GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
זאב בנימין בגין: יגאל, אני רוצה לשאול באופן ספציפי, אם אפשר, אם יש תשובה, לגבי שכונה 12 ב"חורה", האם היא תהיה מוכנה לקליטה או לא מוכנה לקליטה?
זאב בנימין בגין: באופן הכי טכני אני שואל את זאת.
<יגאל בוסקילה: התחלנו את עבודות הפיתוח.
<יגאל בוסקילה: עושים פיתוח של שתי שכונות ששתיהן צמודות אחת לשנייה, הן גם מתוקף אותה תכנית 12/16 וההערכות של לוחות זמנים, אני מניח שזה משהו בסדר גודל של שנה.
זאב בנימין בגין: שנה, טוב.
זאב בנימין בגין: סגן ראש המועצה.
<קאיד אבו אלקיען: כן, כן ממלא מקומו.
זאב בנימין בגין: ממלא מקום ראש המועצה, בבקשה.
<קאיד אבו אלקיען: בוקר טוב לכולם, אדוני היושב ראש, שמי קאיד אבו אלקיעאן ואני סגן וממלא מקום ראש המועצה.
<קאיד אבו אלקיען: בוקר טוב לכולם, לחברי הכנסת וכל מי שנוכח פה ובעיקר, מה שאומרים בני המשפחה שלי, אז גם כן להזדהות אתם במה שהם עושים היום.
<קאיד אבו אלקיען: אני רוצה לציין נקודה מאוד חשובה, אדוני היושב ראש, לגבי החלטת מועצה, אנחנו החלטנו במליאת המועצה ואנחנו העברנו את זה גם כן לרשות, עם כל הכבוד למי שנכח פה מן המועצה, ביום 8.6.2015 אנחנו העברנו החלטת מועצה, במליאת מועצה, לא מן המניין, ברוב של כל חברי המועצה, שאין מקום לאנשים שנמצאים סביב הישוב "חורה", אין להם מקום לאכלס אותם סביבנו.
<קאיד אבו אלקיען: אנחנו נגד "מדיניות הסרדין", שמכניסים אותנו - - -
עודד פורר: חורה - - -
<קריאה: הוא אומר לך - - -
<קריאה: קולט - - -
<קריאה: מקום לצעירים - - -
זאב בנימין בגין: זו דעתו, בסדר.
<קריאה: המועצה החליטה שיש תושבים שלא יכולים להיכנס - - -
<קריאה: זו דעתו.
זאב בנימין בגין: זה להצעה לסדר.
זאב אלקין: יש צעירים שם.
<קריאה: אתה לא יודע - - -
<קריאה: תאר לך שעירית רחובות הייתה אומרת שהיא לא מקבלת תושבים מרחובות.
זאב אלקין: צעירים אין להם אפשרות - - -
זאב בנימין בגין: אני מבקש, כל התגובות בהצעות לסדר היום, בבקשה.
<קריאה: יש להם את היכולת לרכוש - - -
טלב אבו עראר: תן לו להמשיך, למה אתה מפריע לו?
<קריאה: שב בשקט, אני מבקש.
<קריאה: אני אוציא אותך, אני אוציא אותך, אתה הראשון.
טלב אבו עראר: באמת, לא עושים, זה מפריע.
<קריאה: אני אזכיר לו.
<קריאה: זאת הישיבה כאן.
עודד פורר: תאמין לי שאצל יושב ראש אחר היית בחוץ.
טלב אבו עראר: להשקיע - - -
עודד פורר: עם הסגנון שלך וההתנהגות שלך מזמן היית בחוץ.
עודד פורר: מבייש את העמדה שאתה - - -
זאב בנימין בגין: עודד, סליחה.
<קאיד אבו אלקיען: ידידי, אני רוצה להגיד שבקשר לריבוי הטבעי, הוא מדבר על שכונה 12 ומשם אני בא גם היום, שכונה 12 ושכונה 16, מונח אצלו על השולחן, גם לבוסקילה וגם לכולם שם, מונח אצלם, לכל מגרש ארבעה זכאים בתוך הישוב.
<קאיד אבו אלקיען: לכן הוא לא יכול לבוא היום ולתת פתרונות לאנשים שנמצאים בכפרים הלא מוכרים, על חשבון אנשים זכאים.
<קאיד אבו אלקיען: יש לנו למעלה מ-500 זכאים מאותה משפחה, שכל יום הם פונים ורוצים לקבל שם מגרשים ואין שם מענה.
<קאיד אבו אלקיען: איש מן הרשות לא מוכן להקשיב לנו.
<קאיד אבו אלקיען: הדעה של המועצה, אני חושב שצריך לכבד אותה, אנחנו נבחרי ציבור, חובה עלינו לתת לאנשים גם חינוך, גם רווחה וגם אקלים שאפשר לחיות בו.
<קאיד אבו אלקיען: אי אפשר להביא אנשים מהפזורה.
<קאיד אבו אלקיען: אנחנו התנגדנו לא בגלל שאנחנו חלילה, לא רוצים את האנשים, אלא שאין מקום פשוט לאנשים שהם יכולים להתאכלס אצלנו, גם למשפחת אבו סבית , גם למשפחת אל אטראש, גם למשפחת אל נהמי וגם למשפחת אבו אלקיעאן.
זאב בנימין בגין: חבר הכנסת איתן ברושי, בבקשה.
