GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוד אמסלם: אלה שלא גובים לא נותנים להם כלום.
<מרדכי כהן: כרגע.
דוד אמסלם: כרגע.
דוד אמסלם: יוצר, מה העמדה שלכם בנושא של החופים, אחרי ששמעת את כל מה שאנחנו חושבים כאן, אחרי שאתה מבין את הנושא.
דוד אמסלם: אתה גם מבין שכרגע יש מצב שבהנחת עבודה, נניח, אני עכשיו מניח, שזה אותה רמת שירות בכל החופים, גם אלה שפתוחים וגם אלה שלא פתוחים.
דוד אמסלם: אני רוצה להניח הנחת עבודה כזאת, בשביל השאלה שלי.
דוד אמסלם: מה איכפת לך?
<אריאל יוצר: כל עוד שברור שזאת לא המציאות.
<אריאל יוצר: יש הבדל ברמת ה - - -
דוד אמסלם: דרך אגב אני רוצה לך שיש רמת שירותים גבוהה בחלק מהחופים הפתוחים.
דוד אמסלם: אני אקח אותך לאשדוד למשל.
דוד אמסלם: אני לא מכיר מקומות אחרים - - -
יעל גרמן: בהרצלייה.
דוד אמסלם: או הרצלייה.
דוד אמסלם: ולכן אני רוצה לומר משהו אחר.
דוד אמסלם: זה אומר שאני מבין שאתם בעצם משפים כרגע רק את החופים שגבו את הכסף.
<אריאל יוצר: כדי לבטל את דמי הכניסה.
דוד אמסלם: ומה תעשו עם אלה שלא?
דוד אמסלם: הרי נניח מחר שילמנו להם, מצוין, וזה דרך אגב מוצדק.
דוד אמסלם: אני נכנס כרגע למעטפת.
דוד אמסלם: שילמנו להם והם יקבלו כל שנה.
דוד אמסלם: הרי זה לא תסגרו עכשיו ו - - -
רויטל סויד: לא, זה לא אומר כל שנה, הוא אומר שזה רק לשנה.
דוד אמסלם: תני לי רק שנייה לסיים את העניין.
יעל כהן-פארן: היא צודקת.
דוד אמסלם: הרי אתה הסכמת לרעיון.
דוד אמסלם: אם אנחנו לא מסכימים איתם, לא מגיע להם שקל, אבל אם אנחנו מסכימים איתם, אז אנחנו אומרים להם רבותי, תיקחו עכשיו מיליון שקלים.
דוד אמסלם: בשביל ההמחשה, נניח שיש שבעה חופים, יש שבעה מיליון שקלים, קחו כל אחד מיליון שקלים, תנו חופשי.
דוד אמסלם: הוא אומר לך בסדר.
דוד אמסלם: מגיע 1 בינואר 2017.
דוד אמסלם: אם אתה לא משפה אותו, הוא מחזיר חזרה ישר את הגדרות.
דוד אמסלם: הרגיל כבר את הציבור.
דוד אמסלם: הרגיל אותם.
דוד אמסלם: אמר להם חברה, חופשי.
דוד אמסלם: מה שבעצם קורה, הוא החזיר חזרה את השומר, את הבוטקה וימשיך לעבוד רגיל, בגלל שהוא רוצה החזר על החוף שלו.
דוד אמסלם: מבחינתו הוא צודק.
דוד אמסלם: הוא אומר רבותי, אני לא יכול לתחזק את כל מדינת ישראל, תשכחו מזה.
דוד אמסלם: אז אני מבין שזה משהו רב שנתי.
דוד אמסלם: חייב להיות בהיגיון שלך.
דוד אמסלם: אחרת, עשית דבר יותר גרוע מאשר בהחלטה עכשיו.
<אריאל יוצר: לא, לא זה מה שנחתם.
דוד אמסלם: עזוב מה נחתם.
רויטל סויד: אז מה אתה אומר?
רויטל סויד: אז מה אתה מחפש?
דוד אמסלם: אני עוזב כרגע מה נחתם.
דוד אמסלם: הרי בסופו של דבר אני עוזב כרגע את מה נחתם ואני עוזב כרגע את הרצון של משרד הפנים, אני בא דווקא לרצון שלכם.
דוד אמסלם: הרי בסופו של דבר, גם אם משרד הפנים לא עובד, למרות שכאן שאפו, לא עובד, בסוף גם אנחנו צריכים לעבוד.
דוד אמסלם: יש פה אזרחים.
דוד אמסלם: אז אני רוצה להבין את הרציונל שלך.
דוד אמסלם: אם ההחלטה היא לא רב שנתית, וקודם כל אני אתמקד בשבעה מיליון.
דוד אמסלם: אם הם לא רב שנתיים, לדעתי אל תביא כלום עכשיו.
<אריאל יוצר: אני אענה על הכל.
דוד אמסלם: לא, לא, קודם כל על זה.
<אריאל יוצר: על זה ועל הכל.
דוד אמסלם: אז אני אסביר לך מה הכל.
דוד אמסלם: אז א', אם זה לא רב שנתי, תעצור עכשיו ואל תיתן שקל ונפתח את הדיון מחדש לגבי כל הנושא.
דוד אמסלם: דבר שני, הנושא השני, אם זה רב שנתי, מה שנשמע לי הגיוני, לאחר שהם כבר קיבלו את הכסף והם יקבלו אותו רב שנתי, מה אתה עושה עם אלה שלא שילמת להם כלום?
