GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דב חנין: אנחנו מדברים על שימוש בעתודות קרקע, שהן נכס של כולנו לטובת מעטים שיגורו בשטחים האלה.
דב חנין: אנחנו מדברים על השלכות חברתיות.
דב חנין: דיברתי על היישובים הערביים הלוא מוכרים, דיברתי על הערים הקיימות.
דב חנין: התופעה שדיבר עליה ראש עיריית דימונה מאוד-מאוד מדאיגה, הרי למי היישובים האלה מיועדים?
דב חנין: למה שנקרא "שמנת", ואז אתה גורף החוצה את השמנת, שהיא יכולה לבוא לנגב ואולי תגור בדימונה או בערד, אתה גורף את השמנת מתוך היישובים הקיימים.
דב חנין: אגב, גם על חשבון יישובים עירוניים קיימים, וגם, ידידי ראש מועצת תמר, גם על חשבון היישובים הכפריים הקיימים.
דב חנין: הרי גם במקום שיבואו לעין גדי מחר יבואו ליישוב חדש, לכן גם היישובים שלכם ייפגעו מזה.
דב חנין: אנחנו מדברים על יצירה בתוך הנגב עצמו – זה מופיע בנייר של מגמה ירוקה, ותודה לכל הנאבקים בתחום הזה – של אפקט של שוליות כפולה.
דב חנין: לא רק שהנגב צריך להתמודד מול המרכז – פריפריה מול מרכז – תהיה תחרות דרום-דרום.
דב חנין: זה מין קניבליזציה של הנגב ושל העתיד שלו.
דב חנין: וכמובן, אדוני היושב-ראש, ההיבט הסביבתי, דיברה על זה חברת הכנסת כהן פארן.
דב חנין: אפשר לייצר בנגב הרבה, אבל גם לנגב יש סוף, ואנחנו רוצים שהנגב יישאר אזור מיוחד, ייחודי, גם עם אזורי טבע וסביבה מיוחדים.
חיים ילין: יש לנו תמיד נטייה דרך איזה נושא לפתור את כל הבעיות של מדינת ישראל.
חיים ילין: הנגב כל-כך יפה וכל-כך פתוח, הייתי לוקח את שרת התרבות ואת מבקר הסרטים בגלי-צה"ל, שם אותם בנגב ל"ויה פסאנה", יהיו שבוע שם, בואו נראה, אפשר לפתור גם את הבעיה הזאת של הגזענות על-ידי זה, אפשר גם לפתור את הבעיה של הבדואים, אפשר לפתור את הבעיה של הכסף – אפשר לפתור את כל הבעיות, חבר'ה.
חיים ילין: הקמתי שלושה יישובים, "בני נצרים", "נווה" ו"שלומית", על גבול מצרים.
חיים ילין: במה ריבונו של עולם זה סיכן את דימונה?
חיים ילין: מי הגיע מדימונה לשם?
חיים ילין: מה אתם מקשקשים בכלל?
חיים ילין: מי מתיישב על גבול מצרים?
חיים ילין: על מה אתם מדברים בכלל?
חיים ילין: אני מקבל שחוששים שייבנו יישוב ליד עיר, לזה אני מתנגד.
חיים ילין: בכל תוקף אני מתנגד לזה.
חיים ילין: אני חושב שצריך לפתח את הערים, והיישובים וההתיישבות צריכים להיות במקומות שהמדינה רוצה ביטחונית שיתיישבו שם, נקודה.
חיים ילין: אף אחד לא מתחרה עם אף אחד, מה הריב הזה?
חיים ילין: כל הזמן רבים, זה כל מה שעושים בכנסת, אחד נגד השני.
חיים ילין: תקשיבו, חמישה היישובים האלה לא יעשו כלום להתיישבות הבדואית.
חיים ילין: אתה יודע יפה מאוד כמה פעמים אפשר היה להקים אותם.
חיים ילין: מי מביא למחוזי את הערעורים מולכם כל הזמן?
חיים ילין: הייתי שם.
חיים ילין: הבדואים, החברים שלכם מביאים את הערעור על הרחבת היישובים או על כבישים, כי זו קרקע פרטית.
חיים ילין: חבר'ה, בואו ביושר נבוא ונשים את הדיון על השולחן.
חיים ילין: הפזורה הבדואית חייבת פתרון וכמה שיותר כסף.
חיים ילין: זה דבר אחד.
חיים ילין: דבר שני, ההתיישבות לא צריכה לגעת כהוא זה בכל פיתוח הערים.
חיים ילין: דבר שלישי, אף אחד לא יתיישב על גבול מצרים.
חיים ילין: אף אחד גם לא דן על איזה יישובים.
חיים ילין: היישוב דניאל בא לפתור בעיה אקוטית של רופאים, אחיות ועובדים סוציאלית, במרחבים ב"עלה נגב", בבית חולים שצריך להתפתח, להיות בית החולים הקהילתי המתקדם ביותר של אוטיסטים במדינת ישראל, ורוצים שאנשים יחיו ליד.
חיים ילין: תעברו יישוב-יישוב ותראו איפה הם נמצאים.
חיים ילין: ברמת נגב יש סמל כמו באשכול על גבול מצרים של עוד שני יישובים, לכן אל תפסלו כל דבר.
חיים ילין: משפט אחרון.
