GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
נחמן שי: אתם עכשיו עושים מאגר, יכול להיות שזה חשוב לצורכי חקירות, אני לא מבטל את זה, אבל אז אין יותר חשוב ואין פחות חשוב - כולם צריכים להיות באותו מקום.
נחמן שי: גם אני מקבל את זה שעל אנשי ציבור באופן טבעי מוטלת מחויבות יותר כבדה, והם נדרשים ליותר מאשר אחרים.
נחמן שי: אבל אנשי ציבור זה גזרה מאוד רחבה, זה לא כולל רק את חברי הכנסת.
נחמן שי: אני חושב שאתם חייבים לתת דין וחשבון מלא לציבור בעניין הזה.
נחמן שי: אני מקווה שזה יינתן היום ותסירו את הפרשה הזאת מעל סדר היום.
נחמן שי: אם תמשיכו למשוך אותה - היא תחלחל, היא תרעיל, היא תיצור אפקטים שליליים, היא תכביד עליכם.
נחמן שי: לכן אני אומר עוד פעם, יש לכם גיבוי גם של הוועדה, גם של הכנסת, גם של כל אחד מהנוכחים פה בחדר לעשות את העבודה שלכם, אבל תעקרו את העשבים השוטים האלה מתוך המערכת שלכם.
דוד אמסלם: לפני שאני מעביר את רשות הדיבור לשאר הדוברים, אני רוצה להתייחס למספר דברים.
דוד אמסלם: תראו, בקטע הטכני, אני בעקבות הישיבה בשבוע שעבר הפניתי מכתב ליושב ראש הכנסת, כשביקשתי לחדד את תקנון הכנסת בנושא של התייצבות נושא משרה ציבורית לישיבה.
דוד אמסלם: לא יכול להיות שכנסת ישראל מזמינה, לא רק את המפכ"ל, זה לא קשור למפכ"ל, אלא באופן כללי נושא משרה ציבורית והם עסוקים.
דוד אמסלם: דרך אגב, לרוב אנחנו מתאמים את זה, זה לא תבוא בעוד שעתיים, אלא יש נהלים כאן.
דוד אמסלם: שבוע לפני אנחנו מנסים ליישר יומנים, והתשובה, אדוני המפכ"ל שאתם נתתם שלא הסתדר - - - לדעתי, לא מכובדת בלשון המעטה.
דוד אמסלם: לגבי הנושא השני שאני רוצה להתייחס אליו זו הסוגיה עצמה.
דוד אמסלם: תראו, אני לפני כחצי שנה, ב-15 לדצמבר 2015, נסעתי באוטו.
דוד אמסלם: הדלקתי רדיו, שמעתי ידיעה שהדהימה אותי, שמח"ש בודקת האם משטרת ישראל אוספת חומרים על אישי ציבור.
דוד אמסלם: הגעתי למשרד, כתבתי מכתב.
דוד אמסלם: אני אקריא לכם אותו: "לכבוד השרה איילת שקד" – למה הפניתי את זה לאיילת שקד, בגלל שבגוף הידיעה היועצת המשפטית אמרה לי, דודי, זה מח"ש, מח"ש שייכת למשרד המשפטים, הרי אני לא מצוי בזה.
דוד אמסלם: ואני כותב לה: "בשבוע שעבר התפרסמה בכלי התקשורת ידיעה לפיה ראש אגף החקירות ביקש לאסוף מידע על חברי כנסת ואנשי ציבור נוספים.
דוד אמסלם: אני מבקש לדעת האם אכן מתקיימת חקירה בנושא?
דוד אמסלם: במידה ויש דברים בגו, אני מבקש לקבל תוצאות חקירה כדי לקיים דיון בנושא".
דוד אמסלם: עובר חודש, ואני מקבל מכתב מהעוזר של שרת המשפטים.
דוד אמסלם: "הריני לאשר כי" - - - לא חשוב, "הפנייה נבדקה מול מח"ש".
דוד אמסלם: ומה משה סעדה, סגן מנהל מח"ש מוסר?
דוד אמסלם: ציטוט: "שלא היו דברים מעולם".
דוד אמסלם: האמת, קיבלתי את המכתב הזה, אמרתי למנהלת הוועדה, את יודעת, התביישתי אולי ששאלתי את השאלה הטיפשית הזאת.
דוד אמסלם: רבותיי, כשאני שמעתי את המידע, אני נדהמתי.
דוד אמסלם: כתבתי מכתב לא כדודי אמסלם, כיושב ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה שאמורה לבדוק, זה בעצם הגוף היחיד, חוץ ממבקר המדינה, גם מבחינת הכנסת, שאמור לבחון את מה שקורה במשטרת ישראל.
דוד אמסלם: זה התפקיד שלנו.
דוד אמסלם: דרך אגב, אם אני לא עושה את הדיונים, אף ועדה בכנסת לא יכולה לעשות את זה, חוץ מוועדת הביקורת.
דוד אמסלם: ואני מקבל תשובה מהסוג הזה - דרך אגב, זה שקר, זאת תשובה שלא נותנים ליושב ראש ועדת הפנים.
