GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<נעמה כהן טבע: אני אמא לשלושה ילדים קטנים, מגיעה לים בערך שלוש פעמים בשבוע, בחופש הגדול גם ארבע פעמים בשבוע.
זוהיר בהלול: את מביאה את השמפו איתך גם?
<נעמה כהן טבע: לא, השמפו נשאר בבית.
<נעמה כהן טבע: השנה מה שהולך להיות זה שבעצם כל פעם שאני אצטרך להגיע לחוף, יעלה לי 30 שקלים.
<נעמה כהן טבע: עכשיו, כשאני עושה חישוב מאד זריז של שלוש פעמים בשבוע שזה שישי שבת ועוד פעם באמצע השבוע, שאנחנו מגיעים, זה יוצא 90 שקלים בשבוע.
<נעמה כהן טבע: בחופש הגדול זה יכול גם להגיע ל-500 שקלים בחודש רק בשביל לבוא ולראות את הים.
<נעמה כהן טבע: אם זה לבוא לעשות שעה בהליכה, אם זה לבוא עם הילד קצת להוציא אותו מהבית ומהמחשב, בעצם יעלה לי 30 שקלים.
<נעמה כהן טבע: נלחמנו בכל הכוח ולמעשה לא הצלחנו, כי הגבייה היא לא ישירה לים, היא דרך חנייה.
<נעמה כהן טבע: ופה הבעיה.
דוד אמסלם: הבנו, תודה.
<נעמה כהן טבע: זהו, אז אני בדיוק הציבור הזה ש - - -
דוד אמסלם: את גם בדיון הקודם אמרת את זה.
דוד אמסלם: מאיה.
<נעמה כהן טבע: כן.
<נעמה כהן טבע: אני אשמח פשוט לתשובות, כי אני כבר משלמת על הים.
<נעמה כהן טבע: משבת האחרונה שילמתי כבר במרכז ימי, אז אני - - -
<כרמל סלע: יש חופים פתוחים ללא תשלום.
דוד אמסלם: כרמל, אני מבקש - - -
<נעמה כהן טבע: אחד נשאר.
<נעמה כהן טבע: ואין שם מספיק חנייה למאות אלפי תושבים.
<נעמה כהן טבע: חוף אחד נשאר.
דוד אמסלם: נעמה, נעמה - - -
<נעמה כהן טבע: שדות ים סגור, דרך אגב - - -
<נעמה כהן טבע: מרכז ימי סגור.
<נעמה כהן טבע: חוף החופשונית - - -
דוד אמסלם: נעמה, סליחה.
דוד אמסלם: רק שנייה - - -
<נעמה כהן טבע: החוף היחיד - - -
דוד אמסלם: נעמה, אני מבין שכשאת בשוונג את לא שומעת.
<כרמל סלע: פתוח - - -
<נעמה כהן טבע: כלום לא פתוח.
<נעמה כהן טבע: באמת.
<נעמה כהן טבע: 500 מקומות חנייה פתוח, זה הכל, כרמל - - -
דוד אמסלם: נעמה, אני מבקש.
דוד אמסלם: גברת נעמה טבע, אני מבקש ממך.
דוד אמסלם: נתתי לך את זכות הדיבור, לא צריך להגיב על העניין.
דוד אמסלם: גם בפעם הקודמת התפתח דיון כזה, אז אני מבקש.
<נעמה כהן טבע: בשביל זה אני פה ובשביל זה אנחנו פה, בשביל הדיון הזה.
דוד אמסלם: אני שמעתי.
<נעמה כהן טבע: בדיוק בשביל הציבור שהולך - - -
דוד אמסלם: נעמה, לא הבנת.
דוד אמסלם: את מדברת איתי.
דוד אמסלם: זה שכרמל זרק את ההערה, את לא צריכה להתייחס לכל הערה.
<נעמה כהן טבע: כי הוא אומר דברים לא נכונים.
דוד אמסלם: אז זה בחוץ.
דוד אמסלם: בחוץ.
דוד אמסלם: אני יודע, זה כבר קרה.
<נעמה כהן טבע: שתדעו איפה זה עומד.
דוד אמסלם: הרי אני הסברתי, גם בדיון הראשון התפתח דיון כזה, קצת יותר חריף.
<נעמה כהן טבע: ואגב, מדובר בחופים שאין גישה בתחבורה ציבורי לא בשבת ולא בימי חול.
<נעמה כהן טבע: אין בכלל גישה בתחבורה ציבורית.
דוד אמסלם: תודה, יודע.
<נעמה כהן טבע: רק עם הרכב אתה יכול להגיע לשם.
דוד אמסלם: מיה, בבקשה.
<מיה יעקבס: תודה.
<מיה יעקבס: קודם כל אני באמת רוצה לברך גם אני על כך שזה לא הדיון הראשון ולא השני.
<מיה יעקבס: מצד שני, אני רוצה להצר על כך שאנחנו כולנו חוזרים, כל אחד זה כאילו במשחק תפקידים.
<מיה יעקבס: לכולם יש את אותו הטקסט וכולם חוזרים על זה אותו דבר.
<מיה יעקבס: כבר בדצמבר דובר על כך שיש צורך לייצר תקציב ייעודי של רשות מינהל מקרקעי ישראל עם האוצר, עם הגנת הסביבה, עם משרד הפנים, כדי לעזור לרשויות המקומיות, כדי לאפשר להם לטפל ולנקות ולתת את השירות המקסימאלי לציבור, כדי שהם יפסיקו להפקיע מחירים, כדי שהם יפסיקו לבנות על החופים.