חיים ילין: נכון, להקים יישוב הרבה יותר יקר מאשר לפתח שכונה בעיר, אין ספק בכלל בדבר הזה, אבל אין תחליף להתיישבות ולביטחון על גבולות מדינת ישראל, וזה לא מתחרה עם שום עיר, תאמינו לי.
חיים ילין: בסוף צריך להתאחד, אסור להמשיך את המלחמות האלה.
אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, קודם כול אני מודה לראש עיריית דימונה על שפנה וביקש את הדיון הזה ויזם את הדיון הזה.
אוסאמה סעדי: זה לא במקרה וכנראה לא צירוף מקרים, אדוני היושב-ראש, שדווקא ביום שוועדת הפנים מקיימת דיון על החלטת הממשלה ועל הקמת יישובים חדשים, כנראה שאותה ממשלה מתכננת לעקור יישוב על כל תושביו ביום הזה, ויכול להיות שהיום או מחר – אני מדבר על אום אל חיראן ועתיר, שאנחנו מקבלים אותות מצוקה ובקשות עזרה מהתושבים שם שממשלת ישראל ומשטרת ישראל מרכזים כוחות של אלפי שוטרים על מנת לעקור את היישוב.
אוסאמה סעדי: זה במקום לדבר על הקמת יישובים חדשים בנגב.
אוסאמה סעדי: התקציב שמיועד לזה הוא תקציב שמעיד על הרצינות ועל הכוונות של ממשלת ישראל – אי-אפשר להקים חמישה יישובים בכמה מאות מיליוני שקלים, אי-אפשר, ולפתח תשתיות ויישובים חדשים בתקציב הזה.
אוסאמה סעדי: זו החלטה פופוליסטית על מנת להגיד שאנחנו רוצים להשקיע בנגב ורוצים לפתח את הנגב, אבל האמת, נאדה, אין דברים כאלה.
אוסאמה סעדי: אנחנו מזהירים, אדוני היושב-ראש, לא לפגוע באום אל חיראן ועתיר, זה בשבילנו קו אדום ואי-אפשר לחצות אותו.
אוסאמה סעדי: אני מסכים עם כל הדוברים וגם עם ראש עיריית דימונה.
אוסאמה סעדי: במקום לבוא ולתת החלטה על הקמת יישובים חדשים כן לחזק את היישובים הקיימים, להפנות את התקציבים שנועדו לפיתוח שכונות חדשות, זה גם זול יותר וגם העלויות קטנות יותר ולהכיר ביישובים הקיימים הבדואים.
דוד אמסלם: תודה רבה, אוסאמה.
יוסי יונה: אדוני היושב-ראש, נאמרו כאן דברים, והחשיבות בכך שאני מדבר לתת הד לדברים שנאמרו כאן על-ידי חברי וחברותי לפני כן.
יוסי יונה: מה שעולה מהתוכניות הללו שאנחנו עוקבים אחריהן מספר חודשים שמדובר פה באיוולת שלטונית ותכנונית.
יוסי יונה: אף אחד כאן לא מתנגד להתיישבות בנגב.
יוסי יונה: בנגב יש עתודות אדמה בוודאי רבות, ואני חושב שמוסכם על כולנו שאם נחזק את ההתיישבות בנגב זה דווקא יכול להיות טוב לכולם, גם למרכז הארץ בגלל הצפיפות שקיימת במרכז הארץ, לכן נוריד מהשולחן את העניין שיש פה מתנגדים לחיזוק ההתיישבות בנגב.
יוסי יונה: השאלה היא לא אם אנחנו רוצים התיישבות בנגב, אלא איפה מחזקים.
יוסי יונה: בני ביטון הציג כאן את הדברים הללו.
יוסי יונה: אני חושב שחברי חבר הכנסת חיים ילין דיבר דברים בעלמא.
יוסי יונה: לבוא לכאן ולהפריח סיסמאות ולהגיד שזה לא פוגע זה דבר אחד, ולהביא נתונים ולהראות שאכן קיימת הגירה שלילית – חבר'ה, קיימת הגירה שלילית, בואו נדבר על כך באופן חד-משמעי וברור.
יוסי יונה: אנחנו יודעים, כאשר מסתכלים על היישובים הקהילתיים היהודיים שמוקמים בנגב אנחנו רואים שיש בריחה של אוכלוסיות חזקות מהיישובים הגדולים אל היישובים הללו.
יוסי יונה: אלה עובדות, אלה נתונים, לא סיסמאות.
יוסי יונה: אני מצר על כך, כפי שחברתי יעל פארן שהלכה מכאן, שדווקא חברי מהסיעה תומך במגמה הזאת, שאני קורא לה "מגמה של יצירת בידול אתנו-מעמדי בנגב" על-ידי כך שאנחנו לוקחים אוכלוסיות חזקות מהיישובים הקיימים ובונים עוד ועוד יישובים קהילתיים, כפי שגם חברתי תמר אמרה כאן.
יוסי יונה: דרך אגב, באופן ספציפי, אדוני היושב-ראש, באשר ליישובים קהילתיים, אין מדינה אחרת בעולם עם מספר כל-כך גדול של יישובים קהילתיים ללא שום היגיון תכנוני, ללא שום היגיון דמוגרפי.
יוסי יונה: לכן אני מקווה שמהוועדה הזאת תצא קריאה, אדוני היושב-ראש: בואו נבחן את זה מחדש.