דוד אמסלם: דרך אגב, אם אני הייתי נותן אותה למשטרה, סביר להניח שהייתי יום נמצא באיזשהו בית-סוהר.
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: תשובה שקיבלת מהמשטרה?
דוד אמסלם: לא, אמרתי.
דוד אמסלם: אני מסתכל על כל החוליה, לכן אני רואה את זה כדבר חמור מאוד.
דוד אמסלם: אני ציפיתי שמישהו ירים טלפון, גם אם אני מדבר שטויות.
דוד אמסלם: אבל ציינתי, ראש אגף החקירות, אני כותב לו ממי, שמעתי, הרי קראתי בידיעה.
דוד אמסלם: תרים טלפון לראש אגף החקירות, תגיד לו, תשמע, יש פה חבר כנסת אחד נודניק, לא מבין כלום, טיפש, אבל לפני שאני עונה לו – תגיד, יש או אין.
דוד אמסלם: גם זה לא נעשה, זה מתקשר למה שאמרו כאן, כנראה ועדות הכנסת הן לא חשובות לפקידים, ואפשר לענות ככה על הדרך זה בסדר בלי לבדוק שום דבר ועניין.
דוד אמסלם: אני אגיד לך רוני ממה אני הוטרדתי.
דוד אמסלם: אני לא רוצה להרחיב את מה שאמר חבר הכנסת רוזנטל, אני מתחבר לכל מה שהוא אמר.
דוד אמסלם: אני חושב שיש סיפור כאן - הבית בריכוז, זה הסיפור.
דוד אמסלם: כל מידע במשטרת ישראל על כל אזרח, כולל חבר כנסת מצוי אצלכם.
דוד אמסלם: אם מחר יש תלונה נגד אמסלם דוד, אתה לוחץ, עולה ישר אמסלם דוד, כל המידעים מגיל 14 מה עשיתי, אפילו בתיכון.
דוד אמסלם: אתה מחויב ללכת ליועץ המשפטי, אתה מדבר אתו באותו רגע.
דוד אמסלם: חבר כנסת זה לא אחד מן המניין, זה חשוב.
דוד אמסלם: עוצרים הכול, העטים נופלים - יש לנו ידיעה חמה.
דוד אמסלם: הולכים ליועץ המשפטי, מדברים אתו.
דוד אמסלם: מביאים את התיק, אומרים לו תשמע, יש לנו זה וזה - ככה זה קורה כשיגרה.
דוד אמסלם: חבר כנסת הוא כמו כל אזרח במדינת ישראל, והמידעים נמצאים במשטרה וזה התפקיד של המשטרה לעשות את זה, זה בסדר.
דוד אמסלם: השאלה היא למה מרכזים את זה?
דוד אמסלם: זאת שאלת המפתח.
דוד אמסלם: מדוע החומר הזה צריך להיות מרוכז?
דוד אמסלם: פעמיים יש פה בעיה - פעם, כל דבר מרוכז, הרי יכול להיות שהוא ידלוף?
דוד אמסלם: אז כבר זו סכנה כשלעצמה.
דוד אמסלם: דבר שני, וזה מה שמטריד אותי, אדוני המפכ"ל, אתה אמרת לא מזמן שמשטרת ישראל יכולה להפיל ממשלות ולהקים – להקים הבנתי, להפיל, לא יודע איך, אבל להפיל כן.
<קריאה: קואליציה.
דוד אמסלם: עכשיו אני אומר לך לפי תפיסתי, ראש שח"ם זה תפקיד בעל העוצמה מספר אחד כמעט במדינת ישראל, אין דבר כזה.
דוד אמסלם: מה עובר לו בראש, אף אחד לא יודע.
דוד אמסלם: אתה אין לך את העוצמה הזאת, אין אותה לראש הממשלה.
דוד אמסלם: אולי ליועץ המשפטי לממשלה ולו.
דוד אמסלם: עכשיו אני אומר, זה מתוקף תפקידו גם, זה בסדר, הרי מישהו צריך לעשות את העבודה הזאת.
דוד אמסלם: יש בן-אדם שצריך לרכז את זה.
דוד אמסלם: כבר אמרו כבר קודמיי, או הרבה אנשים לפניי בהיסטוריה, כוח זה דבר משחית, וכוח גדול זה דבר משחית יותר.
דוד אמסלם: לכן צריך בזהירות בתפקיד מהסוג הזה, צריך לנהוג בזהירות עצומה.
דוד אמסלם: לכן גם אתם במשטרה, ובכל ארגון, מישהו שנכנס למחשב, דרך אגב, הוא משאיר תביעה – למה?
דוד אמסלם: בגלל שיש פה מידע – אחי, למה נכנסת?
דוד אמסלם: קראתי בעיתון לא מזמן ש-80% כמעט מהשוטרים משתמשים במידעים פנימיים, צרכים אישיים שלהם.
דוד אמסלם: לא יודע אם זה 80%, 40%, 30%.