<מיה יעקבס: אני מזמינה אותך ואת כל מי שרוצה לבנות על החופים, לבוא לסייר בבת ים.
<מיה יעקבס: תראו מה קרה שם, כשבנו על המים, כמו שאתה רוצה.
<מיה יעקבס: לא נשאר שם חוף.
<מיה יעקבס: זה פשוט זוועה מה שקורה שם.
<מיה יעקבס: בכלל, אני מציעה לכל הוועדה להגיע לשם בהזדמנות זו כשמדברים גם על הבנייה על החופים.
<מיה יעקבס: הנושא של האשפה והאכיפה, יש פה כל מיני דברים לטפל בזה על ידי החמרת האכיפה והענישה ולאפשר לרשויות המקומיות לקבל את הכספים שהם יאספו מקנסות מחמירים, שיעזרו בזה גם לטפל בחופים עצמם.
<מיה יעקבס: זה גם יהווה הרתעה לציבור להפסיק לזהם וזה גם יעזור להם במימון נוסף.
<מיה יעקבס: אין ספק שאם עושים איתם הסכמים של שיפוי, אז אנחנו כבר נכנסים לסיפור אחר לגמרי.
<מיה יעקבס: גם מוסיפים להם מצילים.
<מיה יעקבס: שצריך עוד חופי רחצה זה ברור לגמרי.
<מיה יעקבס: אני חושב שכולם יודעים את זה, אבל לא יכול להיות שזה על ידי אותה תקציב.
<מיה יעקבס: הבעיה, אנחנו ראינו ואני בטוחה שאשר וצוותו יוכלו לאשר שיש בעיה של מספר עולה של אנשים שטובעים למוות בגלל שהם רוצים ונמנעים מהחופים המוכרזים כי כל כך צפוף שם וכל כך לא נעים שם.
<מיה יעקבס: בנוסף יש גם את הבעיה של התרעות מפני זיהום - - -
<אשר גרנר: נהפוך הוא.
<אשר גרנר: יש ירידה באחוז הטובעים וזה בזכות המצילים.
<מיה יעקבס: למה?
<אשר גרנר: מה לעשות?
<אשר גרנר: אני א' מסכים איתך.
<אשר גרנר: ממוצע 43 היה, ירדנו ל-33.
<מרדכי כהן: כל אחד זה אסון, אבל יש ירידה.
<אשר גרנר: כל אחד זה אסון, אבל יש ירידה בפועל.
<מיה יעקבס: ורק לסיום, חברת הכנסת זנדברג, אני מנהלת את צלול מעל 4 שנים.
<מיה יעקבס: לאורך כל התקופה חברת הכנסת זנדברג הייתה מהשותפים החשובים ביותר להגנת החופים, אני אומרת את זה לפרוטוקול לכל הצועקים.
<מיה יעקבס: היא עושה יותר בשבילכם מאשר רוב האנשים פה בכנסת.
<מיה יעקבס: אז זה ממש לא לעניין.
דוד אמסלם: דרך אגב, אני מצטרף למה שאמרת.
<חנה קופרמן: תודה רבה.
<חנה קופרמן: חנה קופרמן מהפורום הישראלי לשמירה על החופים.
<חנה קופרמן: אני אגיד שני דברים, בתקווה לא לחזור על מה שכבר נאמר.
<חנה קופרמן: בנוסף לכל מה שנאמר, יש בעיה קשה מאד של אכיפה.
<חנה קופרמן: יש רשויות מקומיות שבונות בניגוד לחוק בטונדות על החוף, מגני רכסים.
<חנה קופרמן: החופים - - - ומה שקורה בבת ים זה באמת, וזו בנייה הבלתי חוקית ברובה על החוף.
<חנה קופרמן: מחוף של 300 מטר, רוחב, באמת שהיה לפני שנה וחצי שנתיים, היום מתקשרים אלי אנשים ואומרים אנחנו לא יכולים לקחת את הילדים אפילו לרוץ בים.
<חנה קופרמן: זה משהו מאד מאד קיצוני.
<חנה קופרמן: לדעתי צריך להיות ואני גם מבקשת שיהיה דיון מיוחד רק על בת ים ועל מה שקורה שם.
<מיה יעקבס: נקווה שתסיירו שם.
<מיה יעקבס: זה מאד חשוב, באמת.
<חנה קופרמן: אני מבקשת לדעת ולשאול שאלה.
דוד אמסלם: שנייה אחת.
דוד אמסלם: את אומרת שיש בעיה בנושא של חוף בת ים ספציפית
<חנה קופרמן: משהו נורא.
<מיה יעקבס: במיוחד.
דוד אמסלם: בנושא של הבנייה?
<חנה קופרמן: עכשיו, מה שקורה בבת ים למה זה חשוב?
<חנה קופרמן: כי זה העתיד של כל חופי הארץ.
<חנה קופרמן: היום לצערי מה שקורה בבת ים זה העתיד של כל חופי הארץ.
<חנה קופרמן: מה שקורה שם, לפי תמ"א 1 ולפי זה שאין אכיפה, יקרה גם באשקלון וגם באשדוד וגם בחדרה וגם בנהרייה ואני רוצה בבקשה לחזור לחוק החופים.
<חנה קופרמן: חוק החופים קבע שהחופים הם בעלי חשיבות אסטרטגית לציבור הישראלי.
<חנה קופרמן: ואני רוצה גם להתריע ולומר שללא חופים לא היה פה נשמה למדינה הזאת.
