GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<ניזאר פארס: 8,000 איש ניגשו למכרזים של המשרות, 170,180 משרות, מתוכם צריך לבחור, אנשים עברו את הסינונים ואת המבחנים, ומי שהגיע בסוף הגיע לוועדות ולוקחים את הכי מתאימים.
<ניזאר פארס: לגבי הייצוג של הכפרים הדרוזים, כמות האנשים, כולם קבועים, אין מישהו שהוא זמני, אין דבר כזה, כולם תחת אותו חוק שאחרי שנתיים מקבלים קביעות ובדרך כלל כולם מקבלים קביעות אחרי שנתיים, במסגרת איזו ועדה שמקימים.
<ניזאר פארס: היום, נכון לעכשיו, איך אנחנו רואים את האיום, מהו המענה המבצעי שאנחנו רואים אותו ככב"א – ואני לא אומר צה"ל ולא אומר גופים אחרים, כי זה שונה לגמרי.
<ניזאר פארס: היום צה"ל הוא באמת עם מורכבות, הייתי מח"ט שם שלש שנים, מכיר את המורכבות מכל הכיוונים.
<ניזאר פארס: לגבי כב"א, היום, תחנת מסעדה – ואני אומר את זה באחריות מלאה, אמורה לתת מענה הולם, סביר ואפילו קצת יותר מזה, לסיכונים שיש במרחב הזה של הכפרים הדרוזים בצפון רמת הגולן.
<ניזאר פארס: ולא צריך, גם אם עכשיו יתנו לי תקציב לעוד תחנה, אני לא אשים אותה במרחב הזה של צפון רמת הגולן, כי יש לנו הרבה מאוד מקומות יותר מורכבים, שמעתם פה, ערים גדולות שאין בהן בכלל תחנות ואני אומר, מה הפתרון, אחד, אנחנו בחירום נערכים קצת אחרת - - -
נאוה בוקר: שלושים שניות לסיום.
<ניזאר פארס: אני אומר, הפתרון שנערכים אחרת.
<ניזאר פארס: גם במזג אויר שהוא סוער – ויש לנו לא מעט כאלה ימים, יש תחנה, נקודת הזנקה, תחנה שנפתחת באופן קבוע, במג'דל, ליד מגרש הכדורגל, כבר קיבלנו אותה לפני שנה, היא מתמקמת באופן קבוע.
<ניזאר פארס: גם כשיש מצב ביטחוני בעייתי אנחנו ממקמים אותה וזה לפי הערכת המצב שלנו ולכם זה לא הפתרון.
<ניזאר פארס: הפתרון של המתנדבים, אנחנו - - -
נאוה בוקר: חייבים לתגבר את מערך המתנדבים.
<ניזאר פארס: לתגבר, נאפשר את זה, אני גם איזום אפילו פגישה עם ראשי הרשויות בכפרים, נשב שם, נשמע, ואני אומר לכם, גם להקים אפילו יחידת מתנדבים כזו, לא רק שיהיו מתנדבים בתחנה - - -
<קריאה: מאוד חשוב.
<ניזאר פארס: נקים יחידה כזו, אין בעיה, אנחנו עושים את זה בהרבה מאוד מקומות, מקומות שמגלים הרבה רצון לבוא להתנדב, אנחנו אפילו בחלק גדול מהמקומות שמים רכב, מכשירים את האנשים, מאמנים אותם ובסוף נותנים להם רכב, זה מכפיל כוח.
<ניזאר פארס: ואם יש רוח התנדבותית אז אנחנו ננצל את זה.
נאוה בוקר: בואו נסכם, אני חייבת לסיים, סלחו לי, המפכ"ל מחכה לי.
נאוה בוקר: אגב, מה המצב בתחנות משטרה אצלכם?
<קריאה: בסדר, יחסית בסדר, נפגשנו עם הממ"ז והעלינו את הבקשות שלנו.
נאוה בוקר: יופי, אני שמחה לשמוע.
<קריאה: נפגשנו עם הממ"ז החדש והעלינו את הבקשות שלנו.
נאוה בוקר: אז אין לי מסר להעביר.
<מועדאד זהר אלדין: רק בחוק המכרזים, גם אם ניגש תושב אילת למכרז והוא עונה על הדרישות, אני תמיד מעדיף את בן עין קנייה, כי הוא זמין, ונכון ונמצא.
נאוה בוקר: אתה צודק מאה אחוז.
נאוה בוקר: אני פועלת מול נציבות שירות המדינה, אנחנו בוועדת הרפורמה ואנחנו נטפל גם בזה.
נאוה בוקר: זה לא ייתכן שאדם שגר בדרום צריך לעבוד בצפון.
<קריאה: את לא - - - לדרוש תחנת משטרה בישובים הדרוזים.
