GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מיכל רוזין: יש זיכיונות שלא מוכרים.
דוד אמסלם: חיים, אני לא רוצה להוציא אותך.
חיים ילין: אני לא מדבר.
חיים ילין: מה אתה רוצה ממני?
תמר זנדברג: על מיקי אתה לא צועק.
תמר זנדברג: מה אכפת לך מהחופים?
תמר זנדברג: הרי גייסו אותך מהקואליציה.
תמר זנדברג: אחר כך אתם באים בטענות לאופוזיציה?
דוד אמסלם: אני נתתי לך לדבר בכל הישיבות כאשר רצית.
יעל כהן-פארן: בקריית ים כבר אין ים.
יעל כהן-פארן: לקחו להם את הים.
דוד אמסלם: גברת פארן, את לא צריכה לצעוק בכל הזדמנות.
יעל כהן-פארן: מעניין שעל מיקי זוהר אתה לא צועק.
דוד אמסלם: גם על מיקי זוהר ואל תגידי לי מעניין או לא מעניין.
דוד אמסלם: תפסיקי להפריע לי.
דוד אמסלם: חיים, אני קורא לך לסדר פעם שנייה.
דוד אמסלם: חיים, אני קורא לך לסדר פעם שלישית.
דוד אמסלם: נא להוציא אותו מהישיבה.
דוד אמסלם: אני מבקש להוציא את חבר הכנסת ילין מהדיון.
דוד אמסלם: נא להוציא אותו מהחדר.
חיים ילין: למה אתה לא מוציא אותו?
דוד אמסלם: אתה עכשיו הפרעת.
יעל כהן-פארן: יש כאן אפליה, מה, אתה לא מבין?
דוד אמסלם: מיקי, מספיק.
דוד אמסלם: (חבר הכנסת חיים ילין מוצא מהדיון).
דוד אמסלם: לגבי ההערה האחרונה וגם השקרית.
דוד אמסלם: דרך אגב, אני הייתי משוכנע שזה בתחולת החוק ולכן אני שאלתי את השר וזה היה על דעת השר.
דוד אמסלם: אתם באתם והמצאתם שקר כאילו בשנייה האחרונה, ולןא על דעת השר, הכנסתי את התוספת.
דוד אמסלם: לכן אני מרגיע אתכם.
תמר זנדברג: אתה הכנסת.
תמר זנדברג: לא היה דיון.
תמר זנדברג: אתה לקחת אותו לעצמך.
דוד אמסלם: לי מותר.
דוד אמסלם: אני יושב ראש הישיבה.
: הוא לא סיים את הדברים.
: אנחנו לא יודעים מה הוא רוצה לומר.
דוד אמסלם: את לא תקבלי את רשות הדיבור כי דיברת כבר בכל הוועדות.
דוד אמסלם: נתתי לך תמיד את זכות הדיבור, עת ביקשת.
דוד אמסלם: כרגע אני בסיכום של ההצבעה.
דוד אמסלם: אני אומר שזה היה בתיאום עם השר ועל דעת משרד התיירות.
דוד אמסלם: אתם באים ומלעיזים וגם משקרים.
דוד אמסלם: אני לא עובד אצלכם.
יעל כהן-פארן: הוא אמר את זה מאוד ברור.
יעל גרמן: אדוני היושב ראש, אתה מאשים אותנו בשקר, ודאי אותי, ואני מבקשת להשיב.
דוד אמסלם: את לא תשיבי.
דוד אמסלם: לא האשמתי.
דוד אמסלם: אני אמרתי שאת לא תשיבי כרגע.
דוד אמסלם: אני רק שמעתי אתכם מדברים בטלוויזיה אתמול וממחזרים את השקר השקרי הזה.
יעל גרמן: אפשר לענות לך?
דוד אמסלם: בין הרגע שהוא אמר את זה ועד שהבאנו להצבעה, כמעט עברו עשרים דקות.
דוד אמסלם: דרך אגב, מי שניסח את הסעיף הזה, זה בכלל יועץ השר.
דוד אמסלם: אבל מה זה משנה לכם העובדות?
יעל כהן-פארן: אבל אתה העלית את זה ברגע האחרון.
דוד אמסלם: אל תפריעי לי.
יעל כהן-פארן: זאת עובדה.
דוד אמסלם: לכן אני אומר שבעניין הזה אתם משקרים אבל זה לא חשוב.
יעל כהן-פארן: אנחנו לא משקרים.
דוד אמסלם: עכשיו אני מביא את זה להצבעה.
יעל גרמן: אני מבקשת את התנצלותך על המילה שקר.
דוד אמסלם: זכית, בסדר.
דוד אמסלם: גרמן, תפסיקי להיות אלימה ולקחת את זכות הדיבור תמיד כשאת רוצה.
יעל גרמן: אתה מאשים אותנו בשקר.
דוד אמסלם: אז האשמתי אותך.
דוד אמסלם: לכי ותתלונני על זה שהאשמתי אותך.
יעל גרמן: אני פונה אליך.
דוד אמסלם: אני קורא לסדר פעם ראשונה.
יעל גרמן: בידך הכוח.
יעל גרמן: אתה גם יכול לקרוא לי לסדר פעם שנייה.
דוד אמסלם: אני קורא לך לסדר פעם שנייה.
דוד אמסלם: בעד – 6
דוד אמסלם: הרביזיה לא נתקבלה.
דוד אמסלם: הרביזיה נדחתה.
דוד אמסלם: שישה בעד הרביזיה ושמונה נגדה.
תמר זנדברג: אתה יודע על מה הדיון בכלל?