יוסי יונה: זו איוולת שלטונית, זו איוולת תכנונית, העלות שלה היא עלות אסטרונומית, לא הגיונית, המשמעויות הדמוגרפיות שלה הן נוראיות, אקולוגית, כפי שנאמר כאן.
יוסי יונה: זה יכול להיות בכייה לדורות.
יוסי יונה: בואו נחשוב בחוכמה ובתבונה.
יוסי יונה: יש אלה שרואים קשר – אדוני היושב-ראש, למרות שאמרת שנדבר רק על הנושא הזה והעניין של הבדואים לא קשור, במובן כזה או אחר הוא קשר.
יוסי יונה: תתכבד המדינה, תהיה נדיבה כלפי הציבור הבדואי, במקרים כאלה ואחרים תכיר ביישובים הקיימים, במקרים אחרים תרכז את האוכלוסייה.
יוסי יונה: אבל חייבים לציין שאנחנו רואים מה קורה ביישובים הקיימים, חלקם זה סלאמס.
יוסי יונה: ירצו לרכז את הבדואים ביישובים הבה ויביאו תוכניות חכמות ונבונות כדי ליצור יישובים חזקים ולא יישובי סלאמס.
יוסי יונה: אדוני היושב-ראש, אני מסכם ואומר במשפט אחד: בוא נבחן את זה מחדש, זו איוולת שלטונית ותכנונית, זה לא עושה טוב לאף אחד, למעט אנשים שאולי ירצו בסופו של יום להגיד שהוקמו יישובים על שמם.
איימן עודה: אדוני היושב-ראש, יש משהו אבסורד בדיון הזה, קראתי את הכותרת וכתוב כך, "בחינת ההחלטה על הקמת יישובים חדשים בנגב".
איימן עודה: שאלתי את אדוני: מה הסיפור?
איימן עודה: למה צריך להקים יישובים?
איימן עודה: למי צריך להקים יישובים?
איימן עודה: איפה צריך להקים יישובים?
איימן עודה: והתשובה היא "לא יודעים".
איימן עודה: אנחנו פה אמורים לדון על סוגיה שאנחנו לא יודעים מה התוכן שלה.
דוד אמסלם: הגדרתי את הדיון.
דוד אמסלם: איחרת בכניסה שלך לדיון.
דוד אמסלם: הגדרנו מלכתחילה.
דוד אמסלם: הרי ברור לך שלא פתחתי, קראתי ואמרתי "בואו תדברו".
דוד אמסלם: בגדול, ראש העיר פתח והסביר את העניין שיש פה שאלה עקרונית.
דוד אמסלם: הוא מעלה כאן שאלה עקרונית, הוא לא מעלה שאלה ספציפית לגבי יישוב כזה או אוכלוסייה כזאת וכזאת.
דוד אמסלם: הוא שואל האם צריך בכלל לפתח עוד יישובים חזקים או לחזק את היישובים הקיימים.
איימן עודה: שאלה כל-כך פתוחה, אבל בכל זאת, אז גם אני אשיב מהמקום העקרוני.
איימן עודה: צריך לחזק את הנגב, לטובת היהודים והערבים כאחד, והאינטרסים של שני העמים שם הם אינטרסים משותפים.
איימן עודה: כאשר השכן שלך עני, זה יפגע בך בוודאי.
איימן עודה: כאשר יש מקומות עניים כמו המקומות של עיירות הפיתוח זה פוגע בכולם, וודאי הכפרים הבלתי מוכרים, שזה הסיפור הגדול ביותר בנגב.
איימן עודה: מהן החששות?
איימן עודה: המדינה מאז 48' עד עכשיו בנתה 700 יישובים חדשים, כולם ליהודים ואפס לערבים.
איימן עודה: אנחנו מדברים בצל הסיפור של אום אל חיראן, שרוצים להוציא את התושבים הערבים ולהקים במקום יישוב של תושבים יהודים.
איימן עודה: בצל תוכנית פראוור מה יקרה?
איימן עודה: האם בתוכנית פראוור עושים כל מיני תוכניות קטנות?
איימן עודה: האם מקדמים אותה או לא?
איימן עודה: החששות ששמענו הם חששות מוצדקים.
איימן עודה: מה צריך לעשות בנגב?
איימן עודה: צריך לשתף את התושבים.
איימן עודה: צריך לשתף את התושבים בשאלה איך לפתח יחד את הנגב לטובת כל אזרחיו, יהודים וערבים.
זוהיר בהלול: אדוני היושב-ראש, בניגוד לכל הדוברים, יש לי רק דברי תשבחות לראש הממשלה ולממשלתו.
זוהיר בהלול: שישה נימוקים והמילה בדואי תבוא רק בסיפה של הדברים.
זוהיר בהלול: כולם דיברו על הבדואים, אני רק מילה אחת בסוף.
זוהיר בהלול: נימוק ראשון וברכה ראשונה - - -
דוד אמסלם: אתה משאיר את אבו עראר במתח, אתה יודע...
זוהיר בהלול: הברכה הראשונה לממשלתו של בנימין נתניהו שהוא ממשיך להפריח את השממה בנגב, אחד מהנדבכים החשובים של הציונות, אז אי-אפשר שלא לברך אותו על ביצורה של הציונות בארץ-ישראל.
זוהיר בהלול: הברכה השנייה לראש הממשלה שהוא דואג לעשירים, כהרגלו בקודש.
זוהיר בהלול: הניאו-ליברליזם הכלכלי וכו' וכו'.