<חנה קופרמן: אם היא תתקיים ללא חופים, ילדים שלא יוכלו ללכת למקום הכי זמין שיש להם עם ההורים שלהם גם בגלל חוסר בכסף, גם בגלל שאין חופים פיזית, הם נעלמים.
<חנה קופרמן: למשל בקריות, שמזוהמת מכל הסביבה, יש להם פינת אלוהים הקטנה, חופים.
<חנה קופרמן: לפני חודש הלכו להם 2 קילומטרים של חוף.
<חנה קופרמן: החוף נהרס בגלל הנמל.
<חנה קופרמן: 300,000 איש.
<חנה קופרמן: כבר תיכף, עוד חודשיים לא יהיו להם חופים בכזה קצב.
<חנה קופרמן: בת ים – 300,000 מסביב, אין להם כלום.
<חנה קופרמן: מישהו צריך לעצור את זה.
<חנה קופרמן: זה צריך לבוא בתור מדיניות לממשלה.
<חנה קופרמן: מישהו בממשלה, ואני קוראת לקואליציה, כי האופוזיציה לא מצליחה לעצור את הדבר הנורא הזה, שהיא תתעורר הקואליציה בשביל להציל את החופים, בשביל התושבים שלנו.
זוהיר בהלול: אני מקשיב לך וחושב שצריך להכריז, באמת מהוועדה הזאת, על מצב חירום.
<חנה קופרמן: על מצב חירום, בדיוק.
<מיה יעקבס: צריך להקים רשות ים וחופים.
<מיה יעקבס: זה משהו שאנחנו קוראים לעשות אותו כבר הרבה שנים.
<חנה קופרמן: אני פונה לקואליציה להילחם על החופים.
<מיה יעקבס: רשויות מקומיות ו-11 משרדי ממשלה.
<חנה קופרמן: מה שעושה דרעי אולי זו התחלה, אבל זה צריך לבוא גם מראש הממשלה, ממש מראש הממשלה.
<חנה קופרמן: כי זה ממש נכחד בקצב נוראי של חודשים.
זוהיר בהלול: אסון טבע.
<חנה קופרמן: חודשים.
<חנה קופרמן: אם תוך שנה וחצי הלך חוף בת ים, הלך, אין חוף.
<חנה קופרמן: מ-300 מטר, החוף הכי יפה בארץ בעיני, אני באופן אישי נאבקתי משפטית בתכניות האלה וזה נכשל בגלל שיהוי, לא בגלל התוכן.
<חנה קופרמן: אנחנו צדקנו.
<חנה קופרמן: בגלל שיהוי.
<חנה קופרמן: בית המשפט דחה את הטיעונים שלנו, כן וזה מה שקורה בבת ים.
<חנה קופרמן: זה עניין של אכיפה.
דוד אמסלם: חנה, אני מסכים איתך באופן בסיסי לגבי הסיפור של החופים, שאני מחלק אותו לשני חלקים.
דוד אמסלם: אני מחלק את הנושא של הבינוי בחופים וזה נושא אחד שאני גם אעשה דיון בנושא הזה, אני אזמין את מנהל התכנון כדי להציג לנו את תמ"א החופים ומה קרה בשנים האחרונות.
<אשר גרנר: סליחה, הבעיה היא לא בינוי.
<אשר גרנר: יש בעיה של - - -
דוד אמסלם: שנייה, תאמין לי.
דוד אמסלם: והנושא השני זה הנושא של החזקה של החופים הקיימים פלוס פיקוח על חופים נוספים.
דוד אמסלם: זה הדיון שלנו עכשיו מול משרד הפנים.
דוד אמסלם: לכן אני רוצה להתכנס לדיון ולהשאיר אותו שם.
דוד אמסלם: אורי, אתה רוצה לומר משהו לפני שאני פונה לאנשי המקצוע?
אורי מקלב: ממש בכמה משפטים.
אורי מקלב: קודם כל לחזק את הוועדה בפעילות שלה ובדיונים שהיא מקדישה עבור הנושא של החופים ויחד עם זאת הוועדה שותפה להחלטה של שר הפנים לבטל את דמי הכניסה.
אורי מקלב: כמעט ימות המשיח.
אורי מקלב: התחרות בין השרים על הרפורמות מביאה בסך הכל רפורמות חיוביות, אנחנו צריכים להודות, ו - - - וזה דבר מבורך.
אורי מקלב: יחד עם זה אסור לשכוח שיש מי שצריך לשלם או שיש לזה משמעויות כלכליות.
אורי מקלב: לא נאריך לגבי כל המשמעויות מה זה סגירת החופים שלא נתנו לאנשים להיכנס, מניעה, חנייה, מרחקים גדולים לצעוד ברגל.
אורי מקלב: אבל צריך לקחת בחשבון שכל החופים הלא מוכרים האלה, שאולי היו בהם ריבוי משתמשים, ברגע שיש חופים שהם לא עולים כסף, אז למנוע - - - אלה שיבואו לחופים הלא רשמיים.
אורי מקלב: ככה שצריך להניח את דעתם שהם מרגישים שכשהם מגיעים לחופים הלא מאושרים, אנשים ששוהים שם ובסופו של דבר המועצה או הרשות המקומית צריכה לטפל בכל מה שהם משאירים שם.
אורי מקלב: אני לא חולק על כך.
אורי מקלב: אבל אם אנחנו רוצים שהדבר הזה יישאר לאורך ימים ולא יהיה גם הכרזה רק לקיץ אחד, וכאן אנחנו צריכים באמת לשים את הדגש ולעשות איזו שהיא נוסחה שתיתן את הנוסחה המרכזית, כמו שעושים בכל השיפויים שנותנים לרשויות המקומיות בעוד נושאים, בכל האיזונים, במענקים המסוימים.