תמר זנדברג: אתה יודע על מה החוק?
תמר זנדברג: כשיש הצבעות, כולם באים.
דוד אמסלם: אוקיי, רבותיי, בוקר טוב לכולם.
דוד אמסלם: פשוט הייתי באיזשהו ערוץ בבוקר.
דוד אמסלם: אז ככה שלא תחשבו שקמתי מאוחר, אלא פשוט הפקקים בכניסה.
דוד אמסלם: טוב, רבותיי, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה בנושא בתי האבות בישראל: 1.
דוד אמסלם: היעדר תכנית מתאר ארצית לתכנון ובנייה והקמת בתי אבות.
דוד אמסלם: טיפול במחסור חריף בכוח אדם סיעודי במוסדות הגריאטריים.
דוד אמסלם: כן, מי רוצה להציג את הנושא?
<רון עוזרי: אני.
<רון עוזרי: בוקר טוב.
<רון עוזרי: רוני עוזרי, יו"ר אב"א – איגוד בתי אבות ודיור מוגן בישראל.
<רון עוזרי: אני מודה לכבוד היושב ראש על שזימן ישיבה זאת, בעקבות שיחות מקדימות שהיו לנו.
<רון עוזרי: כי הנטייה היא להתעלם מהדברים שקשורים לאוכלוסיית החלשים, המבוגרים, הזקנים.
<רון עוזרי: כמו שאומרים: הנושא של הזקנים זה לא סקסי.
<רון עוזרי: זה לא בוער.
<רון עוזרי: אבל אני מודה ליושב ראש הוועדה שלקח את זה והקדיש לכך ישיבה מיוחדת, לנושאים אלו.
<רון עוזרי: אני אתייחס לנושאים לפי סדר.
<רון עוזרי: הנושא הראשון הוא נושא כללי.
<רון עוזרי: בישראל ישנם כ-20 אלף מיטות לסיעודיים ותשושי נפש.
<רון עוזרי: 21 אלף.
<רון עוזרי: כ-21 אלף מיטות לסיעודיים ותשושי נפש.
<רון עוזרי: יש כ-27 אלף, כולל סיעוד מורכב, מונשמים תת חריפה.
<רון עוזרי: אבל אם אני מוציא החוצה את הסיעוד המורכב, המונשמים והתת חריפה, אזי הסיעודיים ותשושי נפש – כ-21 אלף.
<רון עוזרי: בישראל יש כ-15 אלף יחידות דיור מוגן.
<רון עוזרי: גם ה-20 אלף וגם ה-15 אלף הם כאחוז וחצי עד 2% מכלל אוכלוסיית המבוגרים בני 65 פלוס.
<רון עוזרי: זאת אומרת, אנחנו מדברים על אוכלוסייה קטנה מאוד.
<רון עוזרי: מספרים קטנים מאוד, שבשוליים.
<רון עוזרי: אבל אלה אנשים שבהחלט רוצים או צריכים להגיע למסגרות המוסדיות האלה.
<רון עוזרי: דו"ח ה-OECD וגם דו"ח ועדת שטסמן – שניהם מצביעים על כך שבעוד שני עשורים אוכלוסיית המבוגרים תכפיל את עצמה.
<רון עוזרי: זאת אומרת, בעוד עשור נצטרך עוד 10,000 מיטות סיעודיות, ועוד, לפחות, 7,000, 10,000, יחידות דיור מוגן.
<רון עוזרי: בעוד שני עשורים נצטרך עוד 20 אלף מיטות סיעודיות לפחות, ועוד כ-15 אלף, 20 אלף, יחידות דיור מוגן.
<רון עוזרי: מבחינת המציאות – בשטח לא כך המצב.
<רון עוזרי: בתחום האשפוז הסיעודי, עקב קשיים: הן מחסור בכוח אדם והן קשיים מבחינת יכולת כלכלית להחזיר הון, להחזיר השקעה – כמעט ולא מוקמות מיטות סיעודיות.
<רון עוזרי: זאת אומרת, ישנה שחיקת ריאלית גדולה.
<רון עוזרי: מעבר לכך, בחודשים הקרובים אנחנו נשמע ושומעים כבר שמשרד הבריאות, עקב תנאים פיזיים של בתים מסוימים – סוגר ומפחית מיטות.
<רון עוזרי: החובה שלנו, ופה אני נוגע לכותרת של - - -: מדינת ישראל נמצאת במצב שבתכנית הבינוי עירונית, בתב"ע רגילה או בתמ"א, לא משנה – ישנה חובה לשריין קרקע לגן ילדים, קרקע לבית כנסת, קרקע למתנ"ס וכדומה.
<רון עוזרי: כשאנחנו מגיעים לאותה אוכלוסייה שצריכה את המסגרות שלה, אין שום חובה.
<רון עוזרי: נתקלתי אני, אישית, בחודשים האחרונים, בשנה האחרונה, במספר מכרזים של רשויות לקרקעות: אם זה לבתי אבות או לדיור מוגן.
<רון עוזרי: מציבים שם תנאים קשים מאוד, עלויות קשות מאוד, עלויות יקרות, ואז מחליטים להסב אותם למגורים ולא מקצים את הקרקעות האלה.
נחמן שי: אין בשום מקום הקצבה או תכנון לבתי אבות מלכתחילה?
נחמן שי: זה תמיד בא בנפרד.
<רון עוזרי: אין.
<קריאה: זו לא חובה.
<רון עוזרי: זו לא חובה.
נחמן שי: רק לגני ילדים - - -
<רון עוזרי: מקצים את זה.