דוד אמסלם: אני חושב שהשוטרים הם כמו כל פקיד אחר.
דוד אמסלם: אבל זה ברור לך שישנם מידעים שאנשים משתמשים בהם לא לפי הסמכויות שניתנו להם בכל ארגון, גם במשטרה, גם בעיריות, גם בממשלה, אבל גם במשטרה.
דוד אמסלם: לכן אני חושב שזה הסיפור המרכזי כאן, זה מה שהטריד אותי.
דוד אמסלם: לא אספר לך את הסיפור עוד פעם שלא יהיה יותר - - - אבל זה מה שעלה לי בראש בשנייה.
דוד אמסלם: אני ישר באותו לילה כאשר הדלקתי את החדשות, אני התקשרתי למנהלת הוועדה, אמרתי לה, תשמעי, משהו איום קורה פה.
דוד אמסלם: אני מבקש לקיים נושא במהירות.
דוד אמסלם: עכשיו אני שאלתי את עצמי, יש פה תקציר מנהלים מרוכז, האם יש אותו רק על חברי כנסת?
דוד אמסלם: אדוני המפכ"ל, אולי יש גם עליך תקציר ואתה לא יודע?
דוד אמסלם: יש ניצבים במשטרה שהסמכויות שלהם הם הרבה יותר עצומות.
דוד אמסלם: דרך אגב, חבר כנסת כמעט אין לו שום אופציית השפעה בציבור חוץ מלצעוק פה.
דוד אמסלם: אבל ניצב במשטרה יכול לעצור כל בן-אדם שהולך ברחוב מחר.
דוד אמסלם: יש לו סמכויות עצומות על–פי חוק, אז אולי גם יש תקצירים עליהם, אולי על שופטים, אולי על עיתונאים, אולי על בכלל על פקידות בכירה במשק?
דוד אמסלם: אכן, זה דבר שהדהים אותי.
דוד אמסלם: תראה, הסיפור של גל הירש לא יצא לי מהראש.
דוד אמסלם: אני אזרח, גל הירש, איך שבעצם רצו למנות אותו, מיד צץ לו איזה תיק משום מקום.
בצלאל סמוטריץ': סיכול ממוקד קוראים לזה.
דוד אמסלם: גל הירש היה קצין מוערך בצבא, איש שיש לו הרבה זכויות במדינת ישראל, קצין שלא עניין, זה לא איזשהו יעד משטרתי.
דוד אמסלם: פתאום צץ לו אחרי שבוע – שמענו את גל הירש שבוע וחצי, שבועיים, עד היום עושים לו חיקורי דין.
דוד אמסלם: דרך אגב, בכלל, מערכות כאלה יודעות להרוג בן-אדם גם בלי שהוא עשה כלום.
דוד אמסלם: רק התהליך, הכנסנו אותו לתהליך, גמרנו.
דוד אמסלם: הוצאנו אותו החוצה, הוא כבר שנתיים על המסלול, ועוד שנתיים, שלוש, גם אף אחד לא יגיד לי אם סוגרים לו את התיק, אז גם לא התנצלו.
איל בן ראובן: וכמה אנשים יצטרכו עכשיו להרגיש מאוד לא נוח - - -
דוד אמסלם: בסדר, לא חשוב, אני רוצה להתקדם בעניין.
מיכל רוזין: מידע על השר שיצא אחרי כן - - -
דוד אמסלם: לכן הסיפור הזה, באמת, זה הסיפור שהטריד אותי ברמות על.
דוד אמסלם: אני הבנתי שמשהו פה – תראה, אני לא חושב שניצב יצחקי עשה איזה משהו בזדון, זה לא הרעיון.
דוד אמסלם: דרך אגב, אותו מחליפים גם אנשים אחרים.
דוד אמסלם: יבוא מחר מישהו אחר, תמיד יהיה הבן-אדם על התפקיד שיהיה פוטנציאל שיעשה עם זה שימוש לא נכון.
דוד אמסלם: לכן זה דבר שמבחינתי היה באמת מדהים, ולכן אני ביקשתי לקבוע את הוועדה.
דוד אמסלם: אני רוצה לספר לך משהו שלפני כמה ימים שמעתי.
דוד אמסלם: העלו אותי בגלי צה"ל, אני שומע את רביב דרוקר שמדבר אחריי, מה הוא אומר?
דוד אמסלם: הוא טוען שיש לו ידיעות, אולי המסמך אצלו, לא אצלנו.
דוד אמסלם: אני לא יודע מה יש, אבל אני סומך עליו שהוא אומר, אני מקווה שהוא אומר אמת.
דוד אמסלם: הוא אומר שיש שם ידיעות חמורות על שר אחד לפחות, יש על כמה שיש מידע – מישהו מודיע שהוא נתן לו כסף, הוא לא גורם שלישי או שני.
מיכל רוזין: איך זה לא נבדק אפילו?
דוד אמסלם: זה מידע שקיים לפי דבריו של דרוקר.