<קריאה: פזורות - - -
זאב בנימין בגין: חבר הכנסת איתן ברושי.
<קריאה: בני, הוא מכניס נקודות ועובדות - - -
<קריאה: עדאללה, עדאללה.
<קריאה: הוא התייחס לנקודות - - -
איתן ברושי: חברים, כמי שבא מההתיישבות, אני מודע - - -
<קריאה: זה לא שלו - - -
<קריאה: בסדר, כך - - -
איתן ברושי: מודע לקושי בשאלה - - -
<קריאה: הארגון הזה - - -
איתן ברושי: אני לא כל כך מכיר את ההיסטוריה בנושא הזה ומדוע הגענו לרגע הזה.
איתן ברושי: אני רק יכול לומר שלפני ימים לא רבים ביקרתי במועצה האזורית השנייה, נאות מדבר, נווה מדבר, סליחה ואדוני היושב ראש, כמי שעסק בהסדרת הנושא של הבדואים צריך לומר, שהייתה ועדת גולדברג ובוועדה ישבו שני בדואים, נגיד כך אני יודע, והוועדה הזאת הגישה את המסקנות מזמן וגם דיברה על תקציב יותר גדול ממה שאפשר היה לצפות.
איתן ברושי: בסך הכול כשאתה בא – ואני מוכרח להגיד את המילה הכללית, כי אני לא רואה מקום - - - בדיון בוויכוח הכואב הזה, אבל בכל זאת התרשמתי שכמעט לא קורה שום דבר.
איתן ברושי: לכן, אני חשבתי מראש ואני רואה גם עכשיו, שהדיון הזה, עם כל הכבוד לסוגיה שאתה מנהל את הדיון עליה בכישרון שלך, הוא לא רק על אום חיראן, אלא הוא בעצם דיון בשאלת הסדרת הבדואים בדרום ואום חיראן הוא חלק מתמונה שלמה.
איתן ברושי: אם לא מוצגת תמונה שלמה אז קשה להתייחס לפרט הזה, כי עקירה היא עקירה והיא עקירה, לא חשוב את מי עוקרים – זה כואב, זה לא תמיד צודק, אבל השאלה של מה התמונה הכוללת, שהסדרת הישובים הבדואים מחייבת אותנו שנים, ולא תהיה התיישבות בכלל ולא יהיה נגב בכלל אם לא יסדירו את שאלת הבדואים.
איתן ברושי: ולכן יש לנו אינטרס משותף ולכן אין מנוס כנראה, מלהציג את השאלה של אום חיראן כחלק מתמונה שלמה.
איתן ברושי: יש פה מחירים, יש מחירים כואבים והסדרת שאלת הבדואים ברור שהיא לא תהיה פשוטה, היא כואבת והיא גם יקרה תרתי משמע, אבל לא פעם אני אומר לעצמי: כמה יהודים התפרנסו מזה שלא פתרו את בעיית הבדואים?
איתן ברושי: שנים, מאז שגדלתי אני זוכר את ה"זה מוָּנה" ו"זה מונה" ו"זה מונה" אבל לא קרה כלום.
איתן ברושי: לכן נראה לי ש - - -
אחמד טיבי: תחזור על זה כי זה כותרת.
איתן ברושי: בסדר, אני חוזר ואומר - - -
זאב בנימין בגין: מובן, מובן, אל תחזור, הבנו.
איתן ברושי: אני אמרתי את זה גם בפורומים אחרים, אני לא אמנה שמות ואני לא מתכוון לחבר הכנסת בגין שאני מאוד מעריך אותו, אני אומר:
איתן ברושי: מאז שהייתי ילד ועברו כבר - - -
זאב בנימין בגין: אחד שלא כועס עלי היום.
איתן ברושי: לא כועס, לא כועס.
זאב בנימין בגין: איתן, איתן.
איתן ברושי: בכלל כעס לא מועיל אבל, אני אומר גם לחבריי הבדואים ואני גדלתי אמנם בצפון אבל עם הבדואים.
איתן ברושי: אני עוד מכיר, למדתי את ההסכמים שנעשו עוד בטרם הקמת המדינה וברית הדמים תרתי משמע, לכן אני אומר, השאלה היא הסדרת הבדואים בדרום ואום אל חיראן הוא חלק ממנה, לפי דעתי אי- אפשר לפתור את הבעיה בלי התמונה השלמה.
איתן ברושי: זה לא הוצג פה ולמיטב ידיעתי גם לא קורה, ובוודאי לא בקצב הנכון, לא קורה שום דבר.
זאב בנימין בגין: תודה, תודה.
זאב בנימין בגין: שני ארגונים, בבקשה, "עדאללה".
<קריאה: ו"שתיל".
זאב בנימין בגין: "עדאללה", הגברת, הציגי את עצמך.
זאב בנימין בגין: "רגבים" אחריה.
<מאיסאנה מוראני: שלום לכולם.
זאב בנימין בגין: ממש בתמציות.
<מאיסאנה מוראני: כן, קוראים לי מאיסאנה מוראני, אני עורכת דין ב"עדאללה", אנחנו מייצגים את התושבים מאז שהמדינה הגישה נגדם צווי הריסה ובקשות לפינוי ב-2002.
<מאיסאנה מוראני: תוך כדי ההליך גילינו את התכניות האמיתיות שמאחורי הצווים שהוצאו, הקמת הישוב חיראן על חורבות אום אל חיראן והקמת שטח מרעה במקום עתיר.