<רון עוזרי: אין חובה.
<רון עוזרי: נכון, נכון, חבר כנסת נחמן שי.
נחמן שי: כלומר, בין מבני הציבור שלוקחים בחשבון בתכניות - - -, לא לוקחים בחשבון בתי אבות.
<רון עוזרי: נכון.
<ענבר וייס: זה לא - - -
נחמן שי: הם לא מתוכננים.
נחמן שי: הם לא אמורים להגיע לשם.
דוד אמסלם: עוד מעט נגיע למינהל התכנון.
נחמן שי: - - - אבל יש בטח.
<רון עוזרי: אני אומר את דעתי כאזרח פשוט.
נחמן שי: - - - לדלג על התחנה.
נחמן שי: ישר להגיע.
דוד אמסלם: אנחנו נדבר עוד מעט עם מינהל התכנון לגבי הנושא הזה.
דוד אמסלם: בבקשה, מר רוני עוזרי, תמשיך.
<רון עוזרי: עכשיו, אני רוצה לומר: לדעתי, בעיקר דיור מוגן – צריך להנגיש אותו למעמד הביניים.
<רון עוזרי: הוא לא צריך להיות רק נחלת העשירונים העליונים.
<רון עוזרי: ואם מקצים קרקעות ואם מקלים במס ואם אותן קרקעות הן במחירים, נקרא לזה סמליים, ולא במחירים של עשרות מיליוני דולרים לעשרה דונם פלוס; אם התנאים יהיו כאלה, גם הממשלה – ואני אתמוך בכך – תוכל לאותם מקומות, לאותם אזורים, לתת מחירי מטרה, ואז נוכל להנגיש את הדיור המוגן למעמד הביניים.
<רון עוזרי: אשר לבתי האבות הסיעודיים: חובה כבר אתמול להקצות את אותן קרקעות.
<רון עוזרי: ישנו מחסור גדול מאוד.
<רון עוזרי: לא נעשה את זה.
<רון עוזרי: אנחנו נרגיש חוסר פראי לאור המספרים שאמרתי לכם מקודם.
<רון עוזרי: זה הנושא של התכניות.
<רון עוזרי: לגבי המחסור בכוח אדם, כבוד היושב ראש, אם אתה רוצה אני אתייחס עכשיו או בשלב הבא.
דוד אמסלם: תתייחס עכשיו, מר רוני עוזרי.
<רון עוזרי: נתייחס עכשיו.
דוד אמסלם: תעשה את ההשוואה בין מה שקורה גם בבתי החולים לבין מה הקטע אצלכם.
דוד אמסלם: זאת אומרת, התקנים וכולי.
<רון עוזרי: התקנים.
<רון עוזרי: מחסור בכוח אדם: בבתי האבות אנחנו מעסיקים הרבה מאוד סוגי כוח אדם – רופאים, פיזיותרפיסטים, מרפאים בעיסוק, אחיות, מטפלים וכולי.
<רון עוזרי: שני הסקטורים שאנחנו מעסיקים אותם, שאנחנו עתירי כוח אדם עוד יותר בהם, זה סקטור האחיות וסקטור המטפלים.
<רון עוזרי: בסקטור המטפלים, עד לפני כעשור פלוס, מי שמילא את אותה עבודת קודש, שהיא עבודה קשה מאוד: להרים אנשים מבוגרים בני 110 קילו, להחליף, להוציא מהמיטה, להלביש, להאכיל.
<רון עוזרי: אני חוזר על המילים האלה כי חשוב שהאנשים ירגישו מה עובר ביום יום.
<רון עוזרי: לטפל עוד בכל מיני יציאות והפרשות.
<רון עוזרי: את עבודת הקודש הזאת עשו, בעיקר, שלושה סקטורים: עולים חדשים מחבר העמים.
<רון עוזרי: בזמנו אני מדבר.
<רון עוזרי: לא היום; עולים חדשים מאתיופיה; ובני מיעוטים בארץ – מהפזורה הבדווית או ממזרח ירושלים או מהמשולש וכדומה.
<רון עוזרי: מה שקורה היום: אותם עולים חדשים – או שכבר התבגרו או שרכשו השכלה, אינם בנמצא.
<רון עוזרי: אנשי המיעוטים – ניסינו לעשות הכשרות, קורסים, עם תעודות, עם הסעות מבית לבית, הגענו עד הפזורה הבדווית.
<רון עוזרי: מתוך קורס - - - על חשבוננו, בעזרת משרד הכלכלה והתעשייה, אבל רוב הכספים היו על חשבוננו; על חשבון איגוד בתי האבות; מתוך כ-30 איש שעברו או 30, 40, שעברו את אותה השתלמות – שישה הלכו לעבוד, וגם הם נשרו אחרי מספר חודשים.
<רון עוזרי: העבודה קשה.
<רון עוזרי: בעיקר אלו שבאו לעבוד אלה נשים.
<רון עוזרי: אותן נשים בשעות הערב כבר חייבות לחזור הביתה.
<רון עוזרי: לא יכולות לעבוד משמרת לילה.
<רון עוזרי: סופי שבוע לא מאשרים להן במשפחה, ואני מכבד את זה.
<רון עוזרי: לא אומר את זה מתוך זלזול.
<רון עוזרי: ואנחנו מוצאים את עצמנו במצב שבו מבחינת כוחות עזר, רוב העובדים – אני לא רוצה להגיד כולם – עובדים מעבר להיקף המשרה המותר בחוק.
<רון עוזרי: יש פה נציגה של משרד הכלכלה והתעשייה.