דוד אמסלם: דרך אגב, אם הוא מכפיש את המשטרה אז תטפלו בו בגלל שגם אסור להכפיש, בוודאי לא את משטרת ישראל או גורמים שהם בבסיס הדמוקרטיה.
דוד אמסלם: תראה, צריך להבין, אני בתפיסה שלי – אין משטרה, אין חברה.
דוד אמסלם: לא שאין דמוקרטיה, גם עם משטרים לא דמוקרטיים חייבת להיות משטרה, בגלל שאחרת "כל דאלים גבר" - כל אחד עושה מה שהוא רוצה.
דוד אמסלם: לכן חשוב מאוד שתהיה משטרה וחזקה עם סמכויות ברורות, חזקה ועם גם הרבה כבוד שהציבור אמור לרכוש לה.
דוד אמסלם: לכן על זה אין מחלוקת.
דוד אמסלם: אבל ברגע שדבר כזה קורה, תראה, משהו פה בציבור, או אני לפחות – אתה יודע, אני יכול לדבר בשם עצמי, לא רוצה לדבר בשם הציבור.
דוד אמסלם: אני מרגיש תחושה לא נעימה, לא טובה.
דוד אמסלם: משהו פה לא בסדר, לכן באמת זה עושה לי לא טוב.
דוד אמסלם: עכשיו אני רוצה להגיד לך מה הרגיז אותי יותר.
דוד אמסלם: אחרי שדלף המסמך מה שקרה זה תגובת המשטרה.
דוד אמסלם: אתם לא עסקתם במסמך.
דוד אמסלם: פתאום המדליף זה היה הבעיה?
דוד אמסלם: אחי, המדליף בסדר, זה משהו פנימי.
דוד אמסלם: דרך אגב, אני רוצה לספר לך, כל הפרשיות החמורות קורות כתוצאה מהדלפה פנימית, אחרת אף אחד לא יודע על זה.
דוד אמסלם: אז לא שאני מעודד הדלפות, אני בכלל שונא מלשינים.
דוד אמסלם: אבל הקטע הפנימי הוא קטע פנים משטרתי.
דוד אמסלם: טפל בו כמו כל – אתם מסיטים את הכול.
דוד אמסלם: אז אני קורא בעיתונות ב"ידיעות אחרונות": "גורמים משטרתיים בכירים טוענים שגורמים פוליטיים מתכוונים להחליש את המשטרה, ואנחנו נמשיך לחקור אותם ולא נירתע".
דוד אמסלם: בואנ'ה, איזה איש פוליטי בכלל הלך והדליף את המסמך?
דוד אמסלם: זה קשור אליו?
דוד אמסלם: דרך אגב, רוב אנשי הציבור פה לא מדברים.
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: - - - כאילו מצטט - - -
דוד אמסלם: לא, אמרתי האווירה.
דוד אמסלם: תראה, עזוב מה אתם אומרים, תבין מה כותבים בעיתון ומה הציבור קורא.
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: אנחנו לא יכולים להיות אחראים - - - שם בפינו ו- - -
דוד אמסלם: עכשיו אני אומר הציבור בסופו של דבר הוא לא טיפש, הוא גם מבין שהיה כנראה גורם משטרתי שדיבר ככה.
דוד אמסלם: דרך אגב, זו התנהלות של העיתונות, אני לא שם כל כך, אבל עזוב, אנחנו יודעים מי מדליף תמיד, מי אומר מה, ומה זה גורמים משטרתיים בכירים.
דוד אמסלם: אבל מה שהטריד אותי זה הסיפור שאמר גם בצלאל.
דוד אמסלם: תראה, חבר כנסת מן המניין, או בכלל אתה תעשה דיון על פקקים, צבע הפקקים, כל חבר כנסת תביא לו רמקול, יגיד לך מה הוא חושב.
דוד אמסלם: בנושא הזה אף אחד לא ירצה לדבר, למה?
דוד אמסלם: הם מפחדים.
דוד אמסלם: איך הגענו למצב שחברי כנסת מפחדים משוטרים?
דוד אמסלם: תבין, זו גם שאלה, תראה לאן הגענו.
מיקי רוזנטל: לא מפחדים.
מיכל רוזין: - - - לא מפחדים.
דוד אמסלם: שמעתי מה שאתה אומר רוזנטל, תן לי, אני אומר לך מה אני שומע, מה אומרים לי.
<קריאה: אני רוצה לדבר בסוף הדיון, שלא יהיו אי הבנות.
דוד אמסלם: לכן, אדוני המפכ"ל, זה בעצם הדברים שהטרידו אותי עד עכשיו.
דוד אמסלם: אבל אותי יותר מעניין כרגע זה לאן הולכים.
דוד אמסלם: אני הכול ניזון מהעיתונות.
דוד אמסלם: יש 21 חברי כנסת שמסתובבים פה, ומבינים - - -
<קריאה: הוא כבר לא פה, כי זה הכנסת הקודמת.
מיכל רוזין: גם וגם.
דוד אמסלם: חלק לא פה.
<קריאה: - - - מהמסמך כבר לא.