<מאיסאנה מוראני: כולם פה תלו את תקוותיהם, חברי הכנסת שמו את יהבם על החלטת בית המשפט העליון, כאילו שזו החלטה שאומרת שיש חובה לפנות את תושבי עתיר מחיראן, אבל, החלטת בית המשפט העליון, זה לא בג"צ, הגענו לשם כביקורת על הצווים שהמדינה הוציאה ובית המשפט קבע – לדעתנו שלא בצדק, שמדובר בהחלטה חוקית אך הוא לא קבע שחייבים לעשות את זה.
<מאיסאנה מוראני: ההחלטה לעשות את זה זו החלטה של מדיניות, החלטה של ממשלה ועל זה צריך להיות הדיון.
איימן עודה: מאיסאנה, אפילו בית המשפט קבע שם שהוא ממליץ שהם יישארו תוך הידברות עם הממשלה.
<מאיסאנה מוראני: אז לתלות את הכול בשלטון החוק במובנו הפורמאלי, שחייבים לכבד פסיקה שלא אומרת את מה שמייחסים לה, זה ריקון של שלטון החוק מכול תוכן מהותי אבל, יתרה מכך, תושבי הכפר פה יושבים ואני מרשה לעצמי לדבר בשמם, הם יתקנו אותי אם אני לא מדייקת.
<מאיסאנה מוראני: תושבי הכפר מוכנים ומבקשים שלש אופציות.
<מאיסאנה מוראני: הדבר הראשון שהם מבקשים זה שהכפר שלהם יוכר במקום שבו הוא נמצא, כפי שהוא נמצא כבר חמישים ששים שנה.
<מאיסאנה מוראני: האופציה השנייה שהם מוכנים לקבל היא להיות חלק מן הישוב חיראן ולא כמו – אני לא זוכרת מי טען, שהם לא מוכנים לחיות עם יהודים.
<מאיסאנה מוראני: תושבי הכפר עתיר ואום אל חיראן מוכנים להישאר במקומם במסגרת הישוב החדש המוצע.
<מאיסאנה מוראני: האופציה השלישית שהתושבים מוכנים לה היא לחזור לאדמות המקוריות שלהם מהן הם נעקרו.
<מאיסאנה מוראני: האופציה היחידה שהמדינה מציעה היא מעבר ל"חורה" ואת זה התושבים לא מקבלים.
<מאיסאנה מוראני: מה גם ש"בחורה" המועצה - - -
טלב אבו עראר: המועצה לא מקבלת.
<מאיסאנה מוראני: המועצה הודיעה שאין מקום ואין פתרון, בטח שלא ברגע הזה.
<מאיסאנה מוראני: כאשר זאת התמונה אז השאלה שהייתה צריכה להיות מרכז הדיון פה היא, האם זה ראוי, האם זה מוסרי והאם זה משהו שעושים ב-2016, שהורסים בתים של אנשים שהמדינה היא זו שהעבירה אותם לקרקע הזאת, ומשאירים אותם תחת כפת השמים, כדי לבנות בתים ליהודים.
עיסאווי פריג': האם יש הצעת החלטה, אדוני היושב ראש?
<עמיחי יוגב: שלום לכולם.
<עמיחי יוגב: שמי עמיחי, רכז הדרום של תנועת רגבים.
<עמיחי יוגב: אני נדהם כל פעם מחדש איך הופכים את היוצרות.
<עמיחי יוגב: רק שנבין מאיפה הגיע שבט אבו עלקיאן.
<עמיחי יוגב: שבט אבו עלקיאן ישב באזור בית קמא.
<עמיחי יוגב: מהי הסיבה ששבט עלקיאן הועבר לאזור יער יתיר – יש שאילתא משנת 57', נשאלה בכנסת, והסיבה היא שהוא אסף מידע מודיעיני על כוחות צה"ל כדי להעביר לצבא הירדני, שהיה באותו זמן מעבר לגבול.
זאב בנימין בגין: חברים, חברים.
<סלח אבו אלקיעאן: הוא - - - אותנו, לא מתבייש?
<סלח אבו אלקיעאן: אנחנו שמרנו על הגבולות.
זאב בנימין בגין: אדוני, אדוני - - -
<סלח אבו אלקיעאן: שמרנו על הגבולות שם.
זאב בנימין בגין: עזוב את זה, אנחנו מדברים - - -
<סלח אבו אלקיעאן: איך הוא לא מתבייש?
זאב בנימין בגין: לא, לא, אני מבקש לא להמשיך בזה.
<סלח אבו אלקיעאן: על התחת שלו שמרנו, על התחת שלך שמרנו.
זאב בנימין בגין: אני מבקש לא להמשיך בדרך הזאת.
<קריאה: מי אתה בכלל, מי אתה?
<קריאה: מה זו תנועת רגבים?
<סלח אבו אלקיעאן: שמרתי על הגוף שלו.
<קריאה: אדוני היושב ראש, אפשר - - - השב"כ מחר - - -
זאב אלקין: אדוני היושב ראש, מדינת ישראל שלחה איש מודיעין לאבא שלי, בגלל שהוא שמר - - -
<קריאה: אפשר להירגע.
זאב בנימין בגין: אני מבקש ממך, זאת לא דרך להתקדם.