דוד אמסלם: הרי לכאורה הילד שבא לבית הספר הרבצת לו כל הזמן, הוא לא בא לבית הספר, לא הרבצת.
דוד אמסלם: אז לכאורה אתה מעניש את אלה שבכלל אף פעם לא גבו.
דוד אמסלם: זה הנושא השני.
דוד אמסלם: והנושא השלישי שהייתי רוצה לשמוע ממך את העניין, איך אתה רואה באמת את חלוקת העבודה, את התקציב, ביניכם לבין הרשויות, כפוף לזה שצריכה להיות דיפרנציאציה פה ואני מסכים לה.
דוד אמסלם: זאת אומרת יכול להיות דינה של תל אביב, לא חייב להיות דינה כמו של מטה אשר.
<אריאל יוצר: טוב, מאה אחוז.
דוד אמסלם: שלוש השאלות.
<אריאל יוצר: אין שום בעיה, אני אענה על שלושתן.
<אריאל יוצר: רק עוד הנחת עבודה או הנחת מציאות, כי היא חשובה בשביל התשובה.
<אריאל יוצר: האישור המיוחד שנותן שר הפנים כדי לאפשר לרשויות כאלה ואחרות לגבות דמי כניסה, ניתן בגין מתן שירותים נוספים.
<אריאל יוצר: זאת אומרת לא כל אחד יכול לדרוש, לא כל רשות יכולה להגיש בקשה לגבות דמי כניסה, אלא לצד אותה בקשה חייבים להוכיח מתן שירותים נוספים.
דוד אמסלם: מה השירותים הנוספים?
<אריאל יוצר: בסיכום, בבדיקה של משרד הפנים - - -
<קריאה: על זה משרד הפנים צריך לענות.
תמר זנדברג: שאלה מאד טובה.
<אשר גרנר: ארבעה שירותים שחוק הסדרת ה- - -
דוד אמסלם: אבל זה השירותים הבסיסיים.
<אשר גרנר: ארבעה שירותים בסיסיים שצריכים לספק הרשות.
<אשר גרנר: זה הצלה בהתאם לחוק הצלה, מים לשתייה, ניקיון ושירותים.
<אשר גרנר: אלה ארבעת השירותים הבסיסיים - - -
דוד אמסלם: בלי זה אין חוף?
<אשר גרנר: מעבר לזה, לצורך העניין, אם אני הולך להצללות, למקלחות, למגרשי משחקים, לדשאים, לכל הדברים האלה, זה החלק הנוסף.
<אשר גרנר: לכן מבחינתנו, בתוך הנוהג שהוצאנו בצורה מסודרת - - -
דוד אמסלם: היות וברור לך, בוא נתקדם, אני הבנתי.
דוד אמסלם: אבל אתה ברור לך, יוצר, ברור לך ש-א', אם יש להם הצללות, אז הם לא יהרסו את ההצללות, ישאירו אותן.
דוד אמסלם: אבל זה גם ברור לך שבחופים אחרים יש את כל השירותים האלה?
<אריאל יוצר: דקה.
<אריאל יוצר: רק כדי להמשיך את הטיעון, כי זה היה - - -
דוד אמסלם: אז אל תיכנס לתעלה הזאת, היא לא נכונה.
<אריאל יוצר: לא, אני חושב שכן.
<אריאל יוצר: אני אקח את הסיכון.
<אריאל יוצר: הסיום שלנו עם משרד הפנים בא וקבע את הדבר הבא.
<אריאל יוצר: כל רשות שגבתה כסף וניתן לה אותו אישור, מקבלת שיפוי, אבל חייבת לשמור את אותה רמת שירותים קודמת.
<אריאל יוצר: אחד.
<אריאל יוצר: לכן יש היגיון מסוים לאותו ילד שאמרת הרבצתי לו קודם, אני בא ואומר אני נותן שיפוי, אבל אתם ממשיכים לשמוע את - - -
דוד אמסלם: אוקיי, טוב.
<אריאל יוצר: שאלה שנייה זה לגבי האמירה שלך לגבי התקציב החד שנתי והרב שנתי.
<אריאל יוצר: תראה, זה אולי נקודה רגישה ספציפית.
דוד אמסלם: הנה, אני אחדד לך את זה ואתה יודע מה, טוב שהרמת לי לוולה.
דוד אמסלם: הרי אני עשית דיון על העלאת שארית יהודי אתיופיה.
דוד אמסלם: הם דיברו איתי על הנומראטור.
דוד אמסלם: דבר איתה על הנומראטור.
<אריאל יוצר: זה בדיוק.
<אריאל יוצר: אני מחזיר חזרה בנגיחה את שהוולה.
<אריאל יוצר: הסיכום בין משרד האוצר לבין משרד הפנים הוא חד שנתי, כי אני כפוף לחוק.
<אריאל יוצר: אני כפוף לחוק והם כפופים לחוק וכולנו כפופים לחוק, חוק שאתם הצבעתם, אישרתם בשלוש קריאות, שאומר שכל תכנית רב שנתית מחויבת להביא מקור תקציבי.
<אריאל יוצר: עכשיו תראו, גם אנחנו וגם משרד הפנים הבנו, שמענו את הקריאה של הוועדה ואת הדרישה הציבורית לתת מענה כבר בעונת הרחצה הנוכחית לנושא של גביית דמי כניסה לחופי הים.