אורי מקלב: יש איזו נוסחה שמדברת על סך כל התושבים מול משתמשים.
אורי מקלב: אם אנחנו נלך על נוסחה קבועה שהיא תגיד לנו מה דינו של חוף כרמל או חופי כרמל, או איזור הכרמל, מה דינם של אשר ומה דינו של תל אביב, של גוש דן, של כל מקום, לפי מספר המשתמשים.
אורי מקלב: איזו נוסחה שתהיה בשיתוף פעולה עם הרשויות המקומיות או עם המועצות המקומיות, שאומרת רצועה כזו, רצועת חוף שאני רואה שהם מסכימים איתי, רצועת חוף של קילומטר.
אורי מקלב: 13 קילומטרים יש במועצת אשר?
אורי מקלב: מה זה אומר כך וכך משתמשים, מה זה אומר לגבי השיפוי שלו, מה ההוצאות שיש להם על הדבר הזה.
אורי מקלב: למה אתם צוחקים?
<מרדכי כהן: יושב לידך כוכב.
רויטל סויד: אנחנו מחכים מתחילת הישיבה לשמוע את האוצר ואת מנגנון השיפוי.
דוד אמסלם: האלה אורי, בבקשה.
אורי מקלב: והחלק הזה ייתן באמת תוצאה אמיתית גם.
אורי מקלב: נניח אנחנו רוצים בחינם, אם גם לו יש שירותים אז הוא גם ייפגע.
אורי מקלב: אנחנו צריכים לאזן בין הדברים.
אורי מקלב: אנחנו גם לא יכולים להגיד אנחנו ניתן בחינם ולא יהיה שום דבר שם.
אורי מקלב: אנשים לא יקבלו שירותים.
אורי מקלב: אנחנו צריכים לאזן בין החינם ובין מתן השירותים לבין השיפוי הממוצע.
אורי מקלב: יש מקום שחוף הים נותן משאב לרשות המקומית כתיירות, כמסחר, כארנונה, כדירות, דברים כאלה.
אורי מקלב: יש מקומות שזה פחות, אז צריך לארגן את מערכת היחסים באיזו נוסחה.
אורי מקלב: אני חושב שנוסחה כזאת תעשה סדר ותחזיק את ההסדר הזה להרבה שנים, ושלא שתהיה איזו הכרזה חד פעמית.
דוד אמסלם: יעל דורי פה?
<יעל דורי: כן.
דוד אמסלם: ביקשת את רשות הדיבור, בבקשה.
<יעל דורי: כן, אני פשוט חשבתי שקודם נשמע את המידע החדש, אבל אני אשמח להגיד עכשיו משהו בקצרה.
<יעל דורי: האמת, הבוקר ממש היה משמח לקרוא את הידיעה בדבר פתיחתם של החופים.
אורי מקלב: בזכות הוועדה.
דוד אמסלם: השר, השר.
<יעל דורי: אבל כפי שנאמר פה - - -
אורי מקלב: השר, אבל זה קשור לוועדה.
אורי מקלב: לקראת הדיון הוא עשה את זה.
<יעל דורי: גם, וגם בזכות לחץ ציבורי של הרבה שנים בסופו של דבר.
אורי מקלב: עדיין, למה הוועדה מתכנסת?
<יעל דורי: אני אתחיל מחדש.
<יעל דורי: מאז סוף שנות ה-90 אנחנו פועלים לפתיחה של החופים.
<יעל דורי: אם זה היה עתירה שהגשנו בשנת 2004 ואחרי זה את בג"ץ החופים בשנת 2005 ועכשיו אנחנו עם איזו שהיא קפיצת מדרגה מבחינת היחס של הרשויות לחופים, והצעד הזה הבוקר וזה מאד משמח.
<יעל דורי: אבל צריך באמת, כפי שנאמר כאן, לחשוב לטווח יותר ארוך, ואותם 7 מיליון שקלים, כמו שהיה כתוב בעיתון, לפי דעתנו לא יספיקו ולא מספקים איזו שהיא תשובה, אפילו לא לקיץ הזה וגם בטח שלא לעונות הרחצה הבאות.
<יעל דורי: לכן, כל עוד המצב החוקי לא השתנה, אנחנו סבורים שהוועדה צריכה לדרוש ליתר ביטחון ממשרד הפנים כבר השנה את הקריטריונים, שאם הם יתנו איזה שהוא היתר לגביית תשלום, על סמך מה הם עושים את זה?
<יעל דורי: כי זה אף פעם לא נחשף.
<יעל דורי: אף פעם משרד הפנים לא אמר למה הוא כן מאפשר לחוף אחד לגבות תשלום ולאחר לא, אלא רק על מה לא, ולפי דעתנו זה משהו הוועדה יכולה לדרוש כבר עכשיו ממשרד הפנים.
<יעל דורי: לטווח רחוק, כמו שנאמר כאן, צריך למצוא מנגנון.
<יעל דורי: אנחנו רואים את המנגנון שגם כן היה תוצאה של אותו בג"ץ חופים, הקמה של איגוד ערים כינרת ומתחתיו מנהלת הכינרת.
<יעל דורי: כי אחת האפשרויות להסדיר את הנושא הזה של תחזוקת החופים, כלומר איגוד ערי חוף, בלי ערי אפילו, איגוד חופי הים התיכון, שיאגד בתוכו את המועצות האזוריות שבאמת יש להן הוצאות תחזוקה גדולות, וכך יהיה אפשר להבטיח ברשות מוסדרת אי גביית תשלום והקצאה מסודרת מדי שנה לתחזוקה.