זוהיר בהלול: כאן באמת יש דאגה מאוד מוחצנת כלפי עשירי המדינה, שירצו לראות בעיני רוחם ערים חדשות, לבוא לערים האלה שנהנות מכלל החידושים והתשתיות.
זוהיר בהלול: הדאגה לעשירים ממשיכה לפרוח ולנסוק מעלה-מעלה תחת כנפיו של בנימין נתניהו.
זוהיר בהלול: הברכה השלישית לממשלתו של בנימין נתניהו נעוצה ביכולתו למתוח פנים – מתיחת פנים לנגב.
זוהיר בהלול: מה רע, חברים?
זוהיר בהלול: למה לבקר?
זוהיר בהלול: למה לנעוץ סכינים בממשלתו של בנימין נתניהו?
זוהיר בהלול: הוא מותח מתיחת פנים מדהימה לנגב.
זוהיר בהלול: אני מציע לבנימין נתניהו לגייס את רונית רפאל למתיחת הפנים הזאת כדי שהערים האלה יהיו ערים לתפארת.
זוהיר בהלול: ואגב, אם אנחנו מדברים, אדוני בני ביטון, על מתיחת פנים, היא באה להסתיר קמטים, שהקמטים ייוותרו מתחת למתיחת הפנים הזאת ודימונה תמשיך לדשדש ולהתבוסס בבוץ.
זוהיר בהלול: למה לא?
זוהיר בהלול: אם יש מתיחת פנים, אז אף אחד לא ידאג לקמטים.
זוהיר בהלול: הברכה הרביעית היא היכולת התכנונית המדהימה של ממשלתו של בנימין נתניהו.
זוהיר בהלול: יש לממשלה הזאת יכולת פנומנלית לתכנן, אבל אין לה יכולת בסיסית לתחזק.
זוהיר בהלול: מי צריך לעזאזל, לכל הרוחות, לתחזק את הערים ההולכות ומתדלדלות מהנכסים האמיתיים שלהן?
זוהיר בהלול: והברכה החמישית היא שבירת השיאים.
זוהיר בהלול: דיברה כאן חברת הכנסת זנדברג על כך שמדינת ישראל היא השיאנית העולמית במספר היישובים עלי אדמות, בפלנטה.
זוהיר בהלול: אנחנו מספר אחת.
זוהיר בהלול: מה רע בזה שבנימין נתניהו שובר שיאים?
זוהיר בהלול: עכשיו יש אולימפיאדה, בחודש אוגוסט.
זוהיר בהלול: תמצית הווייתה של האולימפיאדה זה לשבור שיאים.
זוהיר בהלול: כאן אנחנו שוברים שיאים באמצעותו של בנימין נתניהו.
זוהיר בהלול: והברכה השישית היא לבדואים.
דוד אמסלם: או, עכשיו התחלת לדבר.
דוד אמסלם: עד עכשיו דיברת על נתניהו.
דוד אמסלם: אני לא יודע מה זה קשור, אבל עכשיו תדבר על הבדואים.
זוהיר בהלול: הכול קשור.
זוהיר בהלול: האינטלקט שלך הוא בשמים.
דוד אמסלם: אני כבר רגיל שמאשימים את ראש הממשלה בכל דבר שקורה במרחב.
זוהיר בהלול: הכול קשור, דודי.
זוהיר בהלול: מי אני שאסבר לך את האוזן?
דוד אמסלם: מזג האוויר זה גם לא הוא.
זוהיר בהלול: והבדואים שימשיכו להריח ולא לטעום.
דוד אמסלם: חבר הכנסת באסל גטאס, בבקשה.
באסל גטאס: אדוני היושב-ראש, גם אני מצטרף לברכות על קיום הדיון.
באסל גטאס: אני חושב שהדיון בהיותו כללי דווקא יכול לרכז ולהביא אותנו למחשבה אסטרטגית בעניין.
באסל גטאס: כמובן אני לא מתפלא על ההחלטה של הממשלה.
באסל גטאס: חברי דב חנין החמיץ בכל התיאור שלו נקודה מרכזית אחת, שהתכנון הוא כלי, התכנון המרכזי בישראל הוא כלי ליישום הפרויקט הציוני הקולוניאלי, אבל בתוך התכנון הזה – ואני מביא לכם דוגמאות מ-48' עד היום – בתוך התכנון הזה תמיד הממשלה הכניעה את שיקולי התכנון הכלליים, שהיא קבעה בתמ"אות השונות, לשיקולים רגעיים של החלטות ממשלה.
באסל גטאס: לדוגמה רק מהעשור לפני האחרון.
באסל גטאס: תמ"א 35 גם דיברה על חיזוק המרקם העירוני הקיים על חשבון להתרחק או לעשות יישובים חדשים.
באסל גטאס: מאז כמה החלטות ממשלה דווקא הקימו יישובים חדשים.
באסל גטאס: אם זה תוכנית הכוכבים של אריק שרון בזמנו והחלטות הממשלה הנוכחיות.
באסל גטאס: לא בגלל שתמ"א 35 היא אנטי ציונית או לא משרתת את הרעיון של חיזוק ההתיישבות היהודית, אלא שהשיקול המרכזי היום הוא השיקול הדמוגרפי, איך ליצור רוב יהודי במקום מסוים.
באסל גטאס: אדוני, מדיניות יהוד הגליל הביאה עד כדי אבסורד.