<אריאל יוצר: והשתכנענו שזה נושא שדורש טיפול דחוף וחייבים לפתור אותו.
<אריאל יוצר: ואני, עוד פעם, בכפוף למה שהחוק מאפשר לי לעשות, יכול לתת פיתרון חד שנתי בלבד.
<אריאל יוצר: וזה מה שעשיתי.
דוד אמסלם: ושנה הבאה מה יהיה?
דוד אמסלם: מה תהיה עמדתך בשנה הבאה?
<אריאל יוצר: רגע, כבר מגיע לשם.
<אריאל יוצר: חתמתי עם משרד הפנים שבעונת הרחצה הנוכחית הם לא יאפשרו לרשויות לגבות דמי כניסה ויתנו להם שיפוי ויכריחו אותם לשמור את אותה רמת שירותים.
<אריאל יוצר: במקביל, מה שחתמתי איתם, זה שכבר במאי, יוני, יולי, שזה פחות או יותר דיוני התקציב לשנה הבאה - - -
<מרדכי כהן: בשני הנושאים.
<מרדכי כהן: גם פיתוח וגם - - -
<אריאל יוצר: בכל הנושאים שתרצו.
<אריאל יוצר: בכל הנושאים שמשרד הפנים ירצה.
<אריאל יוצר: דרך אגב חופים, לא חופים, הוא יבוא לשולחן המשא ומתן התקציבי ויביא את דרישותיו.
<אריאל יוצר: וכל הדרישות הן לגיטימיות.
דוד אמסלם: לא, לא, אתה עכשיו עונה לי - - -
<אריאל יוצר: רגע, רגע.
דוד אמסלם: לא, לא, יוצר, אתה עונה לי עכשיו תשובות של בר מצווה.
<אריאל יוצר: למה בר מצווה?
דוד אמסלם: אני אסביר לך, סמוך עלי.
דוד אמסלם: הרי אני גם בניתי איזה 20 שנה תקציבים.
דוד אמסלם: עזוב, זה התשובות שהייתי נותן לאנשים שהייתי רוצה לערבב אותם.
דוד אמסלם: אני שואל שאלה אחרת, תקשיב.
<אריאל יוצר: לא - - -
דוד אמסלם: עזוב, אני שואל שאלה פשוטה.
דוד אמסלם: האם אתה, כשאתה יושב איתו בשנה הבאה, אתה תגיד לו אני רוצה את השבעה מהמקורות שלך או שאתה תביא את הגידול.
<אריאל יוצר: לא, אבל לא ככה.
<אריאל יוצר: הרי כשהוא בא לשבת איתי - - -
דוד אמסלם: מאיפה מצאת את השבעה מיליון?
<אריאל יוצר: תן לי לענות.
דוד אמסלם: השבעה מיליון שקלים האלה – מאיזה מקורות הגיעו?
<אריאל יוצר: תן לי רגע לענות על השאלה הקודמת, היא חשובה.
<אריאל יוצר: אני לא מספיק לענות על כל השאלות.
<אריאל יוצר: הרי הדיון ביני לבינו לא מתנהל על המקורות שלו.
<אריאל יוצר: מה הוא צריך לשבת איתי על המקורות שלו?
<אריאל יוצר: הם שלו והוא יעשה איתם מה שהוא רוצה והוא המשרד המקצועי והוא הרגולטור של השלטון המקומי.
<אריאל יוצר: הוא מוכן לנהל איתי דיונים רק על התוספות, בצדק, אני מבין אותו.
<אריאל יוצר: גם אני לא הייתי דן עם אף אחד אחר על המקורות שלי.
<אריאל יוצר: ולכן, כשהוא יבוא לנהל דיון על התוספת והוא יגיד חלק מהתוספות שאני דורש הן לחופי הים, לזה, לזה, לזה, וגם לאותם שבעה מיליון שקלים, להפוך אותם לתכנית רב שנתית, או בסיס תקציב.
<אריאל יוצר: זו כמובן תהיה דרישה לגיטימית.
דוד אמסלם: אתה - - -
<אריאל יוצר: רגע, אני מסיים במשפט האחרון.
<אריאל יוצר: זו תהיה דרישה לגיטימית והיא תיכנס לתוך המגבלות התקציביות של תקציב המדינה.
<אריאל יוצר: זה הנושא הרב שנתי.
דוד אמסלם: אריאל, אני שואל אלה - - -
תמר זנדברג: בקיצור - - - שנה אחת, בשנה הבאה - - -
דוד אמסלם: תתני לי לדבר.
<אריאל יוצר: למה, אני לא מה שמתפרש מהדברים שלי.
דוד אמסלם: יוצר, אני מבקש שתענה לי.
דוד אמסלם: תמר, מספיק, זה מפריע לי.
דוד אמסלם: אני שואל שאלה פשוטה - אם אתה בעמדה להכניס את זה לבסיס התקציב בשנת 2017.
<אריאל יוצר: תראה, אני - - -
דוד אמסלם: כן או לא?
דוד אמסלם: האם על בסיס הצורך-.
דוד אמסלם: אתה יודע מה, אני אנסח את זה אחרת.
דוד אמסלם: האם אתה מכיר בצורך - - -
יעל גרמן: איזו מין תשובה זאת?
דוד אמסלם: שנייה, חברת הכנסת גרמן, זה מפריע לי.