אורי מקלב: אגב, ההכרזה של השר זה גם על הכינרת?
דוד אמסלם: כן, אבל שם זה מוסדר יותר.
יעל כהן-פארן: אבל מה לגבי החנייה?
יעל כהן-פארן: זה לא רלבנטי לחנייה.
דוד אמסלם: רק שנייה, תני לי, אני רוצה להתקדם.
תמר זנדברג: אדוני יושב הראש אני חושבת - - -
דוד אמסלם: תראי, עד היום עוד לא שמענו אותם.
דוד אמסלם: יש לי עוד חצי שעה לדיון.
דוד אמסלם: בינתיים, היות ואני נותן כבוד לחברי הכנסת, אז הם מדברים בדרך כלל 90 אחוז מהזמן ואנחנו לא מצליחים לשמוע את אנשי המקצוע.
דוד אמסלם: חברת הכנסת גרמן, דקה וחצי, כדי להבהיר את העניין.
יעל גרמן: כן, כידוע לכם יש לי ניסיון בעיר 14.5 שנה בעיר לחוף ים, ועלות התחזוקה של חוף ים כמו בהרצלייה, שהוא של 7 קילומטרים, זה קרוב ל-13 מיליון ואין כיסוי לכך, גם אם באמת נותנים זיכיונות לבתי קפה.
יעל גרמן: אין כיסוי ל-13 מיליון שקלים.
יעל גרמן: אם אכן ההחלטה הנפלאה הזו רוצה באמת לתפוס מים, אין ספק שצריך למצוא איזה שהוא מנגנון של פיצוי לאותן רשויות.
יעל גרמן: נדמה לי שאין יותר מאשר 16 או 18 רשויות שמחזיקות את כלל חופי הים.
<אשר גרנר: 24.
יעל גרמן: 24, אוקיי.
יעל גרמן: 24 רשויות שמחזיקות את הים ל-8 מיליון תושבים.
יעל גרמן: כל התושבים מגיעים ל-24 רשויות הן אלה שתחזקנה את כל ההוצאות הכרוכות בכך שכל מדינת ישראל, מגיע לה להגיע לחוף בחינם.
דוד אמסלם: עכשיו אני רוצה להתמקד, ברשותכם, גם בך, יוצר, וגם אצלך, מרדכי.
דוד אמסלם: תראו, בדיון הקודם אנחנו ביקשנו שני דברים מרכזיים.
דוד אמסלם: מעבר לנושא הזה של כל התכניות של הפיתוח של החופים, שאת זה אני כבר צריך לבקש ממנהל התכנון.
דוד אמסלם: שוב פעם, אני אעשה דיון רק על הנושא של הבנייה בחופים.
יעל כהן-פארן: כן, תמ"א 1.
יעל כהן-פארן: יש לי עצה לסדר היום.
דוד אמסלם: זה דבר שכבר עשינו אותו בזמנו.
יעל כהן-פארן: דיון מהיר על אכזיב.
יעל כהן-פארן: אני רק מזכירה.
דוד אמסלם: אמרתי, עשינו את הדיון הזה בזמנו עם מנהל התכנון.
דוד אמסלם: אנחנו נעשה שוב פעם, ביקשנו מהם גם לבוא ולעדכן אותנו מה קורה ואת זה בעזרת השם אנחנו נעשה בתחילת המושב הבא.
דוד אמסלם: מבחינתי, אני רוצה לשמוע מכם שני דברים או שלושה דברים מרכזיים.
דוד אמסלם: אחד, אנחנו סיכמנו לקבל תכנית פיתוח, מה שנקרא תכנית שלד לגבי פיתוח של חופים נוספים ועליות משוערות, פחות או יותר אומדנים.
דוד אמסלם: שניים, אנחנו ביקשנו שבמסגרת הקיוסקים, בתי הקפה, המסעדות, ודרך אגב אני רוצה לומר לכם, גם מבחינת הנושא הזה של הקיוסקים, בתי הקפה וכו', כישבנו עם מנהל התכנון, אז אנחנו בהחלט גם ביקשנו מהם לאשר במסגרת החופים לפתח מה שנקרא דברים שהם לטובת נופש.
דוד אמסלם: פעם כשהייתי ילד היינו הולכים לחוף, בעיקר היו מטקות ובזה נגמר העניין.
דוד אמסלם: היום אנשים באים לחוף רוצים בית קפה, רוצים לשבת קצת עם האישה לפעמים בלילה.
דוד אמסלם: יש להם עניין גם בשימושים שאני חושב שהם מעבר למה שהיה בשנות ה-60.
דוד אמסלם: לכן ביקשנו ממנהל התכנון להכניס בתוך כל הנושא של התמ"א חופים, גם מתקני בנייה גם ברצועה, בתי קפה ודברים כאלה שבאים יותר מבחינת נופש וספורט לשאר האנשים שבאים היום לחוף, לא רק למטקות ולשחק.
דוד אמסלם: אבל זה נושא אחר לגמרי ואני רק אומר לכם שישבנו איתם ואני גם אעשה מעקב על הנושא כפי שאמרתי.
דוד אמסלם: אנחנו ביקשנו – אשר, מרדכי – לייצר חבילת שירותים שנמכרת, זאת אומרת סל של דברים בסיסיים, שכשבעצם אתם מנחים את הרשויות שהן יוצאות למכרז על הקיוסק, אז יש מה שנקרא סל מוצרים שאתם מגדירים מה הוא וזה המחיר שלו, שאתם נותנים גם את המחיר של הסל הזה, או לפחות את הפער בין מה למה זה נע ולא שכל אחד ימכור ארטיק לימון בים ב-20 שקלים, באוגוסט, כשבא לו.