זאב בנימין בגין: יש לך עוד - - -
<קריאה: מוכנים לתבוע אותו - - -
<קריאה: מי שבא עם - - -
<קריאה: זאת הזדהות ותקשיבו, אני מבקש מכולם באולם, מי שבא להזדהות עם תושבי אום אל חיראן לצאת ולא ישמעו אותו, אני מבקש מכולם לצאת ולא לשמוע אותו.
זאב בנימין בגין: בסדר, יש לך עוד דקה לדבר על הישוב עצמו, בבקשה.
עיסאווי פריג': האם המדינה מממנת אותך כדי להגיד דברים כאלה?
עיסאווי פריג': מי מממן אותך כדי להגיד את הדברים האלה?
זאב בנימין בגין: חבר הכנסת פריג', אנחנו נאלצים עוד מעט לסגור את הישיבה.
זאב בנימין בגין: עוד דקה - - -
<קריאה: אבל למה - - -
זאב בנימין בגין: אין שום החלטה.
<קריאה: אבל למה להוציא אותם?
<קריאה: למה אתה - - -
זאב בנימין בגין: אמרתי שלא תהיה החלטה.
<קריאה: למה צריך להוציא אותם?
<עמיחי יוגב: מה שבאתי להגיד הוא דבר מאד פשוט.
<עמיחי יוגב: יש פה מדינה שמנסה ללכת כמה שיותר כלפי האזרחים שלה, זה מה שבאתי להגיד, יש פה אמירות של קיפוח ואמירות של אפליה - - -
עאידה תומא סלימאן: אתה מייצג את המדינה?
זאב בנימין בגין: אדוני, לא בשביל זה אתם קיימים, נו.
זאב בנימין בגין: תסיים בבקשה.
<עמיחי יוגב: מדבר לגבי - - - שבט אבוא
<עמיחי יוגב: לקיען יושב ביער יתיר - - -
עאידה תומא סלימאן: מה המצב שלך?
<עמיחי יוגב: מדברים פה על 300, על אלף, כל רגע זה מספר אחר, זה נע ונד, 300 - - -
<קריאה: גם עדאללה - - -
זאב בנימין בגין: מספיק, אל תסבירי לי.
<עמיחי יוגב: מי שרוצה יש לו אפשרות לקנות מגרשים בתוך חיראן כמו לכל אחד.
זאב בנימין בגין: עכשיו אתה מדבר.
<עמיחי יוגב: יש אפשרות לקבל פיצויים - - - אופקים - - -
<קריאה: מי אתה - - -
זאב בנימין בגין: נֶאֱמר, אמרו את זה, אמרו את זה כבר.
<קריאה: כל הדברים האלו - - -
<קריאה: אתה מציע - - -
זאב בנימין בגין: חבר הכנסת חאג' יחיא, בבקשה, כן.
<קריאה: מייצג את המדינה - - -
זאב בנימין בגין: לא, לא, לא, לא.
זאב בנימין בגין: חבר הכנסת חאג' יחיא.
זאב בנימין בגין: אתה לא יכול ככה, חבר הכנסת חאג' יחיא, אנחנו חייבים לנעול - - -
עבד אל חכים חאג' יחיא: די, תאפשר לי לדבר.
זאב בנימין בגין: חבר הכנסת חאג' יחיא, אנחנו התחלנו את הישיבה, אל תתווכח בבקשה, אל תתווכח, דבר את דבריך.
<קריאה: כל הדברים - - -
אחמד טיבי: נא לתת לחאג' יחיא לדבר, בבקשה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: ברשותך, הנושא היום, בחלק רב מהדיון דיברו על החלטת בג"צ.
עבד אל חכים חאג' יחיא: הרי למה הגיעו לבג"צ, כי יש ממשלה שהחליטה לעקור, אז בוא נתמקד יותר בהחלטת הממשלה ולא בבג"צ, כי בג"צ אמר שהם בעלי רשות, שהם יכולים להמשיך שם, ובג"צ לא ציווה על המדינה או לא אמר למדינה: את חייבת להרוס.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אז המדינה, ההחלטה של המדינה היא לעקור את הישוב הקיים ולהקים במקומו ישוב אחר.
עבד אל חכים חאג' יחיא: קודם כל מדינה או ממשלה שהחליטה החלטה, אז הרבה החלטות היא ביטלה והיא יכולה והיא נדרשת לבטל גם את ההחלטה הזו.
עבד אל חכים חאג' יחיא: דבר שני, כולם אמרו שהתושבים לא רוצים לגור שם והתברר פה שהטענה הזו היא שקרית באופן מוחלט.
עבד אל חכים חאג' יחיא: הבעלים אמרו פה שהם יכולים ומוכנים ורוצים להשתלב באותו ישוב חדש שיקום.
עבד אל חכים חאג' יחיא: הרי הנגב הוא מספיק רחב, גם המדינה, היא הייתה יכולה להקים ישוב במקום אחר, להשאיר אותם ולהכשיר את הישובים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: הרבה ישובים במרכז הארץ, שהם חלק ממועצות אזוריות, התושבים שלהם הם פחות ממחצית התושבים באום אל חיראן ועתיר, אז גם במסגרת מועצה אזורית הם יכולים להישאר במקום ורק להכיר בהם.