באסל גטאס: אנשים שכבר נהנו וקיבלו הטבות המדינה לעבור נגיד מהמרכז לכרמיאל, ולקחו את כל ההטבות, והמדינה עודדה אותם לעבור מכרמיאל לגבעות של היישובים במשגב וליהנות עוד פעם מאותן הטבות.
באסל גטאס: כמובן מי שטוען שזה לא קשור לשאלה איך היישובים החדשים קשורים לעניין הבדואי, אני מפנה את תשומת לבו לזה ששני יישובים מהיישובים החדשים, אדוני, שלא לדבר גם על אום אל חיראן, שמתכננים ממש לעשות לה טיהור אתני ולהקים במקומה יישוב יהודי, חיראן, אלא שני יישובים חדשים, נווה גוריון, שיוקם על שטח מוניציפלי במקום היישוב הקיים ביר הדאג' - - -
דוד אמסלם: זה בנגב?
באסל גטאס: כן בנגב.
באסל גטאס: זה בדרך לדימונה.
באסל גטאס: עוד יישוב שיקום, יישוב דיה על שטח היישוב הבדואי הבלתי מוכר ליד ערערה.
באסל גטאס: כלומר, מפנים ערבים מיישובים בלתי מוכרים ומתכננים להביא במקומם יהודים.
באסל גטאס: כלומר, כשהעניין הוא בין ערבים ליהודים ולהביא יהודים על חשבון ערבים, מותר להחליש את דימונה ומותר להכניע את השיקולים הגדולים לשיקולים המידיים.
דוד אמסלם: סיימת, זה טוב, אבל כאן אתה עושה עוול לעניין.
דוד אמסלם: הרי הגדרתי את הדיון.
דוד אמסלם: אם הדיון היה האם מדינת ישראל פינתה עכשיו בדואים ויישבה יהודים, זה דיון אחר.
באסל גטאס: אני מדבר על התוכנית הזאת בתוך הממשלה הזאת.
דוד אמסלם: אמרתי שזה דיון אחר.
דוד אמסלם: נבוא לבעלות על הקרקע, מי מחזיק בקרקע, איזה התפשטות יש בקרקע, מי האזרחים הישראלים שעוברים שם על החוק.
דוד אמסלם: זה דיון אחר, אני לא רוצה להיכנס לשם.
דוד אמסלם: סיירתי שם כמה פעמים, ראיתי דברים מדהימים, שאני לא מעלה אותם כרגע לדיון.
דוד אמסלם: הגדרתי את הדיון האם אתה בעד לחזק את היישובים הקיימים או כך וכך.
דוד אמסלם: לכן אל תיכנס לזה.
באסל גטאס: תמ"א מדברת על זה, תמ"א 35.
מסעוד גנאים: אתה לא יכול להתרכז - - -
דוד אמסלם: אמרתי שזה הדיון שהגדרתי.
דוד אמסלם: בבקשה, דבר.
מסעוד גנאים: הקשבתי.
דוד אמסלם: אני אגיד לך מה הבעיה - - -
מסעוד גנאים: אתה יודע שחברי כנסת יכולים להגיד מה שהם רוצים, לא בהכרח להתרכז בנקודה.
דוד אמסלם: זה נכון, אבל בסך-הכול אנחנו רוצים דיון תכליתי בעניין הזה.
דוד אמסלם: אני יכול לשמוע, לנעול את הדיון וללכת.
דוד אמסלם: אני לא בא לעשות את הדיון כרגע על האוכלוסייה הבדואית בדרום.
מסעוד גנאים: תודה, אדוני היושב-ראש, אני גם מצטרף לחברי שבירכו על קיום הדיון שיזם ראש עיריית דימונה.
מסעוד גנאים: בקשר לשאלה הספציפית, גם אני מצדד ובעד כל אלה שאמרו שצריך לחזק את היישובים הקיימים ולא לבנות חדשים.
מסעוד גנאים: זה מזכיר לי את תוכנית שר הפנים בזמנו, מאיר שטרית, כאשר עלה כל העניין של מיזוג מועצות.
מסעוד גנאים: חשבו שזה יחזק, והמועצה החלשה החלישה את המועצה החזקה יותר ושתיהן יצאו חלשות.
מסעוד גנאים: אדוני היושב-ראש, השאלה הבסיסית שהזכרת, השבתי עליה בהקדמה שלי, אבל מאחר שאנחנו לא מדברים בחלל ריק ויש שם אנשים, יש גיאוגרפיה ויש עניינים פוליטיים, חברתיים ואחרים, אנחנו לא יכולים להתעלם.
מסעוד גנאים: בנגב ידועה הבעיה של האוכלוסייה הערבית הבדואית שם, של הכפרים הבלתי מוכרים, אז בהתחלה נפתור את הבעיה שם, הבעיה של הכפרים הבלתי מוכרים, שהם כבר קיימים אבל הם צריכים לגיטימיות חוקתית, מוניציפלית.
מסעוד גנאים: צריך להכיר בהם.
מסעוד גנאים: כל מילה של הקמה, בנייה, פיתוח – אלה דברים קונסטרוקטיביים, פוזיטיביים, שצריכים לשמח אותנו, אבל אנחנו למודי ניסיון, כערבים.