דוד אמסלם: זה הנושא השני שביקשתי.
דוד אמסלם: הנושא השלישי שביקשתי זה שאתם עושים בעצם ניתוח של עלויות החוף, יושבים עם השלטון המקומי ובעיקר האנשים שיש להם רצועות חוף אצלם.
דוד אמסלם: זה לא מעניין כל כך לדעתי את כפר סבא, אבל בעיקר בדגש על הרשויות, המועצות האזוריות.
דוד אמסלם: לבדוק מה העלויות שיש להחזקת החוף, בוודאי אם יש לכם דרישה נוספת למציל נוסף, שבוודאי זה מבורך.
דוד אמסלם: אבל זה לא בא סתם, הרי מישהו צריך לשלם את המציל.
דוד אמסלם: ולייצר דיון עם האוצר, הרשויות המקומיות, אמרתי והמועצות האזוריות אותם – דיון על מנת לראות מה חלוקת התקציבים בין כל אחד מהגורמים האלה.
דוד אמסלם: אז בוא תן לי תשובה לגבי שלושת המכלולים.
דוד אמסלם: קודם כל האם בניתם איזה שהוא סל מוצרים.
<מרדכי כהן: ברשותך, אם אפשר פיתוח ותחזוקה ואז לסל המוצרים.
<מרדכי כהן: פיתוח כפי שאמרתי, גיבשנו תכנית סדורה לחמש שנים שהועברה לאוצר ואנחנו נמצאים בדיון עם האוצר לקראת 2017-2018.
<מרדכי כהן: אנחנו מדברים על קונקרטי 23 חופי רחצה חדשים.
דוד אמסלם: פיתוח.
<מרדכי כהן: פיתוח.
יעל כהן-פארן: 23 חופי רחצה מוכרזים.
<מרדכי כהן: כן, חדשים.
<מרדכי כהן: כל מי שדיבר קודם, זה מאד ברור שזה שני עולמות שונים – פיתוח, שזה סוג אחר של תקצוב לבין החזקה.
דוד אמסלם: כמה חופים יש לנו היום?
<עאטף חיראלדין: 143.
דוד אמסלם: אנחנו מדברים על עוד תגבור של 20 וכמה?
<עאטף חיראלדין: מתוך ה-23 האלה, 3 כבר בשלבי סיום.
<עאטף חיראלדין: זאת אומרת הם יופעלו בשנת 2016.
<קריאה: הוא מדבר על ים התיכון רק.
<קריאה: יש ים תיכון, שיסבירו כמה בים התיכון מגדילים חופי רחצה.
<עאטף חיראלדין: אנחנו נגיד לך.
<מרדכי כהן: אנחנו נעביר את הרשימה המסודרת, את התכנית.
דוד אמסלם: קודם כל זו הערה טובה.
תמר זנדברג: אבל כמה מהם - - -
<קריאה: כמה בים התיכון.
דוד אמסלם: אני הבנתי, נשמה, ים תיכון, פעם אחת והבנתי.
דוד אמסלם: כמה מתוך ה-23 זה בים התיכון?
<אשר גרנר: מיד תקבל.
דוד אמסלם: בסדר, תמשיך לדבר, מרדכי.
דוד אמסלם: מה העלות התקציבית המשוערת?
<מרדכי כהן: כ-50 מיליון שקלים לאותם 23 חופים.
דוד אמסלם: אנחנו מדברים על תכנית שבעצם לשנה אחת או חמש שנתית?
דוד אמסלם: כמה זמן מפתחים חוף?
<אשר גרנר: רב שנתית לחמש שנים.
<מרדכי כהן: 10 מיליון שקלי לשנה, סדרי גודל.
<מרדכי כהן: לכן כל ה - - -
דוד אמסלם: זאת הדרישה שלכם?
<מרדכי כהן: כרגע כן.
דוד אמסלם: אתם צנועים מדי.
<מרדכי כהן: אבל עוד לא סיימנו.
דוד אמסלם: לא, לא, אני מתכוון כרגע מבחינת הפיתוח.
יעל גרמן: זאת אומרת חמישה חופים בשנה.
יעל כהן-פארן: הם לא עושים טיילת, הם רק עושים סוכת מציל, לא צריך פיתוח.
דוד אמסלם: אבל הבנתי, שנייה.
דוד אמסלם: תנו לי עכשיו.
דוד אמסלם: את דיברת, את דיברת, כולכם דיברו, עכשיו תנו לי לנהל את העסק.
דוד אמסלם: אתה מדבר איתי עכשיו על בערך כ-10 מיליון שקלים בשנה לפיתוח?
דוד אמסלם: נראה לך סכום סביר, לעניין?
דוד אמסלם: אשר?
<אשר גרנר: כן, סכום סביר.
דוד אמסלם: עוד מעט נשמע את יוצר בעניין.
<מרדכי כהן: זה סכום סביר ואני אסביר למה.
<מרדכי כהן: כל תקציב הפיתוח לכלל הרשויות המקומיות בישראל זה כ-300 מיליון שקלים.
<מרדכי כהן: כל תקציב הפיתוח לכלל המקומיות - - -
דוד אמסלם: שלא קשור לחופים.
<מרדכי כהן: שלא קשור לחופים.
<מרדכי כהן: מה שאנחנו עושים היום - - -
דוד אמסלם: אתה אומר אוקיי, בוא נדבר אחרי זה.