דוד אמסלם: אני שואל שאלה, יוצר, תקשיב.
דוד אמסלם: האם אתה - - -
<כרמל סלע: יותר טוב, אל תגיד - - -
<כרמל סלע: אתה עושה איתו - - -
זוהיר בהלול: זה אשכרה למרוח אותנו.
דוד אמסלם: תן לי, שנייה.
<אריאל יוצר: השאלה היא לא, וסליחה, אני חלילה לא רוצה פה - - -
זוהיר בהלול: מה, באת למרוח אותנו?
<אריאל יוצר: זו שאלה לא הוגנת.
דוד אמסלם: שנייה אריאל יוצר, אתה צודק.
יעל כהן-פארן: אני חייבת להגיד משהו.
דוד אמסלם: שנייה, לא, את לא חייבת כלום.
זוהיר בהלול: אבל הוא לועג לאינטליגנציה.
דוד אמסלם: עזוב, תן לי להתקדם.
דוד אמסלם: אתה לא בא לסגור את המסגרות התקציביות של השנה שעברה, בסדר.
דוד אמסלם: יכול להיות שאת השאלה הזאת הייתי צריך לשאול את שר האוצר ולא אותך.
<אריאל יוצר: לא, לא, היית צריך לשאול, אבל זה תלוי מה הדרישה של - - -
<אריאל יוצר: אם זו הדרישה היחידה, אז - - - אבל אם יש - - -
דוד אמסלם: אבל אני אתן את התשובה.
דוד אמסלם: חברה, יעל, אני אסגור את הדיון ואני אלך.
דוד אמסלם: אני לא יכול לנהל ככה דיון.
דוד אמסלם: חאלס, אני שמעתי.
דוד אמסלם: תאמינו לי, אני יודע לאן אני רוצה לקחת את זה.
יעל גרמן: אבל הדרישה - - -
דוד אמסלם: חברת הכנסת גרמן, זה מפריע לי.
דוד אמסלם: אתה מדבר איתי.
דוד אמסלם: אני אנסח את השאלה בצורה קצת שונה.
דוד אמסלם: האם אתה כאריאל יוצר, הרי לפעמים גם האוצר מעלה את הדרישות.
דוד אמסלם: אתה יודע לפעמים, כשאני ניהלתי משא ומתן עם האוצר, אז אני הייתי מעלה א' ולפעמים האוצר היה מעלה לי בכלל דרישה אחרת שלו.
דוד אמסלם: אני שואל שאלה האם אתה מבין שאתה מכיר בצורך הרב שנתי של התקנה.
<אריאל יוצר: על ה-7 מיליון שקלים האלה כן.
דוד אמסלם: לא, על הרעיון.
דוד אמסלם: אני מסביר, יש כאן שאלה, אני לא יודע למה היה שבעה מיליון, אין לי מושג למה זה לא 3 או 20 מיליון.
<אריאל יוצר: על ביטול דמי הכניסה.
דוד אמסלם: כן, אם מדינת ישראל החליטה שהיא בעצם הולכת על ביטול דמי הכניסה, אז יש לזה מחירים ואם המחירים כרגע הם 7 מיליון שקלים, יכול להיות שזה קצת יותר, יכול להיות קצת פחות, אז אני מניח שאתה גם מבין לבד שזה לא דמי כניסה שביטלנו ככה במבצע לאיזה כמה חודשים.
<אריאל יוצר: אוקיי, אני אענה.
דוד אמסלם: יש פה ציבור, דרך אגב.
<אריאל יוצר: אני אענה בזהירות המתבקשת.
<אריאל יוצר: אני אומר עוד פעם, השאלה הזו, וחבל שככה זה מתפרש, אבל אני חושב שהתשובה הזאת דווקא באה להכניס אותי למקום לא נוח.
<אריאל יוצר: אני אצא ממנו בקלות רבה.
<אריאל יוצר: התכנית הזו, ברור לי שהיא אמורה להיות תכנית רב שנתית.
<אריאל יוצר: ברור לי.
<אריאל יוצר: מה לעשות שיש חוק ואני מחויב - - -
דוד אמסלם: אתה חוזר לנומראטור?
<אריאל יוצר: רק רגע, אני לא מצליח לענות.
דוד אמסלם: אתה רוצה לנומראטור?
<אריאל יוצר: רק רגע.
<אריאל יוצר: לא, לא, לא, זה לא בסדר.
<אריאל יוצר: יש חוק ואני מחויב בתכנית רב שנתית למצוא מקורות רב שנתיים.
דוד אמסלם: זה הנומראטור.
<אריאל יוצר: כן, זה הנומראטור.
דוד אמסלם: אז אני מקבל את התשובה שלך, אני מקבל, עזוב.
<אריאל יוצר: רגע, רק דקה.
<אריאל יוצר: לא עניתי עליה.
<אריאל יוצר: תאמין לי אני - - -
דוד אמסלם: ברגע שאתה מכיר את הצורך אז אני כבר גמרתי את העניין.
<אריאל יוצר: לא, לא, תן לי שני משפטים.
<קריאה: בתנאי.
<אריאל יוצר: לא, בשום תנאי, אין שום תנאי.
<אריאל יוצר: כשאנחנו נשב לדיוני התקציב במהלך שנת 2017, הרי המטרה של דיוני תקציב בסוף זה לכנס את כל פעילות הממשלה לתוך מסגרת תקציבית שמחזיקה מים.