עבד אל חכים חאג' יחיא: לגבי הטענה שהם לא בעלי קרקע, הרי המדינה גירשה אותם ממקום ישובם והקימה את "שובל", לא מטעמים ביטחוניים ולא כלום - - -
זאב בנימין בגין: אתה אל תחזור עכשיו לשם.
עבד אל חכים חאג' יחיא: הקימה את "שובל" במקומם, זה עובדתית ואפילו לא פיצתה אותם, לא נתנה להם פיצוי ועקרה אותם בדרך עוד פעמיים.
זאב בנימין בגין: אל תחזור לשם, עשה לי טובה, כבר מיצינו את זה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: לא, לא, אני לא חוזר לשם.
זאב בנימין בגין: סיים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: לכן, כדי לסיים, הממשלה מוזמנת להחליט החלטה אחרת, לבטל את ההחלטה ומה שקורה שם בעתיר, הוא ממש בחזקת "הרצחת וגם ירשת".
עבד אל חכים חאג' יחיא: גירשת פעמיים ואתה רוצה לגרש עוד פעם ואתה בא ואומר לי: "אם לא בא לי".
עבד אל חכים חאג' יחיא: הרי איפה הם היו, לא הייתה להם קרקע, הם חיו באוויר גם לפני קום המדינה.
<קריאה: "שובל" אין להם קרקע.
שרן השכל: בדואים, הבדואים - - -
<קריאה: אין להם קרקע - - -
זאב בנימין בגין: שרן, אני נועל את הישיבה.
<קריאה: אל תעני לו.
עבד אל חכים חאג' יחיא: השכל, ומה אם תשכילי, אם תשמעי תשכילי.
<קריאה: שמענו כבר.
עבד אל חכים חאג' יחיא: השכל, אם תשמעי תשכילי גם.
עבד אל חכים חאג' יחיא: הרישום של הקרקע לא היה מימי העותומנים - - -
שרן השכל: הם קנו את הקרקע - - -
זאב בנימין בגין: לא לחזור לזה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אל תפריעי, הרישום של הקרקע הוא לא היה, לא שילמו מסים על קרקע מרעה וקרקע שלא - - -
זאב בנימין בגין: חברים, אנחנו לא בדיון הגדול הזה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: הם לא שילמו את המיסים.
זאב בנימין בגין: חבר הכנסת, חברים, חברים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: העותומאני - - - במדינת ישראל.
זאב בנימין בגין: חברים, תודה, חברים.
זאב בנימין בגין: אני נועל, לא, לא, אין לנו, אני מבקש, אני מבקש להודות, אני מבקש להודות, אני מבקש להודות למשתתפים, איכשהו הגענו עד הלום, אני הודעתי מלכתחילה, לא תהיה החלטה.
טלב אבו עראר: אז למה הדיון?
זאב בנימין בגין: למה הדיון?
זאב בנימין בגין: כדי שיישמעו הטענות, מכל הצדדים.
שרן השכל: תלוי מתי אתה רוצה - - -
טלב אבו עראר: אם לא תהיה החלטה אז לאן ילכו?
זאב בנימין בגין: נשמעו הטענות, זה דיון מהיר.
<קריאה: אני מוכרח לדבר גם - - -
זאב בנימין בגין: זה דיון מהיר, תודה רבה.
<קריאה: אז - - - את ההחלטה.
<קריאה: את בכלל לא יכולה - - -
<קריאה: הצעה לסדר - - -
<קריאה: יש חוק - - -
זאב בנימין בגין: תודה רבה הישיבה נעולה.
<קריאה: מי נותן את ההיתר?
עאידה תומא סלימאן: הועדה - - -
אחמד טיבי: בני, אתה לא יכול - - -
עאידה תומא סלימאן: הועדה לא יכולה לקבל החלטות?
זאב בנימין בגין: היא יכולה, לא כשאני יושב הראש.
עאידה תומא סלימאן: מה זה?
עאידה תומא סלימאן: האם זה היה תרגיל מחשבתי – מה זה?
עאידה תומא סלימאן: ועדה שיושבת ולא מוציאה סיכום, למה?
זאב בנימין בגין: היא שומעת.
זאב בנימין בגין: בדיון מהיר היא שומעת.
עאידה תומא סלימאן: שומעת?
אחמד טיבי: רצינו להשמיע הצעה לסדר ואתה לא הסכמת.
עאידה תומא סלימאן: האם אין תפקיד לוועדה בכנסת?
אחמד טיבי: ביקשתי הצעה לסדר - - -
זאב בנימין בגין: סליחה אבל - - -
אחמד טיבי: מבקש הצעה לסדר.
אחמד טיבי: מבקש שתפתח את הישיבה עוד פעם.
אחמד טיבי: אני מבקש שתפתח עוד פעם לשמוע את ההצעה לסדר שלי בשם כולם ואחר כך תנעל אותה אחרי דקה.
עאידה תומא סלימאן: איך יכול להיות דבר כזה?
אחמד טיבי: אני מבקש הצעה לסדר.
אחמד טיבי: אני מבקש, אל תפריעי לי.
<קריאה: תציע - - -
אחמד טיבי: אני מבקש הצעה.
אחמד טיבי: הצעה לסדר לפתוח את הישיבה.
זאב בנימין בגין: נעלתי את הישיבה.
אחמד טיבי: תפתח אותה מחדש.
זאב בנימין בגין: אני לא מוכן.
עאידה תומא סלימאן: לעשות סיכום ולהצביע.
אחמד טיבי: אתה יכול.