נאוה בוקר: לא, אני אמרתי - - -
<קריאה: צריך - - - בשאר המקומות.
נאוה בוקר: קודם כל, אמרתי את זה בהומור אבל אני לא יודעת מה המצב אז אני שמחה לשמוע שבסך הכול הכול בסדר.
נאוה בוקר: בואו נסכם דבר כזה.
נאוה בוקר: אתם תחליטו על נציג או שניים שישתתפו בוועדה, נכניס את הבעיות ואת דרכי הפתרון ונשב על זה בצוות מצומצם.
נאוה בוקר: אנחנו נשלח את המכתבים לאותם גורמים שלא השתתפו.
נאוה בוקר: עם מד"א נקיים דיון נפרד, שמעתי כאן הרבה טענות בנוגע למד"א.
נאוה בוקר: מל"ל – אני אשמח גם לשבת אתכם בנפרד כי יש כמה נושאים שלא צריך להטריח את כולם בנוגע אליהם.
נאוה בוקר: תודה רבה לכולם, הדיון הסתיים.
דוד אמסלם: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה בנושא חוף אכזיב.
דוד אמסלם: היו כאן הצעות לדיונים מהירים של מספר חברי כנסת בנושא "תוכנית הבנייה בחוף אכזיב", של חבר הכנסת דב חנין, חברת הכנסת יעל גרמן, חברת הכנסת יעל כהן פארן, חברת הכנסת שרן השכל וחברת הכנסת תמר זנדברג.
דוד אמסלם: ברשותכם, אעביר את רשות הדיבור לחבר הכנסת דב חנין.
דוד אמסלם: אני רק רוצה לומר, הדיון יסתיים בשעה 11:30.
דוד אמסלם: כל חבר כנסת שמדבר, אם הוא רוצה לשמוע גם את הגופים המתנדבים ופעילי איכות הסביבה שיבין שככל שהוא מדבר יותר הם מדברים פחות.
דוד אמסלם: בשעה 11:30 אנעל את הדיון.
דב חנין: תודה, אדוני היושב-ראש, תודה על הדיון הזה.
דב חנין: אנחנו מדברים על תוכנית בנייה של מאות יחידות דיור למגורים ולמלונאות במרחק של 100 עד 150 מטר מקו המים בחוף אכזיב.
דב חנין: אנחנו מדברים על אחד החופים היקרים ביותר, המשמעותיים ביותר, היפים ביותר, אזור יפהפה, אזור של נופש ופנאי, ואזור שבו הולכים להקים וילות, צמודי קרקע ובנייה אחרת, גם למגורים וגם למלונאות.
דב חנין: אדוני היושב-ראש, איך דבר כזה יכול לקרות?
דב חנין: מה שאני אומר עכשיו הם עובדות אז אומר אותם בקצרה.
דב חנין: אחת, הבנייה הזאת סותרת לחלוטין את חוק שמירת הסביבה החופית.
דב חנין: הוולחו"ף סיירה בשטח הזה, התרשמה מאוד מהערכיות של החוף וקבעה שמדובר בשטח "שלא ראוי שייבנה בכלל".
דב חנין: זו הקביעה של הוולחו"ף.
דב חנין: שתיים, תמ"א 35, תוכנית המתאר הארצית שאושרה בשנת 2005, מגדירה את השטח הזה כשטח של מרקם חופי בעל רמת השימור הגבוהה ביותר.
דב חנין: כלומר, אי אפשר לבנות בו את מה שרוצים לבנות עכשיו.
דב חנין: תוכנית המתאר המחוזית, תמ"מ 2/תיקון 9, שאושרה בשנת 2008, מגדירה 81 דונם מתוך השטח הזה כגן לאומי.
דב חנין: אם זה גן לאומי, אם זה מנוגד לתוכנית המתאר הארצית מספר 35, אם זה מנוגד לחוק שמירת הסביבה החופית ומנוגד לעמדותיה של הוולחו"ף, איך דבר כזה קורה?
דב חנין: התשובה לאבסורד הזה היא העובדה שאנחנו נמצאים במציאות שבאנגליה במאה התשע-עשרה קראו לה "שלטון היד המתה".
דב חנין: מתוך הקבר צומחת תוכנית ישנה, היסטורית, שאושרה בתקופה שבה לא היו חוקים ולא היו תוכניות ולא היו הגנות על הסביבה, והתוכנית הזאת שאיכשהו אושרה בהליך היסטורי מצליחה להתגבר על החקיקה המודרנית, על ההוראות המודרניות, על הנורמות שאנחנו בכנסת ישראל ושמוסדות התכנון הארציים והמחוזיים קבעו כדי להגן על מדינת ישראל ועל הערכים שלה.