<אריאל יוצר: אז ה-7 מיליון שקלים האלה ייכנסו ל - - -
תמר זנדברג: נו, אז הוא יחליט אם זה במקום מענק איזון לרשות אחרת, במקום העלאת יהדות - - -
דוד אמסלם: טוב, יוצר, אני הבנתי.
דוד אמסלם: לכן אתה תענה לי לתשובות ואני גם מבין.
דוד אמסלם: אל תחפור יותר.
<אריאל יוצר: אני לא מבין מה - - -
דוד אמסלם: אני שמח על כך שאתה אומר לי כאן שאתה מכיר - - -
תמר זנדברג: מבצע לשנה.
<אריאל יוצר: לא, איזה מבצע לשנה?
<אריאל יוצר: זה מה שמבינים.
דוד אמסלם: תני לי, תמר.
דוד אמסלם: אני מקבל את זה ואני שמח - - -
זוהיר בהלול: זה - - -
דוד אמסלם: שנייה, חבר הכנסת זוהיר בהלול.
דוד אמסלם: אני בסוף אעשה את הדיון המקצועי הזה אצלי בחדר, אחרי שאני אשמע את חברי הכנסת והכל.
דוד אמסלם: זה לא בסדר.
דוד אמסלם: אני מבין ואני רוצה להתקדם עם זה.
דוד אמסלם: אני שמח שאתה אומר שאתה מבין שהתכנית חייבת להיות רב שנתית.
דוד אמסלם: זה מה שרציתי לשמוע.
<אריאל יוצר: זה ברור.
דוד אמסלם: זה לגבי הנושא של ההחזקה.
יעל כהן-פארן: אבל זה לא החזקה, זה רק ה - - -
דוד אמסלם: השבעה מיליון.
דוד אמסלם: תוספתי.
יעל כהן-פארן: דודו, אני מצטערת, חייבים לשים את זה על השולחן.
יעל כהן-פארן: כל החנייה - - -
דוד אמסלם: טוב, אני אעשה דיון - - -
יעל כהן-פארן: היא כדי לקחת - - -
דוד אמסלם: את לא מחדשת.
דוד אמסלם: תראי,את מוציאה לי את האנרגיה, אני מבין את הכל.
דוד אמסלם: אני כבר יושב כאן שעות על גבי שעות בנושא.
דוד אמסלם: תאמיני לי, אני מכיר את הכל.
יעל כהן-פארן: אבל הם לא פותרים את החנייה.
דוד אמסלם: אז הם לא פותרים.
דוד אמסלם: בבקשה, תפרתי.
דוד אמסלם: בבקשה, תפתרי.
יעל כהן-פארן: הם לא חושבים אפילו קדימה איך לפתור את זה.
דוד אמסלם: הנה בבקשה, גברת, אני נותן לך את זכות הדיבור לפתור את הבעיה של החנייה.
יעל כהן-פארן: השאלה איפה אתם מגיעים לשים, כמה אמרנו?
יעל כהן-פארן: 90 חופים, 90 מיליון שקלים.
יעל כהן-פארן: איך מגיעים לזה?
יעל כהן-פארן: איך מגיעים לשם?
<נעמה כהן טבע: זה לטפל ברוב החופים בכלל, לא רק בחנייה.
<אריאל יוצר: קודם כל במרכז תל אביב גם גובים חנייה וגם במרכז חיפה וגם בכל המקומות.
יעל כהן-פארן: אבל יש נגישות.
יעל כהן-פארן: יש הבדל.
יעל כהן-פארן: אין אפשר להגיע לחוף הקשתות בשום דרך אחרת.
<נעמה כהן טבע: אין תחבורה ציבורית.
<נעמה כהן טבע: אין איפה להעמיד אוטו.
<נעמה כהן טבע: הכל אדום לבן.
<נעמה כהן טבע: חפרו שם תעלה שאי אפשר להעמיד אוטו.
<נעמה כהן טבע: אי אפשר.
דוד אמסלם: תנו ליעל פארן לנהל את הדיון, בבקשה.
יעל כהן-פארן: זאת הדרך שלהם להחזיק את החוף.
דוד אמסלם: בבקשה, הבאת את הכסף?
יעל כהן-פארן: לא הבאתי כסף, אבל אתה לא מעלה את השאלות האלה.
דוד אמסלם: אני לא מעלה?
דוד אמסלם: בבקשה, תעלי את השאלה.
<קריאה: מה אתה רוצה ממנה?
<קריאה: היא באופוזיציה.
דוד אמסלם: אבל היא מפריעה.
דוד אמסלם: תראה, אם אני לא מכבד אותה, הייתי נותן לך תשובה, אבל אני מכבד.
יעל כהן-פארן: אני מבקשת לדעת איך אתם מתכננים להביא כסף כדי להחזיק את כל החופים בישראל לטובת הציבור ולא רק את השבעה מיליון שהם 16 חופים, 9 חופים, כמה שזה לא יהיה.
<אריאל יוצר: תשעה.
יעל כהן-פארן: תשעה חופים.
יעל כהן-פארן: יש עוד חופים ואין לזה שום מענה, הם ימשיכו לגבות כסף.
<נעמה כהן טבע: הרוב המכריע.
<אריאל יוצר: מה זה איך אתם מתכננים להביא כסף?