מסעוד גנאים: בזמנו היו תוכניות למשל בגליל, בשנות ה-70, פיתוח הגליל, אז התברר שזה ייהוד הגליל, התברר בסוף שזה פיתוח חד-סטרי, הקמה חד סטרית ולא דו-סטרית.
מסעוד גנאים: אנחנו רוצים שזה יהיה דו-סטרי.
מסעוד גנאים: אם פיתוח, אז שיהיה פיתוח לכולם, לא לבנות קבוצה לאומית מסוימת ולעקור אחרת, לא להכיר ביישוב מסוים בגלל שהוא יהודי, ולא להכיר ביישוב ערבי שעשרות שנים, אולי מאות שנים, קיים.
דוד אמסלם: תודה, מסעוד.
דוד אמסלם: שאול גולדשטיין, מנכ"ל רשות הטבע והגנים.
<שאול גולדשטיין: כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת, אני מנסה להגיד דברים שלא ישייכו אותי פוליטית, כי כל מה שאני אגיד, נראה לי שאנחנו כאן בחלוקה של האנשים.
<שאול גולדשטיין: אני אגיד דברים בהיבט שלנו.
<שאול גולדשטיין: קודם כול, גילוי נאות.
<שאול גולדשטיין: גדלתי בנגב, אני תושב באר-שבע רוב חיי, אני מאוד אוהב את הנגב, מבקר הרבה ביישובים הבדואים.
<שאול גולדשטיין: רק בשבוע שעבר היינו ברהט בסיור, ביום חמישי הזה שוב פעם ברהט בסיור, הבת שלי עובדת ברהט, הארגון שלנו עובד ביישובים הבדואים, ביר הדאג' וכן הלאה.
באסל גטאס: איזה ארגון?
<שאול גולדשטיין: רשות הטבע והגנים.
<שאול גולדשטיין: מה שאני אומר זה מהיכרות מאוד עמוקה עם מה שקורה שם.
<שאול גולדשטיין: בקצרה, אין לנו התנגדות ליישובים.
<שאול גולדשטיין: כשצריך להקים יישובים אנחנו לא מתנגדים להם, רק השאלה איפה.
<שאול גולדשטיין: לא כל תוכנית נכונה.
<שאול גולדשטיין: בנגב עשו אין-סוף תוכניות, תוכניות אב גדולות ותוכניות אב קטנות, ותוכניות מטרופולין באר-שבע שאושרה לא מזמן, ותוכנית לדימונה שאנחנו עובדים עליה ביחד ועכשיו מקדמים שכונה ממש צמוד לממשית, לפארק שלנו, כולל מרכז מסחרי גדול.
<שאול גולדשטיין: כשזה בתוכניות אנחנו יכולים להביע את דעתנו, אבל מה שקורה עכשיו במערכת התכנון בישראל שעושים קרוס על כל התוכניות.
<שאול גולדשטיין: יש תוכנית, שמים אותה בצד וכל אחד יוזם מה שהוא יוזם.
<שאול גולדשטיין: הדבר הזה בעינינו מופרך לחלוטין.
<שאול גולדשטיין: בקעת ערד לא יודעת לקבל שישה יישובים.
<שאול גולדשטיין: היא לא יודעת.
<שאול גולדשטיין: נגיד שלא היה יושב אף בדואי אחד, נגיד שלא היה שום יישוב אחר, נגיד שתל ערד לא היה קיים שם, זה לא מקום לשישה יישובים.
<שאול גולדשטיין: אתה רוצה להקים עיר, תכריז על עיר, אבל אף אחד לא בודק את זה תכנונית.
<שאול גולדשטיין: כל אחד בא וזורק כל מיני נקודות בנגב.
<שאול גולדשטיין: אני בתור תושב באר-שבע רוב חיי, כמו שאמרתי קודם, אני יכול להעיד מעדות אישית, כל המשפחות המיוחסות עברו לעומר; אחרי שנפתח מיתר, עברו למיתר; כשנפתח להבים, עברו ללהבים.
<שאול גולדשטיין: השכונה שגרתי בה, מה שנשאר בה זה אריק שרון, כי הוא היה אלוף פיקוד דרום, נאוי שהיה ראש העיר, הבתים שרכשו קמ"ג, אבל כל השאר לאט-לאט עזבו למקומות אחרים – ורואים את זה בבית הספר, הכיתות שלנו התרוקנו – כי בא יישוב יותר חדיש, עם תשתיות יותר יפות, עם בתים יותר רחבים, ורמת החיים שלנו הולכת ועולה, אתה רואה את זה בעיניים.
<שאול גולדשטיין: אני מדבר על הנגב, לשמור על הנגב – מדברים פה הרבה על השקעה בבדואים.
<שאול גולדשטיין: מבחינתי זה אזרחים ישראלים, אתה יכול להגיד ממוצא בדואי, אני לא יודע איך תגדיר אותם, הם אזרחי ישראל לכל דבר ועניין.
<שאול גולדשטיין: אתה רואה את ההשקעות שהמדינה השקיעה שם, לא נותר מהן דבר, כמו שאמרת קודם.
<שאול גולדשטיין: אתה רואה את ההשקעות.
<שאול גולדשטיין: אנחנו הולכים שם למשל על סניטציה, באזור רהט מסביב יש פגרים של בהמות ויש פגרים של עופות, אתה הולך מסביב ומנקה, אתה בא למחרת והכול מלוכלך חזרה.