<רון עוזרי: אני נאלץ לומר את זה בפניה.
<רון עוזרי: אין מה לעשות.
<רון עוזרי: אנחנו צריכים לטפל באותם חסרי ישע.
<רון עוזרי: אנחנו רואים את זה כשליחות.
<רון עוזרי: ולא רק זה, אלא כשיש לנו איזה פנצ'ר או משהו, אני נאלץ להשאיר מטפלת שתי משמרות רצופות, לעבוד 16 שעות.
<רון עוזרי: גם זה לא תמיד תואם את החוק.
<רון עוזרי: מעבר לכך, ישנם מטפלים שלא ראויים לעבוד בתפקיד והם נמצאים.
<רון עוזרי: הם נרדמים במשמרות לילה.
<רון עוזרי: הם לא עושים את ההחלפות כמו שצריך.
<רון עוזרי: אנחנו מאיימים, מקפידים.
<רון עוזרי: הם יודעים שבאקדח אין לנו כדור בקנה.
<רון עוזרי: אומרים: תפטר אותי.
<רון עוזרי: עכשיו, גם אם פיטרתי אותו, אחרי חמש דקות מתקשר אליי מנהל בית אבות שכן: באה אליי גברת זו וזו.
<רון עוזרי: מה אתה אומר?
<רון עוזרי: אמרתי: אני לא יכול להוסיף כלום.
<רון עוזרי: מה אתה רוצה שאני אגיד.
<רון עוזרי: טוב, אני אקלוט אותה לניסיון כי אין לי אף אחד.
<רון עוזרי: רבותיי, זה מה שקורה בשירות לאותם זקנים כלפי מטפלים.
<רון עוזרי: שכר: השכר - - -
דוד אמסלם: אז מה הבקשה?
<רון עוזרי: אני אגיד מה השכר ואני אגיד מה הבקשה.
<רון עוזרי: השכר הוא שכר גבוה.
<רון עוזרי: נתתי רק עכשיו לחבר הכנסת רועי פולקמן, ואני אוכל גם להעביר ליושב ראש, צילומים של תלושי שכר, דוגמאות של תלושי שכר.
<רון עוזרי: אקדמאים לא מקבלים שכר כזה במדינה, וביושר ובצדק.
<רון עוזרי: ועם רמת אותה שכר אנחנו לא מצליחים לגייס אנשים.
<רון עוזרי: מאחר ואותה עבודת כפיים היא לא בנמצא פה, בארץ, וזו בעיה של כל העולם המערבי, לא רק של המדינה; בישראל ישנם 50 אלף אנשים סיעודיים שמתגוררים בבתיהם.
<רון עוזרי: בצדק עשה המחוקק ואישר להם להביא עובד זר, אחד לאחד, בבתיהם.
<רון עוזרי: כי לא מצאו כוחות עזר ייעודיים.
<רון עוזרי: לעומת זאת, לאותם 27 אלף, כולל הסיעוד המורכב שנמצאים במוסדות, אין ולו תקן אחד.
<רון עוזרי: כל בקשתנו היא שמדינת ישראל תגיע למסקנה שהזקנים הסיעודיים חשובים יותר מהאבוקדו על העצים, חשובים יותר מאותה בניית בתים, חשובים יותר מההייטק, ותאשר הקצאת מטפלים זרים.
<רון עוזרי: אני לא אומר אחד לאחד לאותם 27 אלף.
<רון עוזרי: אבל אותם 27 אלף, בהדרגתיות, מ-2,000 עד תקרה של 5,000 עובדים, לא יעבדו סביב השעון 24/7.
<רון עוזרי: יעבדו שמונה שעות ביממה.
<רון עוזרי: לפי חוקי מדינת ישראל.
<רון עוזרי: שכר לפי חוקי מדינת ישראל.
דוד אמסלם: מר רוני עוזרי, כמה עובדים יש לכם היום בענף?
דוד אמסלם: בקטע של כוח העזר.
<רון עוזרי: 15 אלף בערך.
<רון עוזרי: בערך כ-15 אלף עובדים.
<רון עוזרי: אין לנו 15 אלף.
<רון עוזרי: יש לנו בערך עשרת אלפים פלוס שממלאים עבודה של 15 אלף.
דוד אמסלם: זאת אומרת, הצורך הוא 15 אלף?
<רון עוזרי: לא.
<רון עוזרי: מתוך אותם 15 אלף אנחנו מבקשים, כדי להקל עלינו – עובדים זרים.
<רון עוזרי: בין 2,000 עד 5,000.
<רון עוזרי: לא את כל ה-15 אלף.
דוד אמסלם: אתם "קצרים" ב-5,000 עובדים בערך?
דוד אמסלם: ואתם מבקשים לקבל סיוע באמצעות זה - -
<רון עוזרי: רישיון.
<רון עוזרי: רישיון להעסיק.
דוד אמסלם: - - שיאשרו לכם להביא עובדים זרים?
<רון עוזרי: כן.
<רון עוזרי: אסור לי היום.
<רון עוזרי: היום אני עבריין אם אני אביא עובד זר.
<רון עוזרי: אני עובר על החוק.
דוד אמסלם: אתה גם ככה עובר על החוק בזה שאתה מעסיק את העובד מעבר לשעות המקובלות.
<רון עוזרי: לצערי הרב.
<רון עוזרי: זה נושא המטפלים.
דוד אמסלם: אתם פניתם למישהו בנושא הזה?
<רון עוזרי: פנינו לכל משרדי הממשלה: - -
דוד אמסלם: ומה התשובה שקיבלתם?