דוד אמסלם: ושרים שמרגישים בעצם שיש עננה על ראשם.
דוד אמסלם: דרך אגב, מעניין גם מה עשיתם במידע - ממה נפשך?
דוד אמסלם: אם מידע יש משהו אז תפעלו.
דוד אמסלם: אם אין בו, תחזירו אותו חזרה למגירות.
דוד אמסלם: אבל גם אם ניצב יצחקי חשב שהוא צריך לעשות פעולה מהסוג הזה ברמה המקצועית, לדעתי, הרי הוא ניצב במשטרה, ראש אח"מ, איש פיקח.
דוד אמסלם: תרים טלפון למפכ"ל, תגיד לו, אחי, שלא יחשבו שאני עושה משהו, אני, יועץ משפטי, שלושתנו נשתה קפה בבוקר.
דוד אמסלם: חבר'ה, תדעו שאני הולך לעשות את זה.
דוד אמסלם: למה בסוף אנחנו לא יודעים – תמיד, המידע כשצץ במוחו של הבן-אדם זה מוח של בן-אדם אחד, אתה לא יודע מה הוא יעשה אתו.
דוד אמסלם: דרך אגב, תמיד הוא יגיד, מה, אתה לא רוצה שאני אחקור?
דוד אמסלם: מה אתה נגד?
דוד אמסלם: מה אתה לא רוצה שאני יעצור פושעים?
דוד אמסלם: תמיד הטענה הזאת ידועה לנו בכל נושא.
דוד אמסלם: גם אם הוא מחר יצמיד שוטר שיעקוב אחרי השכן שלו מבוקר עד ערב, תגיד, מה, אתה לא רוצה שאני אתפוש פושעים?
<ניצב מני יצחקי: אתה מסדר לי את התשובות.
דוד אמסלם: לכן אני אומר, גם אם מישהו חשב שצריך לעשות את זה, נניח, אתה לא משתף עוד כמה חבר'ה בעניין, זה רק עצמו?
דוד אמסלם: לכן לי חשוב באמת קודם כל לקבל תשובות על מה שדיברתי.
דוד אמסלם: לי חשוב לקחת את זה קדימה, מה אתם מתכוונים לעשות עם המסמך הזה?
דוד אמסלם: איך אתם מתכוונים לפרק אותו?
דוד אמסלם: לבדוק אותו, להשתמש במה שאתם צריכים, ולהחזיר חזרה את העסק למגירות כל דבר רגיל?
דוד אמסלם: דרך אגב, מבחינתי, תקציר מנהלים כזה עושים את זה כשיש יעד משטרתי.
דוד אמסלם: אם כנסת ישראל מוגדרת אצלכם כיעד משטרתי, תגידו את זה.
דוד אמסלם: אבל אם לא, אז הכנסת, חברי הכנסת, הם כמו כל אזרח.
דוד אמסלם: דרך אגב, הם כמו כל אזרח, לא פחות ולא יותר.
דוד אמסלם: לכן לי חשוב שתתנו התייחסות איך אתם רוצים לקחת את זה מפה קדימה.
דוד אמסלם: אני אעביר את רשות הדיבור קודם כל למפכ"ל, לאחר מכן למני יצחק, ולאחר מכן לרז נזרי.
דוד אמסלם: בבקשה, אדוני המפכ"ל.
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: אני שמח על ההזדמנות למרות שהיא מאוד מוגבלת, ובהיותה מוגבלת ניהלנו שיח טלפוני ארוך ומייגע לפני שבועיים.
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: הסברתי את המגבלות המשפטיות ואת חוות הדעת המשפטית שנכתבה שלא מאפשרת לנו בעצם לשים את כל מה שהיינו שמחים לשים פה על השולחן, ולהפיג את כל העננות.
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: לצערי, היחידים ששומרים על החוק בכל האירוע הזה זה המשטרה.
מיקי רוזנטל: לא נכון, גם אנחנו.
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: היחידים ששומרים על החוק – אני מדבר על בעלי העניין, אני לא מדבר על חברי הכנסת.
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: אני אסביר את עצמי.
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: כל מי שמפרסם, או מדליף, או אומר וכו', בוודאי שהוא עבר על החוק.
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: מי שמדליף מסמך עבר על החוק עבירה חמורה מאוד.
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: בסופו של דבר, למרות האמור, היות ואנחנו נמצאים בתוך כל מיני תהליכים משפטיים שהמשטרה מעורבת בהם, אנחנו מוגבלים מלפרוס את כל היריעה - על המסמך המתייחס, תיכף הרחבה.
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: לכן נמנענו, ובתיאום עם חברת הכנסת אלהרר, הישיבה לא קוימה, ואת השיחה לגבי הישיבה הזאת – אני מתנצל אם יש בינינו אי הבנה, אבל אני הבנתי שככל שחוות הדעת המשפטית בתוקף לא תתקיים הישיבה.