<קריאה: יש לנו - - -
אחמד טיבי: אני מבקש לפתוח את הישיבה מחדש.
עאידה תומא סלימאן: יש זכות כחברים בוועדה.
אחמד טיבי: אני רוצה שהדברים שלי יישמעו.
זאב בנימין בגין: תסביר לי - - -
אחמד טיבי: אני מבקש, אני מבקש, אני מבקש, עאידה, עאידה, אני מבקש להצביע על הצעת ההחלטה שלנו, שעל פי הדיון היום, על פי הדיון היום, תוקפא ההחלטה של הממשלה ויקשיבו לדרישות של התושבים.
זאב בנימין בגין: תודה, תודה, אנחנו לא הודענו לאיש מהחברים על הצבעה, לא תהיה הצבעה, אני נועל שוב את הישיבה, תודה רבה.
דוד אמסלם: על סדר-היום: הצעת חוק שירותי הדת היהודיים (תיקון מס' 21) (הסדרת השימוש במקווה טהרה), התשע"ן-2016, של חבר הכנסת משה גפני, אורי מקלב, מנחם אליעזר מוזס, יעקב מרגי, יצחק וקנין, יואב בן צור, ישראל אייכלר, בצלאל סמוטריץ, מוטי יוגב, ניסן סלומינסקי, שולי מועלם ויגאל גואטה.
דוד אמסלם: נתחיל עם יוזם ההצעה, חבר הכנסת משה גפני, בבקשה.
משה גפני: תודה רבה אדוני יושב ראש הוועדה, בוקר טוב לכולם.
משה גפני: הצעת החוק הזאת, כפי שאמרתי גם בקריאה השנייה וכפי שאמרתי במליאת הכנסת בקריאה הטרומית, הצעת החוק לא באה לשנות דבר ולא חצי דבר.
משה גפני: הצעת החוק הזאת איננה מתערבת לא בטובלים ולא בטובלות.
משה גפני: אין אפשרות גם למנוע מטובל או מטובלת באיזה מקווה ציבורי – אני לא מדבר על מקוואות פרטיות, שגם שם אני חושב שלא מונעים ממשהו.
משה גפני: הכוונה להשאיר את הסטטוס קוו הקיים, כפי שהיה בטרם החלטת הבג"צ.
משה גפני: מה שהסכמנו בקריאה הראשונה אני כמובן מסכים גם בקריאה השנייה והשלישית.
משה גפני: אני רק מבקש, היות וכתוב פה מועצה דתית ודיברנו על זה בקריאה הראשונה, ברוב המקרים זה באמת מועצה דתית אבל יכול להיות מיעוט מקרים שבהם אין מועצה דתית וזאת רשות מקומית.
משה גפני: זאת כדי לאפשר גם לרשות המקומית להתקשר בהסכם, או שלא להתקשר בהסכם.
משה גפני: להוסיף את הרשות המקומית במקום שאין מועצה דתית.
משה גפני: מעבר לזה אין לי שום השגה ואני לא מבקש מעבר לזה כלום.
משה גפני: אם הייתי לבד בעולם אז הייתי כמובן מרחיב את החוק הזה לעוד אלף ואחד נושאים אבל התברר לי שאני לא לבד בעולם.
דוד אמסלם: אם היית לבד לא היית צריך חוקים.
עליזה לביא: התרגלת להיות לבד, זאת הבעיה.
דוד אמסלם: עליזה, בלי העלבות.
דוד אמסלם: עליזה, אנחנו פה לא עושים דיון לתקשורת, עניינית, בלי העלבות בבקשה.
משה גפני: כפי שאמרתי וכפי סיכמתי עם החברים והחברות בקואליציה, החוק לא מורחב לשום דבר.
משה גפני: נאמר על ידי בכל הפורומים הקיימים, בעיקר בדיון הקודם שערכת כאן, אדוני יושב ראש הוועדה ולאחר מכן בישיבה אצלך בחדר.
משה גפני: החוק בא לשמר את המצב הקיים.
משה גפני: כל החלטה לגבי האופן של הטיפול במקוואות וכל מה שנלווה לזה, אין עניינו בחוק הזה.
משה גפני: את זה צריך לעשות בדיונים מנהליים שנעשים עם האחראים על זה או בהצעות חוק אחרות, אם אחרים יביאו.
משה גפני: החוק הזה איננו קשור לכך.
משה גפני: טכנית, ביקשתי את זה בקריאה הראשונה, את הסמכות להתקשר בהסכם או לא להתקשר בהסכם.
משה גפני: האירו את תשומת לבי לעובדה, כבר לפני הקריאה הראשונה, שיש מקומות שבהן זה לא מועצה דתית אלא רשות מקומית, במקומות שבהם הרשות היא זאת שמתפעלת את המקוואות.
דוד אמסלם: חבר הכנסת רחל עזריה, בבקשה.
רחל עזריה: אני רוצה לשאול את משרד המשפטים.
רחל עזריה: יש שאלה לגבי המילים: "התקשרה מועצה דתית בהסכם תנאים".
רחל עזריה: האם אפשר להבין מתוך זה שבעצם זה יחול גם על הטובלות?
רחל עזריה: האם יש איזה מצב שהעניין של לא לאפשר בסיטואציות מסוימות יכול לחול באיזה אופן על הטובלות שלא לשם גיור?