יעל כהן-פארן: האוצר צריך למצוא את הכסף.
יעל כהן-פארן: לכל מיני דברים אתם מוצאים כסף.
תמר זנדברג: אגב, זו לא שאלה לאוצר, סליחה, זאת שאלה למשרד הפנים.
תמר זנדברג: האם ממשיכה להיות סמכות לשר הפנים, מה הקריטריונים שלפיהם השר מתכוון להמשיך ולאשר כן חופים לגבייה.
דוד אמסלם: אני מפריע לך בדיון או שזה בסדר?
תמר זנדברג: לא, בסוף זו השאלה פה.
<מרדכי כהן: התשובה היא פשוטה.
<מרדכי כהן: היות והשר קבע מדיניות חדשה שאין כוונתו לאשר, הרי הצווים האלה מסתיימים - - -
יעל כהן-פארן: אבל אתם מאשרים לקחת חנייה.
דוד אמסלם: טוב, מרדכי תקשיב.
דוד אמסלם: באמת, יש לי חמש דקות לנעול את הדיון.
דוד אמסלם: אני אעשה דיון מקצועי אצלי.
דוד אמסלם: אני מבקש לזמן את משרד הפנים, את משרד האוצר ואותי ואת הגנת הסביבה.
דוד אמסלם: אני כבר הבנתי את סיפור הרשויות.
יעל גרמן: אני יכולה לשאול שאלה?
דוד אמסלם: אני אסכם ואחרי זה מבחינתי הסתיים הדיון.
דוד אמסלם: תשאלי איזו שאלה שאת רוצה.
יעל גרמן: לא, לא, לפני שאתה מסכם.
דוד אמסלם: אני אעשה דיון מקצועי בלי שיפריעו לי, על מנת בעצם ללטש את העניינים האלה ואחרי זה אני אביא את זה לוועדה.
יעל גרמן: שאלה לפני שאתה מסכם.
יעל גרמן: אני לא הייתי בהתחלה ויכול להיות שדיברו על זה.
יעל גרמן: מה קורה עם אותם חופים שרשות הטבע והגנים מחזיקה ולוקחת כסף?
יעל גרמן: אז לא דיברו על זה?
<קריאה: לא דיברו.
יעל גרמן: אוקיי, אז אני מבקשת שזה יהיה על השולחן.
דוד אמסלם: זה על השולחן, זה יושב אצלי.
רויטל סויד: בוקר טוב לכולם, אני שמחה לפתוח את הישיבה של ועדת הפנים והגנת הסביבה, בנושא מצבם של מתדלקים והאלימות המופעלת כלפיהם בתחנות הדלק, התאריך היום כ"ח באדר א', 8 במרץ 2016.
רויטל סויד: נשמע מפי מציע ההצעה את הנתונים, נראה את התחקיר ואחר כך כמובן נדבר גם עם המשטרה וגם עם הנהלת נציגי התחנות וכיוצ"ב אז בבקשה, חבר הכנסת אלי כהן, התחל.
אלי כהן: תודה גבירתי היושבת ראש, על כך שהועדה מתכנסת לבוא ולדון בנושא זה.
אלי כהן: אני ברשותך מציע, על מנת שכולנו נבין ונראה על רקע מה התכנסנו, אז אולי גם ארצה שברשותך, בואי נראה את הסרטון הקצר שבעקבותיו אנחנו מבקשים את הדיון המהיר.
אלי כהן: (הקרנת סרטון)
רויטל סויד: חבר הכנסת אלי כהן, בבקשה.
אלי כהן: תודה גבירתי היושבת ראש.
אלי כהן: כל פעם שאני רואה את הסרטון הזה מחדש, אני מזועזע מאותה אלימות כלפי אותו אדם ללא כל אשמה, ללא כל סיבה, ללא כל הצדקה.
אלי כהן: אנחנו, במסגרת הכנסת, באים ודואגים לדברים רבים שקשורים לזכויות העובדים, לשכר מינימום, לחופשות, לתנאים סוציאליים, לפנסיה אבל, יש דבר בסיסי והוא שמירה על תחושת הביטחון של אדם במקום העבודה.
אלי כהן: וכאן אנחנו רואים שאותו עובד אין לו את אותה תחושת בטחון בסיסית - - -
רויטל סויד: זו לא רק תחושה, זה בטחון.
רויטל סויד: הרבה מעבר לתחושה.
אלי כהן: בטחון.
אלי כהן: ולמעשה אנחנו מדברים, כמו שהוא אמר כאן "אותם אנשים שלא רואים אותנו", למעשה אותם אנשים שבאים ועובדים וגם אותם מתדלקים שהם עובדים בשכר שהוא שכר נמוך, בשעות מאוחרות, בתנאי מזג האוויר שהם קשים, כאשר רבים מהם גם מחזיקים כסף מזומן ובלי שום קשר לאלימות ללא כל מטרה, גם מהווים מוקד מטרה למקרי שוד רבים ומקרי אלימות שאנחנו למעשה רואים ולכן, אני חושב, שגם כשאנחנו מטפלים באותם דברים חשובים – שכר מינימום ופנסיה, צריך גם לתת לאותו עובד את תחושת הביטחון.