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: ומכיוון שהבנתי שיש כן כוונה לקיים ערב קודם, שוחח השר ארדן עם חבר הכנסת אמסלם, וכשהובהר שבכל מקרה מתקיימת הישיבה, היו שתי אפשרויות: או לקבוע מועד חדש ולתאם אתנו, או לשלוח את מי שזמין למחרת היום, וזה מה שעשינו.
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: כי זכותו של חבר הכנסת אמסלם לכנס את הדיון מתי שהוא רואה לנכון, ואנחנו, בגלל האילוצים – זה היה מהיום למחר – נאלצנו לשלוח נציגים ולא להתייצב.
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: נקבע מועד חדש, והנה, התייצבנו, ואין שום בעיה.
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: אני גם לא מכיר, שהמדיניות שלנו היא לא לכבד את הבית הזה ואת הוועדות.
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: והיום התייצבנו למרות שהמועד החדש לא תואם אתנו, אבל הוא היה מספיק זמן מראש, ופינינו והזזנו את הלו"ז והתייצבנו.
דב חנין: אדוני אמר שיש בעיה של חוות דעת משפטית.
דב חנין: הבעיה הזו הוסרה?
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: אסביר.
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: טרם הוסרה ולכן אני מוגבל בחלק מהדברים להתייחס.
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: אני גם אעצור איפה שאני לא יכול להמשיך.
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: למען הסר ספק, אמרתי את זה בכל פורום, זה לא משנה מה יגידו בשמי מסיבות שמשרתות אינטרסים של מי שאומר את הדברים בשמי.
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: כל הלחצים שהופעלו על המשטרה, ללא יוצא מן הכלל, כולם תקשורתיים.
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: אתם צרכני תקשורת, לפחות כמוני, ויש צרכני תקשורת יותר מפותחים ממני.
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: אני עסוק, אני רואה את מה שמונגש לי, ואין לי זמן כל היום לראות מה אומרים ומה מדברים בכל התכניות וב-talk shows.
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: אלה כל הלחצים, וכל אחד מוכשר לנתח אותם ולפרש אותם כהבנתו.
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: היחידים שמוגבלים מלפרש אותם עד הסוף זה אנחנו בגלל התהליכים המשפטיים שיש לנו אל מול כל מיני אנשים.
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: לכן אנחנו מוגבלים מלפרש לתקשורת, אבל כל אחד מספיק מוכשר לפרש את התקשורת.
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: אבל למען הסר ספק, לא הופעל עלינו שום לחץ מפוליטיקאים, לא היה לא נברא.
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: כאשר הכחשנו את זה, חזרו בהם העיתונאים ואמרו, נכון, זה לא נאמר, זה נאמר מפי - אנחנו מכירים מה זה תקשורת.
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: אנחנו אמרנו בצורה ברורה מאוד, אין עלינו לחץ של פוליטיקאים.
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: יש לנו לחץ של תקשורת שכל אחד מספיק אינטליגנטי לפרש מי נראה לו ומה נראה לו שמפעיל את הלחצים האלה.
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: לצערי, הייתי שמח לומר פה עוד עשרה משפטים שהיו מבהירים את המפה כפי שאנחנו מבינים אותה.
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: אבל אני נאלץ לא לומר אותם, ולצערי, זה היה ממש משרת אותנו, כי לדעתי כולכם הייתם מבינים מה יש פה ומה אין פה בהקשר הזה של הלחצים התקשורתיים.
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: ולכן, למען הסר ספק, אמרתי: כל הלחצים הם תקשורתיים.
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: כל אחד יכול לפרש אותם כהבנתו.
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: לצערי, אנחנו לא יכולים לשים פה את הפרשנות מלמעלה עד למטה, וזה האילוץ שבו אנחנו נתונים בהקשר הזה.
בצלאל סמוטריץ': התקשורת מפעילה - - - גם עלינו.
בצלאל סמוטריץ': אם זה אותו דבר אז - - -
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: נכון.
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: אבל למען הסר ספק נאמרו פה כל מיני אמירות – אין טלפונים אלינו, ואין לחצים אלינו, ואף אחד לא מפריע ללה"ב 433 לעבוד ולעשות עבודתם נאמנה מהבוקר עד הערב.
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: כל מה שיש, הוא מה שאתם רואים בתקשורת.
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: כשאני הבנתי שחלק מהדברים כולל איך שהוצג המסמך הזה ומטרתו - תיכף אני אגיד מה המסמך הזה ומטרתו, איך שהוצג המסמך הזה, ואם נוח לדבר זה היה ב-20 14'.
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: ב-20 14' לא דמיינתי שאני אהיה מפכ"ל המשטרה, בשום פינה של המוח שלי, ונוח לי לדבר בהקשר הזה.
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: אבל מכיוון שהבנתי שחלק מהדברים שמוצגים בתקשורת הם לא סתם חבטה במשטרה, או סתם אמירה למפכ"ל, או סתם אמירה, לא יודע מה, למשטרה הכושלת אלא הן בבחינת פגיעה בשלטון החוק, במקרים האלה התייצבתי, כולל מול המצלמות, ואמרתי שיש פה גורמים שמנסים לפגוע בשלטון החוק.
