדאוג לתושבים.
שולי מועלם-רפאלי: אנחנו הצענו שנעשה כמעשה גבעת עמל א' ונצלם מצב קיים.
שולי מועלם-רפאלי: היום בגבעת עמל ישנן 80 משפחות.
שולי מועלם-רפאלי: כשעשו את הפתרון בגבעת עמל א' צילמו מצב ונתנו דיור לכל המשפחות שהיו באותה נקודה, ב-1992.
שולי מועלם-רפאלי: חשוב להגיד שבמקביל לדיונים בבית הזה מתנהלת תובענה ייצוגית בבית-המשפט.
שולי מועלם-רפאלי: השופטת גם באחת מההצעות שלה אמרה: אוקיי, בואו נחזור להצעה המקורית שדיברה על 120 דירות לתושבים.
שולי מועלם-רפאלי: היא הביאה עוד מספר אפשרויות.
שולי מועלם-רפאלי: מבחינתנו, מה שברור זה שהמטרה – ואמרתי את זה גם לאנשי המשרדים, לפקידים הבכירים שמתנהלים מולנו – אני חושבת שהכי טוב למדינה אם השלכות הרוחב על כל מקום שהוא, יהיו בזכות גבעת עמל ב'.
שולי מועלם-רפאלי: גבעת עמל ב' היא משהו מוגדר וסגור, ברור לכולם מי בפנים, מי לא בפנים, או מי בפנים ומי בחוץ.
שולי מועלם-רפאלי: מבחינתנו, מטרת הצעת החוק היא לתת דיור חלופי למי שגר בגבעת עמל.
שולי מועלם-רפאלי: אנחנו מדברים על 80 משפחות.
שולי מועלם-רפאלי: אנחנו לא מנסים להכניס לתוך החוק הזה אנשים שלא שייכים.
שולי מועלם-רפאלי: אנחנו לא מנסים לבוא פה בדרישות.
שולי מועלם-רפאלי: אנחנו, זה אומר התושבים – אני לא מייצגת פה את עצמי, הורי לא הגיעו לארץ ב-1949, לא נשלחו לגור בגבעת עמל ולא באף שכונה אחרת שמוגדרים בה היום התושבים שבעצם באו בשליחות המדינה כפולשים.
שולי מועלם-רפאלי: המטרה היא בעצם לאפשר לאנשים שגרים מ-1947, 1949 ועד היום בשליחות של מדינת ישראל, לקבל את מה שמגיע להם, ומה שמגיע להם לא מתיישב לצערי עם ההצעה שעלתה ממשרד המשפטים.
שולי מועלם-רפאלי: אני אגיד עוד שני דברים.