<רון עוזרי: - - משרד הפנים, משרד הבריאות, משרד הרווחה.
<רון עוזרי: או יותר נכון, משרד הפנים פנה לכל משרדי הממשלה - - -
דוד אמסלם: מה התשובה שקיבלתם?
<רון עוזרי: "משיכות".
<רון עוזרי: תשובה עניינית לא קיבלתי.
<רון עוזרי: אחת הישיבות שהייתה לי עם אחד הבכירים במשרד הפנים – בכיר מאוד, בכירה מאוד, בכיר מאוד.
<רון עוזרי: זה היה לפני שנה פלוס – אמרו לי: תשמע, אנחנו לא יכולים להוסיף עובדים זרים.
<רון עוזרי: זה לא טוב למדינת ישראל.
<רון עוזרי: זה נוגד את האידיאולוגיה שלנו וכולי.
<רון עוזרי: זה היה ביום שני.
<רון עוזרי: יום ראשון, שבועיים לאחר מכן בישיבת ממשלה, אישרו עוד אלפי עובדים לחקלאות.
<רון עוזרי: אז איך אני "קונה" את הסיפורים האלה?
רועי פולקמן: ההתנגדות היא לא ממשרד - - -
<רון עוזרי: ולבנייה בשבוע שעבר.
<רון עוזרי: יש לנו מכתבים.
דוד אמסלם: אתה לא קיבלת תשובה פורמאלית עד היום?
<רון עוזרי: לא קיבלתי שום תשובה שהנושא בדיון מעמיק או משהו.
<רון עוזרי: קיבלתי תשובה: בודקים, בודקים.
<רון עוזרי: עד היום בודקים, כבר שנתיים.
דוד אמסלם: בודקים.
דוד אמסלם: רציתי לשמוע – הם בודקים.
<רון עוזרי: - - - שנתיים.
<רון עוזרי: סליחה – שבע שנים.
<רון עוזרי: אני עדין.
<רון עוזרי: החברים שלי מתקנים אותי.
דוד אמסלם: שבע שנים.
<רון עוזרי: הנושא הבא, האחרון – נושא האחיות.
<רון עוזרי: אמרנו ששני התפקידים - - -
דוד אמסלם: כוח העזר והאחיות.
<רון עוזרי: הגענו לאחיות.
<רון עוזרי: במדינת ישראל ישנו מחסור גדול באחיות למרות שמינהל הסיעוד במשרד הבריאות מתכחש לכך לאורך השנים.
<רון עוזרי: נתקלתי, הייתי בישיבות.
<רון עוזרי: יש פרוטוקולים פה, בכנסת, שמינהל הסיעוד הכחיש שיש מחסור באחיות.
<רון עוזרי: לאחר מכן, אולי לאט-לאט התחילו להפנים את זה.
<רון עוזרי: מחסור האחיות מתבטא, פשוט מאוד: ישנם דו"חות של המדינות המתקדמות, ה-OECD – כמה אחיות יש לאלף נפש.
<רון עוזרי: בגוש ה-OECD יש שמונה, תשע.
<רון עוזרי: בין שמונה לעשר.
<רון עוזרי: אל תתפסו אותי במספר כי זה תלוי במדינה.
<רון עוזרי: בגוש ה- OECDיש בין שמונה לעשר אחיות ל-1,000 נפש.
דוד אמסלם: אתה עכשיו מדבר על האחיות בכלל מדינת ישראל או רק - - -?
<רון עוזרי: ואני מגיע לבתי האבות.
דוד אמסלם: תבוא לבתי האבות.
<רון עוזרי: אני רוצה לדבר על האחיות.
<רון עוזרי: במדינת ישראל יש ארבע אחיות, ארבע פסיק משהו ל-1,000 נפש.
<רון עוזרי: כמעט חצי.
<רון עוזרי: תבינו.
<רון עוזרי: אז עכשיו אנחנו סובלים.
<רון עוזרי: הראשונים שסובלים ממחסור זה אנחנו, בתי האבות.
<רון עוזרי: מדוע?
<רון עוזרי: כי כשאחות רוצה עבודה – בית אבות זה לא מושך אותה.
<רון עוזרי: טיפול נמרץ ילדים, אורתופדיה, מרפאות – מאוד מעניין.
<רון עוזרי: בית אבות – מי שלא מכיר את התחום, זה קצת מרתיע אותו.
<רון עוזרי: זו עבודה קשה.
<רון עוזרי: זה נכון.
<רון עוזרי: בעבר, מי ששירת אותנו, כדי לפתור את הבעיה הזאת – גם אחיות מוסמכות וגם אחיות מעשיות.
<רון עוזרי: עבדו בשילוב.
<רון עוזרי: חלק מהמשמרות אחיות מעשיות היו אחראיות על כך.
<רון עוזרי: פנינו למשרד הבריאות.
<רון עוזרי: ואכן בתקופת המנכ"ל רוני גמזו וסגן השר, בזמנו, יעקב ליצמן, הם אישרו פתיחה מחדש – הכשרת אחיות מעשיות.
<רון עוזרי: נפתח קורס ראשון עם 100 מקומות - - -
<קריאה: הכשרה חלקית – שנה או שנתיים, ולא ארבע שנים.
נחמן שי: לא הכשרה מלאה.
נחמן שי: זה מספיק?
<רון עוזרי: אנחנו מוכנים לעשות השלמה אם צריך.
<רון עוזרי: על חשבוננו.
<רון עוזרי: אני פה אומר את זה בשולחן הזה.
<רון עוזרי: אם יצטרכו השלמה כדי שהן יוכלו לבצע את תפקידן כראוי – אין בעיה.