<אלי פס: כפי שציינו בדיון הקודם, לעמדתנו, ככל שמדובר בקבלת שירות כשיש תשלום אגרה, אנחנו לא מדברים על הסכם.
<אלי פס: הדברים האלה גם מגובים בשני הפרופסורים הכי גדולים לדיני חוזים, פרופסור דניאל פרידמן ונילי כהן.
<אלי פס: הם כתבו בספר שלהם שאם יש תשלום אגרה, אז אנחנו לא מדברים על הסכם.
<אלי פס: זאת עמדתנו.
רחל עזריה: גם אם זה טבילת כלות שבאה עם מדריכת כלה מארגון אחר?
<אלי פס: ככל שמדובר בשירות שנגבתה עבורו אגרה, אז זה לא הסכם.
דוד אמסלם: גליק, זה מפריע.
דוד אמסלם: איך שנכנסת אתה מתחיל להפריע.
יהודה גליק: רציתי שישימו לב שנכנסתי.
דוד אמסלם: שמנו לב.
דוד אמסלם: דרך אגב, זה שנכנס אנחנו רואים.
דוד אמסלם: אתה לא צריך להפריע כדי שנדע שאתה פה.
יהודה גליק: הייתי בטוח שאני אבוא יגידו שהתחרטו על החוק המוזר הזה.
עליזה לביא: רק אל תצביע עבורו.
דוד אמסלם: כבר קיבלת את זכות הדיבור אני מבין, כבר סיימת.
עליזה לביא: במליאה יכולת להימנע והצבעת.
עליזה לביא: היה לכם רוב של עשרה.
עליזה לביא: אדוני היושב ראש, סלח לי אם אני אהיה זאת שהורסת את החגיגה.
עליזה לביא: יש פה תחושה כזאת של הקלה ולחוק שמביא לגאולת עולם.
עליזה לביא: יש כאן אנשים סביב השולחן שיש להם הרבה זכויות וחבל שדווקא בחוק הזה הם נופלים.
עליזה לביא: המציאות בשטח היא שגם נשים תיפגענה אבל יפגעו פה אזרחים ואזרחיות של מדינת ישראל.
עליזה לביא: אני לא מבינה איך חוק כזה יכול בכלל להתכתב עם החלטת בג"צ.
עליזה לביא: אדוני, בראש דבריי אני רוצה לשאול את היועצים המשפטיים וגם את היועץ המשפטי לכנסת, שדיברתי איתו קודם, האם למעשה היועץ המשפטי יוכל להגן על הצעת החוק הזאת?
עליזה לביא: אני לא בטוחה.
דוד אמסלם: זה לא בדיון הזה.
דוד אמסלם: אחרי זה תשאלי אותו.
עליזה לביא: אתה מחוקק, אתה רוצה לחוקק חוק.
עליזה לביא: החוק הזה הוא עם רקע.
דוד אמסלם: שאלת שאלה ואני אענה לך בקצרה.
דוד אמסלם: בגדול, תפקיד של הכנסת לחוקק ותפקיד הבג"צ זה לעשות את הבקרה על החוקים אם מישהו עותר בפניו.
דוד אמסלם: לכן אני לא נכנס לזה.
דוד אמסלם: יש תהליכים ומי שרוצה יפנה לבג"צ.
עליזה לביא: כן, אבל אנחנו לא פועלים פה בבודדת.
עליזה לביא: בוא נסת
עליזה לביא: כל רגע איך הגענו עד הלום.
עליזה לביא: הגענו עד הלום בעקבות החלטת בג"צ שפרוסה פה בפנינו.
עליזה לביא: בראשית דבריי אני רוצה להפנות שאלה ליועצים המשפטיים וגם לאדוני ממשרד המשפטים, שהוא גם בכובע של הייעוץ המשפטי לממשלה.
עליזה לביא: , האם תוכלו גם אתם וגם אדוני לעמוד ולהגן על החוק - - -
דוד אמסלם: עליזה, אני אמרתי.
דוד אמסלם: את יכולה לשאול את השאלה, אני לא אתן להם להשיב.
ישראל אייכלר: היא שואלת למען הפרוטוקול כדי שבג"צ יוכל לתקוף את זה.
ישראל אייכלר: אתה לא מבין?
עליזה לביא: אני מבקשת את זה כהצעה לסדר.
עליזה לביא: דבר שני.
עליזה לביא: אני אחזק את דבריה של חברתי שיושבת משמאלי, חברת הכנסת עזריה.
עליזה לביא: האם לא בעצם אנחנו כן נראה פגיעה בנשים הטובלות.
עליזה לביא: גם בנשים הטובלות שתבואנה באמצעות הסכמים?
עליזה לביא: אתה יודע מה קורה היום במועצות הדתיות, אין דין ואין דיין, לצערי הרב.
עליזה לביא: המצב הוא בכאוס מוחלט.
עליזה לביא: גם כל הנושא הזה של הוראות שירדו מהמשרד לשירותי דת לא מכובדות.
עליזה לביא: אנחנו יודעים שבהרבה מקוואות ממשיכים לקבל תלונות.
עליזה לביא: מגיעות נשים לטבול שלא דרך הרבנות הראשית.
עליזה לביא: מדובר בכלות.
עליזה לביא: זה חוק במדינת ישראל, אין לנו נישואים חלופיים.
עליזה לביא: מה יקרה כשהן תבואנה בלי אישור של הרבנות הראשית, של הרב, של המלווה?