אלי כהן: גבירתי, זה מזכיר לי גם את הנושא שטופל בזמנו, הנושא של הקופאיות, ששם דובר לא רק על כך שהן יקבלו שכר ראוי, אלא גם שיהיו להן תנאי עבודה בסיסיים ואז אני זוכר שהכּנסֶת, בין היתר, קידמה את זה שבמהלך שעות העבודה של המשמרת, יזכו גם לאותם תנאים בסיסיים לבוא ולשבת.
אלי כהן: לכן, גם כאן אנחנו צריכים לבוא ולטפל במספר דרישות.
אלי כהן: אחת היא קודם כל הגברת האכיפה נגד אותם עבריינים.
אלי כהן: הדבר השני, לבוא ולראות שיש את אותן מערכות אבטחה נדרשות והדבר שלישי, לתת להם את אמצעי ההגנה הבסיסיים.
אלי כהן: האנשים האלה עובדים בשעות לילה מאוחרות, בכל תנאי מזג אויר, לעתים הם נמצאים – בהרבה תחנות אומרים שיש רק מתדלק אחד או שניים ואין אף אחד נוסף סביבם ולכן, צריך כאן טיפול נקודתי במקרה הזה, על מנת לתת להם לא רק תנאי עבודה הולמים, אלא גם את הביטחון הנדרש לכל עובד ועובד.
אלי כהן: תודה גבירתי.
רויטל סויד: תודה רבה חבר הכנסת אלי כהן.
רויטל סויד: נמצא אתנו רפ"ק טל בורמן, קמ"ד חקירות, בוקר טוב, אם תוכל בבקשה לתת לנו גם נתונים על כמה מקרי תקיפות כאלו יש בשנה, מה מצבם של המאבטחים, המתדלקים, איך אתם נוהגים בנושא הזה והאם מגיעים בסופו של דבר אליכם המתדלקים ומתלוננים באופן עצמאי, או שמא יש איזשהו ליווי של הנהלת תחנות הדלק?
רויטל סויד: תיכף נשמע כמובן אתכם אבל אם תוכל לתת לנו סקירה.
<טל בורמן: טוב, דבר ראשון 'מן הקל אל הכבד'.
<טל בורמן: התיק הספציפי שראינו פה בכתבה נחקר, טופל והועבר לתביעות ראשון לציון.
<טל בורמן: נמצא כעת בשלבי הופעה בבית משפט.
רויטל סויד: האם הוגש כתב אישום?
<טל בורמן: הופעה בבית משפט זה כשהוגש כתב אישום.
<טל בורמן: לעניין הנתונים הספציפיים לכלל המקרים, משטרת ישראל לא יכולה לפלח מתי הותקף מתדלק, מה שכן אני יכול לציין הוא שבשנת 2015 נפתחו כ-400 תיקי חקירה בגין עבירות כנגד גוף, אשר אירעו בתחנות דלק.
<טל בורמן: אני לא יכול לפלח כמה מהן היו נגד מתדלק.
<טל בורמן: רוצה לומר, כל תגרה שמתפתחת, כל תקיפה שמתפתחת, בין אם זה שני אזרחים שרבים על תידלוק או אחרים, אני לא יכול להגיד מה מול המתדלק ומה לא ולכן, אני לא יכול להרחיב מעבר לזה.
<טל בורמן: לגבי השאלה מי פונה למשטרה, כנ"ל, אני לא יכול, לרוב מדובר במתדלק עצמו, בין אם זה נפתח באירוע כשסיור מגיע למקום, גובה תלונה וזה מועבר להמשך טיפול חקירות ובין אם המתדלק מגיע מיוזמתו.
רויטל סויד: תאמר לי, אתה מדבר על 400 תקיפות בתחנות דלק, זה לא מעט, זה אפילו יחסית הרבה מאוד כשאנחנו מדברים על תחנות דלק.
רויטל סויד: מה אתם עשיתם?
רויטל סויד: ב-2008 התקיים דיון בכנסת, בדיוק בנושא הזה.
רויטל סויד: לכאורה, לאור הדיון שהיה בשנת 2008 בדיוק בנושא הזה, לא היינו בכלל אמורים לנהל פה בכלל דיון, כל המסקנות שהוסקו ושעלו מהנתונים ותודה רבה לך, חבר הכנסת אלי כהן, שאתה מעלה את הנושא, היו צריכות להיות כבר מיושמות ובין היתר גם על ידי משטרת ישראל.
רויטל סויד: משטרת ישראל, אגב, אז דיברה על עשרות מקרים, לא על מאות מקרים בשנה, אלא על עשרות מקרים בלבד והשאלה שלי היא, האם אתם רואים את הנושא הזה כנושא בעל חשיבות, כי כשאתה אומר לי שיש 400 מקרים אז אני מבינה שזה נכלל בתוך כל תיקי האלימות ואתם לא שמים על זה איזשהו דגש מיוחד, או איזושהי תשומת לב מיוחדת, או איזשהן הנחיות מיוחדות בנושא הזה.
<טל בורמן: כל מקרה אלימות, מעצם היותו מפגש של תקיפה או פגיעה בשלומו של אדם יש לו חשיבות גבוהה בטיפול המשטרתי.
<טל בורמן: להגיד האם ניתן טיפול ספציפי לגבי תחנות דלק – אני לא יכול לציין את זה, כי לא בדקתי את הדבר הזה.
רויטל סויד: אלה נתונים שתוכל להמציא אותם לוועדה?
<טל בורמן: אני לא בטוח, צריך לבדוק.