<רון עוזרי: עד עכשיו, אחיות מעשיות – אני מדבר מהדור הישן – מילאו את תפקידן כראוי.
<רון עוזרי: פתחו קורס אחד, ראשון, מפוזר בשלושה מקומות בארץ, של כ-100 אחיות מעשיות – היה פי שלושה ביקוש על המקום.
<רון עוזרי: מדינת ישראל חוסכת פה דמי העברות, אימהות חד-הוריות, עבודה במשמרות, שכר יפה – כל מה שרק אפשר.
<רון עוזרי: אלינו הגיעו בודדות.
<רון עוזרי: ממש בודדות.
<רון עוזרי: כי יש מחסור בשוק: בבתי חולים וכדומה.
<רון עוזרי: מחזור שני נפתח עכשיו.
<רון עוזרי: המנכ"ל הנוכחי אמר שבמחזור השני הם יוסיפו עוד 50%.
<רון עוזרי: ואני מקווה שכך.
<רון עוזרי: כי זה אמור להיות בימים האלו – ההכשרה.
<רון עוזרי: משרד הבריאות יודע יותר טוב ממני.
<רון עוזרי: אבל מה החשש שלנו: שעכשיו, עם זה שמינהל הסיעוד אישר את האחיות המעשיות, הוא מתחיל, אני חושש – כי לפי הנהלים זה כתוב כבר.
<רון עוזרי: עוד לא התחילו אכיפה – שיאמרו לנו: אחות מעשית לא יכולה "לכסות" משמרת.
<רון עוזרי: דבר שעד היום כן קיים.
<רון עוזרי: ואם היא לא יכולה "לכסות" משמרת, אז באותו רגע אני חסר אונים.
<רון עוזרי: אין לי מה לעשות איתה.
<רון עוזרי: עוד פעם: צריך לעזור לנו ולא להכביד עלינו - - -
דוד אמסלם: כמה אחיות חסרות לך?
דוד אמסלם: דרך אגב, מה התקן שלכם היום?
דוד אמסלם: לא בתקן.
דוד אמסלם: מה בפועל אתם מחזיקים היום?
<רון עוזרי: אחיות – בערך 7,000.
<רון עוזרי: באזור הזה.
<דוד ברימר: 5.76 תקנים למחלקה.
דוד אמסלם: 5.76 - - -
<רון עוזרי: זה בערך כ-7,000 אחיות בסך הכול "לכסות" את כל - - -
דוד אמסלם: וכמה מטופלים יש במחלקה?
<קריאה: 36.
<קריאה: אבל התקנים הם לא מספר האחיות, כי אין לנו את מספר האחיות.
<קריאה: אז שוב.
דוד אמסלם: זה התקן?
דוד אמסלם: ומה בפועל?
<רון עוזרי: משמרת של אחות – 36 שעות שבועיות.
דוד אמסלם: 5.76 זה התקן.
דוד אמסלם: ומה בפועל קורה?
<רון עוזרי: בפועל, פחות.
<רון עוזרי: אבל - - -
דוד אמסלם: כמה פחות?
<רון עוזרי: שלוש וחצי, ארבע.
<רון עוזרי: משהו כזה.
דוד אמסלם: זאת אומרת, מה זה – שלוש אחיות בערך?
<רון עוזרי: בערך.
<רון עוזרי: תראה, 36 שעות שבועיות זה משרה של אחות במוסדות אשפוז.
דוד אמסלם: זאת אומרת, גם פה בעצם הן עובדות - - -
<רון עוזרי: הן עובדות 40, 50 ולפעמים גם 60 שעות שבועיות, ואי אפשר לעבוד ככה.
<רון עוזרי: אי אפשר.
נחמן שי: 7,000 זה כולל את האחיות עם ההכשרה המלאה וההכשרה החלקית?
<רון עוזרי: 7,000 זה המשבצות שאני צריך למלא.
<רון עוזרי: אני ממלא אותן בפחות אנשים.
<קריאה: כולל הכול.
<רון עוזרי: כן, כן.
<רון עוזרי: גם וגם.
<רון עוזרי: וגם וגם.
דוד אמסלם: ומי בעצם פותח את הקורסים?
דוד אמסלם: מינהל הבריאות – אתה אומר?
<רון עוזרי: מינהל הסיעוד במשרד הבריאות.
דוד אמסלם: מינהל הסיעוד?
<רון עוזרי: הוא מטפל בהכשרה.
דוד אמסלם: הוא פה?
דוד אמסלם: עוד מעט נגיע.
דוד אמסלם: זאת אומרת, אתה בעצם הצבת בפנינו שלושה אתגרים: אחד, זה הנושא של התמ"אות, תב"עות וכולי.
דוד אמסלם: כל הקצאות השטחים לגבי הנושא של בתי אבות ודיור מוגן.
דוד אמסלם: שניים, זה הנושא של כוח אדם, כוח עזר, שהוא חסר, ואתם מבקשים להשלים אותו באמצעות עובדים זרים.
דוד אמסלם: שלישי, זה הנושא של האחיות המעשיות, לוכסן לא מעשיות.
דוד אמסלם: העיקר שיפתחו קורסים בנושא הזה.
<רון עוזרי: אני סיימתי.
דוד אמסלם: אני רוצה לעבור לחברי הכנסת, ואחרי זה - - -
<דוד ברימר: דודי ברימר, יושב ראש ועדת הציוד של אב"א.
<דוד ברימר: ועוד מילה אחת בנושא המטפלים, כי זה באמת הבעיה הכואבת.