<מרדכי כהן: עכשיו לגבי החזקה, שזה לדעתי הדבר שיותר מטריד אותנו.
דוד אמסלם: עוד לא החזקה.
דוד אמסלם: לגבי הנושא של הפיתוח, הבנו שיש תכנית פיתוח.
דוד אמסלם: הייתי מבקש לקבל אותה ברשותכם.
<מרדכי כהן: נעביר אותה.
דוד אמסלם: תעבירו אלינו, אני אעביר את זה לחברי הוועדה גם, שיידעו על מה מדובר.
דוד אמסלם: דבר שני, אני הייתי רוצה לדעת לגבי סל המוצרים.
דוד אמסלם: או שאתה רוצה ללכת הפוך?
<מרדכי כהן: אני רוצה קודם ללכת לגבי החזקה.
דוד אמסלם: החזקה, בבקשה.
<מרדכי כהן: זה מאד ברור וצדק כל מי שהתייחס לזה, שאין פתרון במסגרת ה-7 מיליון שקלים, פתרון קבוע.
<מרדכי כהן: אנחנו חילקנו את זה בהתאמה עם האוצר.
<מרדכי כהן: אמרנו בוא נפתור את עונת הקיץ הקרובה - - -
דוד אמסלם: לא, לא, אני עוד לא שם.
<מרדכי כהן: זה שבעה מיליו שקלים.
דוד אמסלם: אני עוד לא שם, נשמה, בוא נישאר בנושא הפיתוח.
דוד אמסלם: אתה רוצה החזקה?
דוד אמסלם: החזקה.
דוד אמסלם: כמה עולה החזקה?
<מרדכי כהן: אז הנה, אני עכשיו נכנס לזה.
<מרדכי כהן: בסיכום שלנו עם האוצר, שהוא נמצא פה אצלי, הוא חתום, מופיע בפירוש סעיף שאומר שזה רק לשנה הזאת.
דוד אמסלם: אני לא שם, מרדכי, תענה לשאלה שלי.
<מרדכי כהן: זה מה שאני מנסה לומר.
דוד אמסלם: אני אנתב אותך לשאלות.
דוד אמסלם: אני מבין שיש כמה חופים במדינת ישראל?
דוד אמסלם: מוכרזים?
דוד אמסלם: בים התיכון?
דוד אמסלם: בערך, בגרוסו מודו.
<אשר גרנר: 96.
דוד אמסלם: אני הבנתי, כרמל אמר קודם שיש דו"ח מבקר המדינה שנתן בערך, גם בגרוסו מודו, עלות לחוף בערך כמיליון שקלים לשנה.
<אשר גרנר: תלוי.
<אשר גרנר: במועצה אזורית יש לנו - - -
דוד אמסלם: אל תיכנס איתי, אשר.
דוד אמסלם: אתה מדבר איתי בגדול עלויות החזקה 90 מיליון שקלים של חופי מדינת ישראל, להוציא את הכנרת?
יעל כהן-פארן: 100 מיליון.
דוד אמסלם: הבנתי שזה מושת על הרשויות, עזוב את הפיזור שלהן, איך כמה ולמה.
דוד אמסלם: אז מתוך זה אנחנו מבקשים מהאוצר שישפה את הרשויות ב-7%?
דוד אמסלם: לא, לא, אני שואל בשאלת הדרישה.
דוד אמסלם: אחרי זה אני אסביר.
<מרדכי כהן: לא, לא, לא.
רויטל סויד: למי עובר - - -
דוד אמסלם: חברה, רק שנייה, עוד לא.
<מרדכי כהן: אתם מבלבלים בין שני נושאים.
<מרדכי כהן: אני רוצה להבהיר את זה.
רויטל סויד: למי עוברים ה-7 מיליון שקלים האלה?
דוד אמסלם: אני עוד לא.
אורי מקלב: אבל - - - הגבייה - - -
דוד אמסלם: אורי, אני לא שם, אני לא בגבייה, אני בהחזקה.
<מרדכי כהן: אם אני לא אסביר את ההבחנה, כולנו נהיה מבולבלים.
<מרדכי כהן: בחופי רחצה מסוימים קיבלו אישור שרים קודמים את האפשרות לגבות.
דוד אמסלם: אני שואל כרגע - - -
<מרדכי כהן: תן לי שני משפטים, אם אני לא אסביר את זה כולם יהיו מבולבלים.
<מרדכי כהן: הסכום 7 מיליון שקלים אינו קשור להחזקה.
<מרדכי כהן: מכיוון שישנה מציאות של חופים שקיבלו אישור לגבות ונוצר מצב, וצודקים מי שאמר קודם שזה רשע וטוב לו.
<מרדכי כהן: כי מי שקיבל אישור, בעצם עכשיו יפוצה ורשויות שלא הגישו לשר את הבקשה הזאת וספגו כל השנים את הלא מפוצות, אנחנו יודעים לעיוות שנוצר פה.
<מרדכי כהן: לכן יש פה שני - - -
דוד אמסלם: אבל מרדכי, את זה הבנתי.
דוד אמסלם: כמה חופים במדינת ישראל הם חופים שגובים כסף?
<מרדכי כהן: תשעה.
דוד אמסלם: תשעה.
דוד אמסלם: עכשיו אנחנו מדברים כרגע על 100.
<קריאה: זה תשעה שיש להם אישור.
דוד אמסלם: רבותי לא להפריע לי.
תמר זנדברג: היא צודקת.
תמר זנדברג: לתשעה יש אישור.