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: כי בעיניי חשוב שיישאר האמון במערכת החקירות של המשטרה, במוסד הזה שנקרא פרקליטות המדינה, ובמוסד הזה שנקרא הייעוץ המשפטי לממשלה, כי אם אין אותו, אנה אנו באים.
נחמן שי: אז מי הגורמים?
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: רק רגע, כאן אני נעצר.
נחמן שי: התקשורת?
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: חס וחלילה, לא.
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: אני מצר על זה שלפעמים אנשי תקשורת לא בדיוק מבינים את מה הם משרתים, אני כמובן לא בא בטענות.
רויטל סויד: גורמים שמפעילים את התקשורת.
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: אני לא בא בטענות, רבותיי, כל אחד יעשה את הפרשנות שלו.
מיכל רוזין: נוח למשטרה, כן, לפי מה שאתה אומר - - -
דוד אמסלם: רק רגע, אני מבקש לתת למפכ"ל בצורה מנומסת - - - חבר'ה, בצלאל - - -
מיכל רוזין: הבעיה היא לא עם ההדלפה, הבעיה היא עם המסמך ומה - - -
רויטל סויד: הבעיה היא ההדלפה, גם ההדלפה.
דוד אמסלם: חברי הכנסת, מיכל, רויטל, אתן קיבלתן את רשות הדיבור כל אחת.
דוד אמסלם: לא הפרעתי.
מיכל רוזין: אני מבקשת שיענה על כל השאלות.
דוד אמסלם: אני מבקש לא להפריע למפכ"ל.
דוד אמסלם: אם תרצו בסוף לשאול אותו עוד שאלה כשהוא יסיים, אין בעיה.
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: למען הסר ספק, למשטרה אסור ליזום איסוף על חברי כנסת ושרים.
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: אסור להם.
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: אסור למשטרה לקום בבוקר ולהגיד, בוא ניזום איסוף, להפעיל כלי איסוף.
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: אסור לה - למה?
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: כי מה לעשות, כי הם שונים מהאזרחים, ואנחנו במדינה דמוקרטית ויש ריסון כוח ויש תהליכים מרסנים, שמצד אחד מאפשרים המון כוח למשטרה מול כל אחד, כולל חבר כנסת.
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: מצד שני, צריכים להיות איזונים ובלמים מפני שהמשטרה צריכה להיות ערה לכוחה ומוגבלת מכוחה על-ידי גורמים אחרים שמאזנים אותה, במקרה הזה פרקליטות המדינה והיועץ, ובצדק רב כי אנחנו מדינה דמוקרטית, ואנחנו לא רוצים משטרה עם כוח בלתי מרוסן.
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: אלה הכללים, ובכללים האלה אנחנו צריכים לעמוד.
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: מה אומר הכלל הזה?
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: זה אומר שמצד אחד אנחנו לא יוזמים איסוף, אבל אני מקווה שכנראה לא יפתיע אתכם שאם מגיעים הררי מידע על-ידי כל מיני בעלי אינטרסים, כולל על חברי כנסת אל המשטרה, מה לעשות, גם אנחנו מדינה דמוקרטית אז מותר להכפיש, ומותר לספר סיפורים, מותר להגיד דברים אמתיים.
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: להגיד לכם שהרוב זבל?
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: כן, הרוב זבל, מה לעשות?
מיקי רוזנטל: אבל אתם לא סוגרים את התיקים.
מיקי רוזנטל: זאת הבעיה, אתם לא סוגרים.
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: אני רוצה להסביר.
דוד אמסלם: רוזנטל, זו הפעם האחרונה שאתה מפריע לו.
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: הרי אתם לא חיים את העולם המודיעיני והחקירתי, ויש הבחנה מאוד ברורה בין העולם המודיעיני והחקירתי.
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: כאשר עוברים ופותחים בחקירה, יש לזה משמעות ציבורית.
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: עזבו שצריך אישור, אנחנו כמובן צריכים אישור לדבר הזה.
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: אבל כאשר מגיע פריט מידע, קודם כל מוטל עלינו, על-פי הנחיות היועץ, לבחון אם יש בו מהות או לא.
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: בשיקול דעתנו, אם אנחנו מבינים שמדובר בזבל, תפקידנו לעצור את הזבל הזה במגרה ולא לעשות בו שימוש, ולא ליזום בדיקה וחקירה.
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: אחרת, כל היום, כל יום, כולם יהיו תחת בדיקות וחקירות.
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: זו מדינה שלא יכולה לתפקד – אלה האיזונים והבלמים.
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: אני מקווה שאני לא מפתיע אתכם שגם חקירות אחרות על אזרחים וכל מיני בעלי תפקידים אחרים, גם עליהם יש כל מיני הררי זבל.
רויטל סויד: לא, זה כך - - -
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: אם המשטרה תטפל בכל דבר כזה, כולנו נהיה בסחרחרת כל היום.
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: תפקידנו להפעיל שיקול דעת.