<דוד ברימר: אנחנו מעסיקים היום קרוב ל-3,000 פליטים בתוך החוסר המשווע שיש לנו, שאתם צריכים לקחת בחשבון.
דוד אמסלם: 3,000 פליטים?
<דוד ברימר: חיובי.
<רון עוזרי: עוברים על החוק ועוברים על הוראות מנכ"ל משרד הבריאות.
<דוד ברימר: בתוך המחסור הזה אנחנו מעסיקים היום 3,000 עובדים שמוגדרים כפליטים.
<רון עוזרי: וזה סותר הוראות מפורשות של מנכ"ל משרד בריאות בכתב.
<רון עוזרי: אנחנו עבריינים.
דוד אמסלם: אז אתה מעלה את העניין של הפליטים במובן הזה שזה בעצם – אין להם את הרישיון?
דוד אמסלם: אתה לא מביא את זה - - -?
<רון עוזרי: הם גם לא מתאימים.
<רון עוזרי: הם לא מתאימים.
<דוד ברימר: לא.
<דוד ברימר: אני מקצין בחוסר.
דוד אמסלם: תראה, יש הרבה אנשים שמעסיקים את הפליטים, אז הם מבסוטים.
<דוד ברימר: אנחנו ממש לא מבסוטים.
<דוד ברימר: זה עולה לנו - - -
דוד אמסלם: זאת אומרת, אתה גם ברמה המקצועית וגם ברמת הניירת.
<דוד ברימר: אני לא חושב שכל אחד מהיושבים פה ירצה שיטפלו בהורים שלו פליטים.
רועי פולקמן: אז אתה יכול להביא עובדים זרים.
דוד אמסלם: דרך אגב, אני מניח שאם אנחנו מביאים עובד זר, אז זה מבחינתנו היינו הך.
<רון עוזרי: לא היינו הך לחלוטין.
דוד אמסלם: אני בכלל חושב שהנושא הזה - - - אינדיבידואלית.
<רון עוזרי: בסדר.
<רון עוזרי: לפתור את הבעיה.
<רון עוזרי: סליחה.
<רון עוזרי: משפט אחד.
<רון עוזרי: אני חייב להסביר: העובדים הזרים שמשרתים את הדיירים בבתיהם, הסיעודיים – הם רוכשים הכשרות בחוץ לארץ.
<רון עוזרי: הם עוברים סינונים.
<רון עוזרי: הם עובדים עיוניים.
<רון עוזרי: הם לא רוכשים את הכשרתם בחולות סיני.
רועי פולקמן: תודה, אדוני היושב ראש.
רועי פולקמן: זו אכן סוגיה מאוד-מאוד חשובה.
רועי פולקמן: כי סוגיית המצב של בתי האבות הסיעודיים היא קריטית לכולם.
רועי פולקמן: אני רוצה להגיד, אדוני היושב ראש, מה אני חושב שניתן לעשות בצד המעשי.
רועי פולקמן: כיוון שקיימנו על זה כמה דיונים, כולל דיון בהשתתפות המשרדים הפנים, האוצר והבריאות, ואחר כך יצא לי לשבת גם עם צוות מקצועי ממשרד הבריאות, ואחר כך גם עם מנכ"ל משרד הבריאות; הדבר הראשון שהייתי מציע שהוועדה תדרוש זה את תמונת הנתונים ממשרד הבריאות.
רועי פולקמן: כי משרד הבריאות טען בפניי.
רועי פולקמן: יש פה נציגים של משרד הבריאות?
רועי פולקמן: משרד הבריאות קודם כל טען שהבעיה לא חמורה.
רועי פולקמן: וצריך להתווכח.
דוד אמסלם: דרך אגב, צריך לטפל גם בבעיות לא חמורות.
דוד אמסלם: יש בעיות ובעיות חמורות.
רועי פולקמן: אני אמרתי: תראו, אב"א - - - 5,000 איש.
רועי פולקמן: אם אתם אומרים שבפועל הבעיה היא 300 – סתם – אז בסדר.
רועי פולקמן: אז 300.
רועי פולקמן: נתמודד עם שלושה קורסים של משרד הכלכלה והתעשייה ונפתור את זה.
דוד אמסלם: אתה מדבר על אחיות.
רועי פולקמן: אני מדבר על עובדי כוח עזר.
רועי פולקמן: אני התעסקתי רק בכוח עזר.
רועי פולקמן: אחיות זה סיפור באמת ישן ומוכר.
רועי פולקמן: אני מדבר רגע על כוח העזר.
רועי פולקמן: עכשיו, צריך להבין מה גודל הבעיה.
רועי פולקמן: אז ביקשנו לקבל נתונים.
רועי פולקמן: היינו בדיונים ראשונים.
רועי פולקמן: אחר כך ישבנו עם צוותים נוספים מהמשרד.
רועי פולקמן: אחד, בואו נבין.
רועי פולקמן: אז משרד אחד מודד תקנים.
רועי פולקמן: בא אב"א ואומר: בסדר.
רועי פולקמן: תקנים זה לא האינדיקטור היחיד.
רועי פולקמן: כי על תקן אני בעצם לוקח שני תקנים ושם עליו עובד אחד, כי הוא עובד כפול ועובד יותר ממה שמותר לו.
רועי פולקמן: בסדר, אבל תגידו את הנתונים.
רועי פולקמן: זה לא מדע חלל לדעת כמה עובדים חסרים.
רועי פולקמן: אז קודם כל בואו נסכים.
רועי פולקמן: אם חסרים 3,000, אז יכול להיות שצריך להביא עובדים זרים.