עליזה לביא: מה יקרה בזמן הזה?
עליזה לביא: אז יש הסכמים ויש אישורים ובתוך עמנו אנחנו חיים.
עליזה לביא: מה שהבאת מהמלומדים, אני לא בטוחה שזה באמת.
עליזה לביא: אני אשמח שתענה לי.
עליזה לביא: דבר שני, זה הגיור כהלכה.
עליזה לביא: מה יקרה לנו עם מתגיירות שרוצות לבוא ולטבול?
עליזה לביא: מתגיירות שמתגיירות היום בבתי הדין שלא באמצעות בתי הדין?
עליזה לביא: יש לנו גיור במדינת ישראל, אנחנו מכירים את המצוקה הגדולה.
עליזה לביא: 20 שנים של עיכוב ושל עגמת נפש ושל מצוקה גדולה.
עליזה לביא: יש היום גרות וגרים שלא בעזרת בתי הדין ויש לנו, תודה לאל, אפשרות נוספת.
עליזה לביא: מה יהיה עליהם?
עליזה לביא: דבר שלישי.
עליזה לביא: מה יקרה כאן עם אזרחי ואזרחיות מדינת ישראל, שהחוק הזה בעצם נכתב נגדם?
עליזה לביא: אני קודם כל מבקשת לכתוב בדברי ההסבר מה מטרת החוק?
עליזה לביא: למה כאן אנחנו לא מבינים מה המטרה של החוק?
עליזה לביא: מה המטרה של החוק הזה?
עליזה לביא: למה לא מובא בדברי ההסבר שהמטרה היא כנגד איקס, וואי, זד.
עליזה לביא: כנגד מי החוק הזה, אדוני?
עליזה לביא: למה זה לא מובא?
עליזה לביא: יש דברי הסבר לחוק במדינת ישראל?
משה גפני: זה רשום.
עליזה לביא: מה רשום?
עליזה לביא: בוא נקרא.
מיכל רוזין: את האמת שומעים רק בדברי הברכה.
מיכל רוזין: אחרי שהחוק עובר בקריאה שלישית, אז נשמע מגפני את הדברים האמיתיים.
מיכל רוזין: רק בסוף שומעים את האמת.
דוד אמסלם: נהוג שמציע החוק הוא בעצם מנסח את דברי ההסבר לחוק לפי הבנתו.
דוד אמסלם: זה מה שהוא הציע.
דוד אמסלם: אני מכבד את גפני.
דוד אמסלם: אני מניח שאתם מציעים הצעת חוק וכותבים דברי הסבר, אז זה כתוב.
מיכל רוזין: לא אמרתי את זה ממקום של חוסר כבוד, להיפך.
דוד אמסלם: "כיום לא מוסדר בחקיקה נושא מתן שירותי הטבילה" - - -
תמר זנדברג: יש לנו הרבה כבוד לטריקים של גפני, זה נאמר ממקום של כבוד.
דוד אמסלם: יש לנו שעה לדיון.
דוד אמסלם: אני רוצה להביא אותו להצבעה.
דוד אמסלם: אני אגביל כל דובר בזמן.
דוד אמסלם: היות וזה דיון שלישי, אני אבקש להתייחס רק להסתייגויות ולא לפתוח את הדיון מחדש.
דוד אמסלם: כל פעם יש נטייה לחזור אחורה שני דיונים.
עליזה לביא: החוק משתנה.
דוד אמסלם: ברמה העקרונית זה אותו דבר.
דוד אמסלם: לכן אני אומר שאם יש הסתייגויות, אז תתייחסי.
עליזה לביא: הסתייגות הראשונה היא להוסיף "האמור בסעיף קטן ב' לא יחול על אדם שמשלם אגרה בעבור שירותי הטבילה".
עליזה לביא: הסתייגות שנייה.
עליזה לביא: להוסיף בסעיף קטן ב' לאחר המילים "רשאית שלא להתקשר בהסכם לשם שימוש במקווה טהרה" את המילים "שלא במסגרת שעות הפעילות הרגילות".
עליזה לביא: הסתייגות שלישית.
עליזה לביא: להוסיף סעיף קטן ג': "טבילה במקווה טהרה לא תותנה בביצוע בדיקות, במתן מענה לשאלות, או כל דרישה אחרת שעלולה לפגוע בצנעת חייה האישיים של הטובלת".
ישראל אייכלר: כמו בבתי חולים.
רחל עזריה: יש את זה עכשיו בבג"צ.
רחל עזריה: עליזה, את רוצה להקשות איפה שכבר הצלחנו?
עליזה לביא: רחל, אם לא היית מכשירה את השרץ הזה, יכולתם למנוע את זה.
עליזה לביא: תפסיקי להפריע לי, בסדר?
רחל עזריה: למנוע מה?
עליזה לביא: את החוק האומלל הזה.
רחל עזריה: את רק עושה ספינים, את לא דואגת למציאות, רק ספינים.
עליזה לביא: תפסיקי עם השטויות שלך.
עליזה לביא: די, עדיף לך לא לדבר, את רק הורדת לעצמך.
רחל עזריה: עליזה סליחה, לא מדברים אלי ככה.
רחל עזריה: מה זה אמור להיות?
רחל עזריה: זה לא יפה.
דוד אמסלם: אני מבקש לכבד אחד את השני ולא להפריע.