דוד אמסלם: אני כרגע מדבר על כרגע מי שיש לו אישור.
דוד אמסלם: עזבי מי שעבריין.
דוד אמסלם: שימי אותו בצד.
יעל כהן-פארן: סליחה, דודו, יש אישור לגבייה אבל אין חנייה.
דוד אמסלם: אני לא יכול ככה.
דוד אמסלם: עזבי חנייה עכשיו.
יעל כהן-פארן: זה מאד משמעותי חנייה.
דוד אמסלם: למה את מפריעה לי?
דוד אמסלם: אני לא שם, אני רוצה לקחת את זה למקום אחר.
דוד אמסלם: שנייה, להבין את העניין.
דוד אמסלם: אז אנחנו מדברים כרגע בגרוסו מודו על 100 חופים, תנקה 10 חופים עם רישיון ועזוב עכשיו את העבריינים שגובים.
דוד אמסלם: אני רוצה להישאר על ה-90 האלה, בסדר?
דוד אמסלם: עכשיו, ה-90 האלה, אני מבין בגרוסו מודו הם עולים 90 מיליון שקלים.
דוד אמסלם: זה מה שאמר מבקר המדינה.
דוד אמסלם: יכול להיות שאני לא יודע, יכול להיות שהוא לא מבין, אבל אני לא נכנס לזה כרגע.
דוד אמסלם: אז אם זה עוד 10% לפה, 10% לשם.
דוד אמסלם: מתוך ה-90 מיליון שקלים האלה, אני מבין שבעצם עד היום האוצר לא שיפה בכלום.
<מרדכי כהן: אמת.
דוד אמסלם: היה בזמנו, העלימו את זה תחת הרדאר, למה, כנראה אף אחד לא דיבר על החופים ואיפה שאפשר להעלים, מעלימים.
דוד אמסלם: כשהתחלנו לדבר עכשיו, אמר אתה יודע מה, בוא נחזור לתקציב לפני 20 שנה, בואו נחזיר את ה-7 מיליון שקלים, נחזיר - - -
<מרדכי כהן: לא אדוני.
דוד אמסלם: מה לא?
<מרדכי כהן: אתה כל הזמן תערבב בין שני הדברים ואנחנו נבלבל את כולם.
דוד אמסלם: היה תקציב של החזקה?
<מרדכי כהן: שהוא לא נוגע לכניסה.
דוד אמסלם: אני דיברתי על כניסה?
<מרדכי כהן: אוקיי.
דוד אמסלם: שאלתי כניסה?
<מרדכי כהן: היה 20 מיליון.
דוד אמסלם: לא שאלתי איך חילקת אותו.
<מרדכי כהן: לפני שנים כ-20 מיליון שקלים.
דוד אמסלם: 20 מיליון שקלים.
דוד אמסלם: אחרי זה ירד לכמה?
<מרדכי כהן: לכלום.
דוד אמסלם: לכלום.
דוד אמסלם: זאת אומרת אנחנו מדברים על לפני שנים 20 מיליון שקלים.
דוד אמסלם: לפני שנים.
דוד אמסלם: שכנראה תקציב המדינה היה גם בערך חצי ממה שהוא היום.
דוד אמסלם: אנחנו מדברים היום שיש גידול של אוכלוסייה גם, אנחנו בעצם מעמיסים על אותם חופים קצת יותר מאמץ, בגלל שלא פיתחנו ואנחנו בכלל מחקנו את כל סעיף ההחזקה.
דוד אמסלם: בא האוצר עכשיו ומזכיר לי את הסיפור של הרב עם העז.
דוד אמסלם: עכשיו בא האוצר ואומר – אתם יודעים מה?
דוד אמסלם: ניתן לכם שבעה מיליון - - -
<מרדכי כהן: לא לזה אבל.
דוד אמסלם: אה, גם לא לזה?
<מרדכי כהן: לא לזה.
דוד אמסלם: למה הוא רוצה שבעה מיליון שקלים?
<מרדכי כהן: רק לאותם חופים ש - - -
יעל כהן-פארן: בסדר, אבל הם לקחו כסף כדי לממן את ההחזקה, זה כתוב.
יעל כהן-פארן: בואו לא - - -
דוד אמסלם: יעל, אני אוציא אותך, באמת.
יעל כהן-פארן: אותי אתה תוציא?
דוד אמסלם: כן, כי אני רוצה להבין.
דוד אמסלם: כרגע על כל הערה שלך הוא עונה לך, בזבזנו שלוש דקות, אני אגיע לסוף הדיון ולא הבנתי כרגע את העניין.
דוד אמסלם: אתה מתכוון שהשבעה מיליון שקלים זה לשפות את אלה שגובים כסף?
<מרדכי כהן: לא רק את אלה שגובים.
דוד אמסלם: זאת אומרת עדיין אתה אומר שה-90 האחרים זה אפס.
דוד אמסלם: עוד יותר גרוע.
<מרדכי כהן: יפה, ולכן בהסכם שחתמנו עם האוצר מופיע בפירוש – משרדי האוצר והפנים ידונו במסגרת דיוני התקציב לשנת 2017 על צרכים נוספים בנושא חופי רחצה כגון עלויות תפעול חופי הרחצה, מענקי פיתוח על פי נוסחה לחופי רחצה קיימים.
דוד אמסלם: מה שאתה אומר, מרדכי, רק כדי שנסכם את הדיון, יש תשעה חופים כאלה שגובים כסף.
דוד אמסלם: בעצם אנחנו רוצים לשפות אותם כדי שלא יגבו כסף.