רועי פולקמן: אם חסרים 1,000, לא צריך להביא עובדים זרים.
רועי פולקמן: כי הם אומרים נחרצות.
רועי פולקמן: דרך אגב, זה לא משרד הפנים.
רועי פולקמן: בדיונים, מי שהתנגד לזה באופן ברור היה כמובן משרד האוצר, שאמר: יש פוטנציאל כוח עבודה ישראלי, ומשרד הכלכלה והתעשייה.
דוד אמסלם: הוא מתנגד לכול.
דוד אמסלם: אנחנו עשינו גם דיון בחקלאות.
דוד אמסלם: הם פה.
רועי פולקמן: - - - עכשיו, אני אומר:
רועי פולקמן: ברור שעובדים זרים זה מוצא אחרון.
רועי פולקמן: זה מוצא אחרון להביא עובדים זרים במדינה שאתה רוצה לשלב בה בעבודה גם כל מיני אוכלוסיות מודרות.
רועי פולקמן: דבר אחד: אנחנו לא יודעים על הנתונים.
רועי פולקמן: אז אחד זה להבין מה עומק הבעיה.
רועי פולקמן: ואני חושב שהכתובת לזה, ואני לפחות מנסה להשיג את הנתונים האלה כבר חודשיים, זה משרד הבריאות.
דוד אמסלם: תעצור שנייה.
דוד אמסלם: מה עומק הבעיה?
<צפי הלל-דיאמנט: שלום.
<צפי הלל-דיאמנט: שמי צפרירה הלל-דיאמנט.
<צפי הלל-דיאמנט: אני האחות האחראית באגף לגריאטריה במשרד הבריאות.
<צפי הלל-דיאמנט: הבעיה קיימת, אבל היא לא חמורה כמו שהיא מוצגת כאן, ואני רוצה לחלק אותה לשני חלקים.
<צפי הלל-דיאמנט: כי יש לי בעיה של כוחות עזר ויש בעיה של אחיות, שזה שני נושאים נפרדים.
<צפי הלל-דיאמנט: זה שני מקצועות נפרדים בהכשרה שלהם.
דוד אמסלם: הוא הפריד אותם.
<צפי הלל-דיאמנט: לגבי כוחות עזר: אנחנו ערכנו מיפוי ומצאנו שחסרים כ-1,253 תקנים לאייש - - -
נחמן שי: כ-1,253?
<צפי הלל-דיאמנט: כן.
<צפי הלל-דיאמנט: כי עשינו את זה מתוך אומדן.
נחמן שי: זה לא כ-.
נחמן שי: מה זה כ-?
<צפי הלל-דיאמנט: אני מודה לך על הציניות, אבל כשעושים אומדן - - -
נחמן שי: זה לא ציניות.
נחמן שי: זה לא יכול להיות כ-.
<צפי הלל-דיאמנט: זה המספר - - -
נחמן שי: זה פשוט לא - - -
<צפי הלל-דיאמנט: עכשיו, עם כוחות עזר יש בעיה מאוד קשה, ואני מסכימה עם מה שמר רוני עוזרי הציג לגבי זה שאנשים לא רוצים לעבוד בתחום הגריאטריה.
דוד אמסלם: לפני כן.
דוד אמסלם: אם את מציגה 1,300 והוא 5,000 – מאיפה הפער?
דוד אמסלם: מאיפה נובע הפער?
<צפי הלל-דיאמנט: אני לא יודעת מאיפה המספרים - - -
דוד אמסלם: דרך אגב, את בוחנת את זה לפי תקינה או לפי מצאי בפועל?
דוד אמסלם: הכוונה, ספרתם את העובדים?
דוד אמסלם: מה, באתם אליהם ואמרתם: חבר'ה, מי העובדים?
דוד אמסלם: נספור אותם.
דוד אמסלם: איך אתם יודעים שזה מה שחסר?
<צפי הלל-דיאמנט: פנינו למוסדות או בעצם דגמנו מקרב המוסדות מספרים.
<צפי הלל-דיאמנט: לא קיבלנו מענה מכל המוסדות.
<צפי הלל-דיאמנט: קיבלנו מענה מחלק מהמוסדות.
<צפי הלל-דיאמנט: אז בתור האגף לגריאטריה, כאשר אני באה ומקבלת נתונים – יש מוסדות שהם בבחינת חסר, והם לא ייתנו לי נתוני אמת.
<צפי הלל-דיאמנט: לכן זה מדגם, ולכן זו הערכה.
<צפי הלל-דיאמנט: עכשיו, נכון, חסרים עובדים.
דוד אמסלם: אבל אם הוא אומר שחסרים לו 5,000, מה המוטיבציות שלו לטעות בנתון?
<צפי הלל-דיאמנט: אני לא יודעת.
<צפי הלל-דיאמנט: אני לא מכירה את המספרים - - -
דוד אמסלם: אז אולי נשאל את הקליינט באמת מה חסר לו.
<צפי הלל-דיאמנט: תראה, אני מאמינה שהוא מספר מספרי אמת.
<צפי הלל-דיאמנט: מר רוני עוזרי הוא איש ישר.
<צפי הלל-דיאמנט: אני לא יודעת מה המקור של המספרים.
<צפי הלל-דיאמנט: וצריך לשבת על זה ולבדוק את זה - - -
דוד אמסלם: אתם ישבתם פעם?
דוד אמסלם: זימנתם את ההנהלה שלהם?
<צפי הלל-דיאמנט: ישבנו מספר פעמים.
דוד אמסלם: הרי בסוף האחריות היא של המדינה.