רויטל סויד: אז תעדכן אותנו בבקשה, באם אתה יכול להמציא את הנתונים האלה לוועדה.
רויטל סויד: עכשיו, תאמר לי בבקשה, בעיקר כשאנחנו מדברים פה על שעות הלילה, האם אתם עורכים סיורים מוגברים בתחנות דלק?
רויטל סויד: האם אתם בכלל עוברים בתחנות דלק בסיורים בלילה?
רויטל סויד: האם יש לכם איזושהי הנחיה מסויימת, הרי צריכה להיות הנחיה מיוחדת שאתם נותנים לתחנות דלק, שצריכים להיות שני מתדלקים בשעות הלילה כדי שיוכלו להגן אחד על השני, וכדי למנוע מצבים כאלה של שוד, של אלימות.
<טל בורמן: אני לא יכול לענות על השאלה הזאת מעצם היותי נציג החקירות, הדבר צריך להיות מופנה לאג"מ ולרישוי עסקים, אני יכול רק לבדוק ולהעביר תשובה.
רויטל סויד: האם זה משהו שאתה יכול לבדוק אותו עכשיו?
רויטל סויד: לתת לנו תשובה תוך כדי הדיון?
<טל בורמן: לא.
רויטל סויד: תנסה?
<טל בורמן: אין לי מול מי לפנות כרגע, אני לא יודע אל מי לפנות, זה צריך לעלות לאג"מ.
רויטל סויד: כן, התשובה לא מספקת, אני חייבת לומר ואני רוצה גם לומר לך מדוע.
רויטל סויד: זה לא שאנחנו מפתיעים ושזו פעם ראשונה שמתנהל דיון כזה בכנסת.
רויטל סויד: דיון כזה בכנסת התנהל גם לפני – אפשר לומר כבר שבע שנים, ובדיון ההוא שהתנהל לפני שבע שנים, הייתה פניה למשטרה והמשטרה אמרה שהיא תבחן את הדברים האלה ואגב, אז, היא יכלה קצת יותר לפלח בין מקרים שהם שוד לבין מקרים שהם תקיפה ולא דיברו על מספרים כאלה.
רויטל סויד: אני כן הייתי מצפה לשמוע, מה אתם חושבים שצריך לעשות כדי למנוע, איך אתם חושבים, מהי האחריות שאתם חושבים שצריך להטיל על חברות דלק, על הנהלת התחנות או החברות עצמן ואיזו לא, איזה אמצעי מיגון ובטחון אפשר כן לעשות כדי לאבטח, התשובות מאוד חסרות, אני חייבת לומר, רב פקד טל.
רויטל סויד: טוב, לפני שנעבור תחנות הדלק, ערוץ 10, ישראל, תרצה להוסיף?
רויטל סויד: אתה גם בקשר עם המתדלק, האם תוכל להוסיף לנו כמה נתונים?
<ישראל חתן: בהחלט.
<ישראל חתן: קודם כול תודה רבה על ההזמנה ותודה רבה לחבר הכנסת אלי כהן, שלקח על עצמו לעשות ביחד בסיפור הזה.
<ישראל חתן: אני אציג את עצמי.
<ישראל חתן: לי קוראים ישראל, אני תחקירן במערכת התכנית "הכול כלול" בערוץ 10 ואני אציג.
<ישראל חתן: גיל לצערי לא יכול להצטרף אלינו היום, אז אני אנסה להשמיע את הקול שלו וגם להציג עוד כמה זוויות של הספור הזה.
<ישראל חתן: אלינו לתכנית מגיעות הרבה תלונות, סרטונים ודברים כאלה אבל, אני חושב שתסכימו אתי שהסרטון שראינו עכשיו הוא חריג, לא רק בברוטליות שבו ובאלימות שמוזכרת בו, כי כשרואים את הסרטון הזה, הדבר שהכי ניבט ממנו בצורה חזקה זה חוסר האונים שהמתדלק נמצא בו, בתקיפה הזו.
<ישראל חתן: אנחנו היינו בקשר עם גיל, אני עדיין בקשר עם גיל, דיברתי אתו גם אתמול, אנחנו מלוויים אותו לאורך כל התקופה, מאז התקיפה שהייתה בדצמבר האחרון, וכמו שאפשר לראות, גיל בעצם נמצא לבד בתחנה וזה אולי חלק מה'טריגר', ממה שגרם בעצם לתקיפה הזו אבל אנחנו גילינו בתחקיר שלנו, שהוא נמצא לבד גם ברמה המערכתית אפשר להגיד.
<ישראל חתן: יש פה את נציגי חברות הדלק שבטח עוד ידברו על זה אבל, משיחות שהיו לנו עם גיל אנחנו מבינים שהוא פנה למפקד המרחב שלו, למפקד תחנת הדלק עצמה והוא התקשה בקבלת דברים אלמנטריים כמו למשל, קבלת אותו סרטון אבטחה, שהוא בעצמו היה צריך לקבל, שזה מן הסתם, דבר שיכול לעזור בתפיסה של אותו תוקף.
<ישראל חתן: אני גם פניתי למנהל המרחב, שהוא חדש בתפקיד ולא כל כך ידע על מה אני מדבר - - -
רויטל סויד: ישראל, בשיחות שלך עם המתדלק, עם רוט, הוא מעודכן על זה שהוגש כתב אישום?
רויטל סויד: מישהו עדכן אותו על זה?