<שאול גולדשטיין: צריך השקעה לפי תוכנית אב שקיימת היום, היא לא מסובכת, הכסף הוא לא אישיו, המדינה משקיעה כסף ומשקיעה יפה מאוד, גם בבדואים וגם ביהודים, צריך לתכלל את העניין.
<שאול גולדשטיין: כרט"ג אנחנו אומרים: לא כל יישוב מוצדק, בייחוד לא בבקעת ערד.
<שאול גולדשטיין: תל ערד זה המקום הראשון שבני ישראל שיוצאים ממצרים מגיעים אליו, זה המקום שנפגשים בתוך ארץ-ישראל, יש סיפור באתר הגדול הזה.
<שאול גולדשטיין: לא כל מקום מתאים.
דוד אמסלם: תודה, שאול.
דוד אמסלם: הייתי רוצה לשמוע עוד שני דוברים ברשותכם בקצרה.
דוד אמסלם: אסנת קמחי, מנהלת אגף ההתיישבות הכפרית ממשרד השיכון.
דוד אמסלם: עכשיו התחיל הדיון.
דוד אמסלם: אסנת, האם את מכירה את התוכנית?
<אסנת קמחי: אני מובילה אותה.
דוד אמסלם: מה את אומרת על מה שהעלה ראש עירית דימונה?
<אסנת קמחי: אני מנהלת את הבנייה הכפרית במשרד השיכון.
<אסנת קמחי: אני באגף 20 שנה, מנהלת אותה שמונה שנים.
<אסנת קמחי: יושבים פה ראשי רשויות – שאול גולדשטיין ידידי היה פעם ראש רשות – דב וחיים ילין.
<אסנת קמחי: ההתיישבות הכפרית לא מתחרה בהתיישבות העירונית.
<אסנת קמחי: מה שקורה בשנים האחרונות בדימונה לא קרה עשרות שנים, גם לא בבאר-שבע, גם לא במקומות אחרים.
<אסנת קמחי: אמר קודם אחד מחברי הכנסת, אני לא זוכרת מי, אחד היישובים הוקם על תוכנית המתאר של ביר הדאג'.
<אסנת קמחי: לא היו דברים מעולם.
<נילי ברוך: - - - בן גוריון מוקמת על ביר הדאג'.
באסל גטאס: נקודות הציון מראות כך.
דוד אמסלם: חבר'ה, באתי לשמוע אותה.
דוד אמסלם: בלי להפריע לי בבקשה.
<אסנת קמחי: הממשלה החליטה על הקמת חמש נקודות חדשות בנגב, לכל אחת מהן יש הסבר הגיוני משלו.
<אסנת קמחי: הנקודות שהוצעו בממשלה הן נקודות ראשוניות.
<אסנת קמחי: הממשלה אמרה: באזורים האלה והאלה אני רוצה להקים התיישבות נוספת מכל מיני סיבות.
דוד אמסלם: מי זה הממשלה?
דוד אמסלם: מינהל התכנון מעורב פה?
<אסנת קמחי: תיכף אני אסביר.
<אסנת קמחי: יש הנחיות של היועץ המשפטי לממשלה איך מקימים יישובים חדשים.
<אסנת קמחי: הנוהל אומר כך: הממשלה מחליטה החלטה עקרונית, חוזרים לשולחן התכנון, ואנחנו נמצאים שם עכשיו, מכינים תזכירים לכל אחד מהיישובים.
<אסנת קמחי: נשכרו צוותי תכנון, אדריכלים ויועצים להכנת תזכירים, הצוותים האלה הכינו חלופות.
דוד אמסלם: מי מוביל את זה?
דוד אמסלם: משרד השיכון?
דוד אמסלם: לא מינהל התכנון?
דוד אמסלם: בשלב הזה מינהל התכנון מחוץ לתמונה?
<אסנת קמחי: לא, לא.
<אסנת קמחי: הוא לא מחוץ לתמונה, תיכף אני אסביר.
דוד אמסלם: תעני לי על השאלה.
<אסנת קמחי: השלב הוא כזה, אנחנו מכינים תזכירים על-ידי צוותי תכנון - - -
<אסנת קמחי: אנחנו, משרד השיכון.
<איתמר בן דוד: היזם.
<אסנת קמחי: איזה יזם?
<אסנת קמחי: אין שם שום יזם.
<אסנת קמחי: מכינים תזכירים.
<אסנת קמחי: התזכירים הוכנו בשיתוף הוועדה המחוזית נגב דרום, הם מעורבים בכל התהליך.
<אסנת קמחי: התזכירים האלה הוכנו עם מספר חלופות, הם עכשיו לפני דיון בולנת"ע, הולנת"ע תגיש את המלצותיה למועצה הארצית, המועצה הארצית תחליט מה שהיא תחליט.
<אסנת קמחי: ככל שהיא תחליט שאנחנו מתקדמים הלאה, זה יבוא לאישור נוסף בממשלה.
<אסנת קמחי: זה התהליך.
<אסנת קמחי: אלה ההנחיות של היועץ המשפטי לממשלה, ואנחנו שם.
<אסנת קמחי: אנחנו בשלב שבו התזכירים לקראת סיום עם חלופות לגבי כל אחד מהיישובים.
<אסנת קמחי: ברשותך אני אגיד מילה על ביר הדאג'.
דוד אמסלם: אני רוצה את התהליך.
דוד אמסלם: קודם כול, האם את חושבת שמי שאמור להביא תכנונים כאלה זה משרד השיכון ולא מינהל התכנון?