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: כאשר מגיע מידע עם מהות, לא עננות, ולא שמועות ולא קשקושים – משהו עם מהות, עם בשר, שלהבנתנו מחייב בדיקה, אנחנו לא יכולים ליזום בדיקה.
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: אנחנו לוקחים את פריט המידע הזה, ואנחנו הולכים אתו לפרקליט וליועץ ומקבלים הנחיות להמשך – למה?
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: כי אנחנו במדינה דמוקרטית, ואלה הריסונים והבלמים שנקבעו כדי שהמשטרה בעניין הזה ירוסן כוחה, ובצדק גמור.
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: ואז כאשר אנחנו נמצאים במשטרה ענקית של 30 אלף שוטרים, ושל 70 תחנות משטרה, ברור לכם שיש דברים שיכולים ליפול בין הכיסאות.
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: ברור לכם שיכול להיות שמשהו שנאמר באיזה חדר חקירה, ויש מאות כאלה ברחבי הארץ, ולא כל החקירות זה לה"ב, וחלק מהדברים מתקבלים בכל מיני פינות ברחבי המשטרה, נכנסים למאגר הממוחשב.
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: אבל יכול להיות מצב שיש משהו במחויבות של המשטרה, קרי, הגיע מידע מהותי והוא לא עובר בצמוד להגעתו לפרקליט המדינה וליועץ – זה יכול לקרות, כי הארגון גדול.
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: ולכן ראש אח"מ, שתפקידו לוודא שזה לא קורה, קרי, לוודא שכאשר מגיע מידע מהותי שעל-פי שיקול דעתו המידע הזה צריך לעבור ליועץ ולפרקליט, הוא צריך לוודא שיש לו איזושהי תהליך בקרה סביר שלא מאפשר למידע כזה לצלול.
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: זה לגמרי אנושי שמידע כזה ייפול בין הכיסאות.
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: זה לגמרי אנושי - - -
מיכל רוזין: יש פה סתירה בין חומר מהותי לבין זבל.
מיכל רוזין: אתה בעצם אומר, איגדתי את הזבל.
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: רק שנייה, אסביר הכול.
בצלאל סמוטריץ': - - גם על שופטים - - - גם צריך לבדוק - - -
מיקי רוזנטל: - - כל השופטים - - -
מיכל רוזין: מנהלי בנקים, כל מיני אפשרויות.
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: אני אסביר.
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: חברת הכנסת רוזין, אני אסביר.
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: האחריות היא אחריות שלי.
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: חוק תקשורת מס' 1 קובע שאחריות המסר, הבנת המסר, היא על מוסר המסר.
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: מה שלא תבינו אני אאפשר לשאול אותי.
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: בסופו של דבר חומר נכנס מכל מיני פינות ברחבי הארגון.
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: בהחלט יכול להיות ששיקול דעת של מישהו, או מישהו לא דיווח, או מישהו לא חשב שזה חשוב, או שזו היתה איזו אמירת אגב, אגב חקירה שנוגעת למשהו אחר.
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: הכול יכול לקרות.
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: בשורה התחתונה צריך להיות איזשהו תהליך בקרה שלא ייווצר מצב בדיוק הפוך מאיך שיש ניסיון להציג את המסמך הזה.
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: שלא ייווצר מצב שיש משהו מהותי שנאגר במשטרה ולא מטופל, ולא מדווח קודם כל לפרקליט המדינה וליועץ, ומקבל הנחיות להמשך.
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: זה בדיוק התהליך.
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: בדיוק הפוך ממה שמנסים להציג את המסמך הזה, כאילו מדובר באיזה איסוף יזום על חברי כנסת כדי להשאיר איזשהו גרוש לבן ליום שחור.
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: ממש לא, בדיוק הפוך - כדי שלא ייווצר מצב שביום מן הימים הסתבר שיש משהו שראוי היה שנדווח אותו כמה חודשים קודם, שנה קודם, שנה וחצי קודם, כמה שבועות קודם, שראוי שהיה שנדווח אותו, ומשום מה הוא לא עבר בצנרת, או נתקע באיזשהו מקום, ולא הוצף למישהו בעל הסמכות לבחון אותו, להפעיל עליו שיקול דעת, ולהחליט האם להעביר אותו לפרקליט וליועץ וזה לא הגיע עד שולחנו.
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: הוא צריך לייצר לעצמו תהליך בקרה.
מיקי רוזנטל: כמה זמן - - - במידעים בדקתם?
דוד אמסלם: זה נכון לגבי כל אזרח מה שאמרת.
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: נכון, אני אסביר למה.
נחמן שי: עוד לא הבנו את - - -
מיכל רוזין: הייתה פאשלה עם פואד, למה הסיקו מסקנות לעניין הזה, הכוונה היחידה זה לאסוף את החומר?
נחמן שי: - - - זה לא נכון להזכיר שמות.
נחמן שי: דודי אמר דיון עקרוני, אז בוא - - -
<מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך: אז אני אבהיר שוב: רק מפני שישנה הנחיה לדווח כל מידע מהותי לפרקליט המדינה וליועץ, זה מחייב את תהליך הבקרה הזה.