<אסנת קמחי: משרד השיכון מאז ומעולם הוביל הקמתם של יישובים חדשים, בשיתוף מינהל התכנון.
דוד אמסלם: שאלתי ברמה העקרונית.
<אסנת קמחי: בשיתוף.
<אסנת קמחי: לגמרי.
<אסנת קמחי: היו מקרים שבהם משרד השיכון הוביל יישובים חדשים והם נדחו במועצה הארצית, והם לא קמו בסוף.
<אסנת קמחי: ברור שזה במשותף.
דוד אמסלם: אני שואל האם לדעתך מי שאמור להוביל את כל נושא התכנון במדינת ישראל זה לא מינהל התכנון?
דוד אמסלם: פה משרד השיכון בשיתוף המינהל.
דוד אמסלם: אני רואה תהליך הפוך.
<אסנת קמחי: אני חושבת שהתהליך כמו שהוא היום הוא נכון.
דוד אמסלם: האם ראשי ערים או נציגות הערים בסביבה הם שותפים לדיונים האלה?
<בני ביטון: אני אגיד מילה, ברשותך אדוני היושב-ראש.
<בני ביטון: היא יכולה להגיד, זה יגיע אלינו לוועדה המחוזית, זה יגיע לוועדה ארצית, ואני אומר חד וחלק כחבר בכל הוועדות: גם בוועדה המחוזית וגם בוועדה הארצית לתכנון ובנייה אנחנו לא נעביר את זה.
<בני ביטון: אמרתי את זה גם לשר - - -
<אסנת קמחי: או שכן או שלא.
<בני ביטון: או שכן או שלא.
<בני ביטון: אמרתי גם לשר.
<בני ביטון: ושימו לב, אתם מטעים את חברי הכנסת פה, וחבל - - -
דוד אמסלם: בני, עצור.
דוד אמסלם: אסנת, באיזה שלב התוכנית נמצאת כרגע?
<אסנת קמחי: אנחנו לקראת סיום התזכירים והגשתם לולנת"ע.
דוד אמסלם: מה אחרי הולנת"ע?
<אסנת קמחי: הולנת"ע תגיש את המלצותיה למועצה הארצית, זה יעבור לדיון במועצה הארצית.
<אסנת קמחי: כנהוג.
דוד אמסלם: רן בנימין פה?
דוד אמסלם: – לא.
דוד אמסלם: רבותי, אני רוצה לסכם את העניין, ברשותכם.
<אלעד הוכמן: אדוני היושב-ראש, אם אפשר נציג צעירים, את יערה פרץ?
<אלעד הוכמן: היא הגיעה לפה מבאר-שבע.
<אלעד הוכמן: שתי דקות.
<אלעד הוכמן: אני חושב שראוי לשמוע גם את האזרחים, שהם כמעט שקופים בדיון הזה.
דוד אמסלם: שני דברים: ההתחלה שלך היתה טובה "היא הגיעה מבאר-שבע", דבר שני, אני עושה את הדיון בגלל האזרחים.
דוד אמסלם: אם לא היו אזרחים, לא היה דיון.
<יערה פרץ: לא נשמעו אזרחים.
דוד אמסלם: אני גם אזרח, זה בסדר.
דוד אמסלם: ראש העיר מייצג אזרחים.
דוד אמסלם: דרך אגב, כל חברי הכנסת ייצגו אזרחים פה.
דוד אמסלם: אנחנו לא צריכים לעבור אזרח-אזרח ולשמוע אותו, בגילאי שנתיים, שלוש, שבע ו-50.
דוד אמסלם: היות שבאת מבאר-שבע, זה הנימוק הכי נכון לתת לך זכות דיבור.
<יערה פרץ: קודם כול, תודה רבה על זכות הדיבור ועל קיום הדיון החשוב הזה.
<יערה פרץ: בסך-הכול הוא מאוד-מאוד חשוב.
<יערה פרץ: כמו שנאמר, אני גרה בבאר-שבע, אני סטודנטית בבאר-שבע, ואני חשה קצת תסכול, ואני אשתף אתכם, כי היינו פה לפני שבעה חודשים, בדיוק בוועדה הזאת ודיברנו בדיוק על הנושא הזה, המשכנו להגיע לאורך מושב החורף - - -
דוד אמסלם: אני לא קיימתי דיון כזה.
<יערה פרץ: אתה לא היית כאן.
<יערה פרץ: המשכנו להגיע לאורך מושב הקיץ והיום הגענו בתקופת הבחינות שלנו.
<יערה פרץ: אנחנו כאן, ומשום מה לאורך כל התקופה הזאת עדיין לא התקבלה איזו החלטה, לא נעשו בחירות.
<יערה פרץ: ראינו שבכל ההיסטוריה של הבית הנפלא הזה כן מתקבלות החלטות, כמו למשל מה שהיה עם מצפה נפתוח.
<יערה פרץ: אני לא מבינה למה כשמדברים על הנגב לא מסוגלים לקבל החלטה ולא נעשות בחירות.
<יערה פרץ: כולנו הרי מכירים, ונאמרו כאן לפני כל ההשלכות.
<יערה פרץ: כולנו יודעים מה זה אומר להקים יישוב חדש ליד עיר קיימת, כולנו יודעים שהיישובים החדשים האלה יפגעו בצורה הרסנית בערים הקיימות.