דב חנין: קטסטרופה.
דב חנין: זה אומר, אדוני היושב-ראש, אנחנו צריכים לקדם את אותה הצעת חוק היסטורית שנמצאת בפני הכנסת, שבקדנציה הקודמת חתמו עליה 70 חברי כנסת, שמתקנת את המצב האבסורדי הזה ואומרת: די ל"שלטון היד המתה", אי אפשר שתוכניות עתיקות יגברו על חקיקה מודרנית.
דב חנין: אבל כרגע אנחנו עוסקים בחוף אכזיב, ובחוף אכזיב הפתרון פשוט מאוד.
דב חנין: אנחנו יכולים לשמור על גן לאומי, אנחנו יכולים לשמור על השטח הערכי הזה, אנחנו יכולים לפעול בהתאם להמלצת הוולחו"ף אם נחליט על כך.
דב חנין: את ההחלטה הזאת אפשר לבצע.
דוד אמסלם: דרך אגב, מתי התוכנית הזאת אושרה?
דב חנין: התוכנית הזאת היא משנת 1994.
דוד אמסלם: ובשנת 1994 היה מותר לבנות על גן לאומי?
דב חנין: בשנת 1994 זה עוד לא הוכרז כגן לאומי.
דב חנין: ההכרזה על גן לאומי מאוחרת יותר.
דוד אמסלם: על השטח הזה?
דב חנין: על השטח הזה, על 81 דונם מתוך השטח הזה.
דוד אמסלם: אני שואל על השטח שעליו בונים.
דב חנין: 81 דונם מתוך השטח שעליו בונים.
דב חנין: מה ההצעה שלנו?
דב חנין: אדוני היושב-ראש, הוועדה הזאת היא באמת סוג של גלגל הצלה לתושבים.
דב חנין: מתנהל שם מאבק מאוד-מאוד חשוב.
דב חנין: ציבור גדול מאוד בארץ אוהב את חוף אכזיב וכולם מסתכלים על הוועדה שלך, אדוני היושב-ראש.
דב חנין: הפנייה שלנו לוועדה היא בבקשה שהוועדה תקבל החלטה שפונה קודם כול לשר האוצר, שהוא היום גם השר להגנת הסביבה.
דב חנין: אגב, המשרד להגנת הסביבה מתנגד כמובן לתוכנית המופרעת הזאת.
דב חנין: לפנות לשר האוצר, שהוא גם השר להגנת הסביבה, או לפנות לשר להגנת הסביבה שיפנה לשר האוצר, ושניהם ביחד יחליטו ביניהם שאת הדבר הזה צריך לעצור.
דב חנין: אנחנו בהחלט לא מתנגדים לפצות את היזמים אם יש שם יזמים שרוצים.
דב חנין: אפשר גם להעתיק את התוכנית מהחוף, לשריין את הגן הלאומי, להזיז אותה אחורה מקו החוף.
דב חנין: אפשר לייצר הרבה מאוד פתרונות.
דב חנין: אבל אם כנסת ישראל לא תאמר בנושא הזה את דברה, והוועדה הזו היא הכלי של הכנסת לומר את דברה, אנחנו נעמוד בפני מצב שאחד החופים היפים ביותר והיקרים ביותר במדינת ישראל ילך לאיבוד.
יעל גרמן: רק אוסיף על דבריו של חברי המלומד דב חנין.
יעל גרמן: בעתירה שהוגשה כנגד התוכנית, לאחר שהיא אושרה וברור שמבחינה סטטוטורית היא תקפה, בבית-המשפט אמר השופט רון סוקול את הדברים הבאים: "מצאתי כי הוראת סעיף 25 לתוכנית הינה הוראה מנחה.
יעל גרמן: משמעה של ההוראה הינה כי בחלוף התקופה שנקבעה בה על ועדות התכנון לשקול האם התוכנית נחוצה, רלוונטית, תואמת תפיסות עדכניות, או האם לשנותה ולהתאימה.
יעל גרמן: החלטות ועדות התכנון לגבי המשך קידומה של התוכניות היו צריכות להיות שקופות, מפורטות, מנומקות.
יעל גרמן: הוועדה המקומית לא התנהגה כך והחלטותיה אינן מפורטות, אינן מנומקות ולא ניתן להסיק מהן האם הוועדה הייתה מודעת לחובתה".
יעל גרמן: ועוד הוא אומר: "ככל שהוועדה המקומית, ואם יהיה צורך גם הוועדה המחוזית, ימצאו לנכון לבצע שינויים והתאמות בתוכנית, יפעלו לתיקון התוכניות ויימנעו מעשיית שימוש בנספח הבינוי".
יעל גרמן: רוצה לומר, בית-המשפט פתח פה פתח, הוא מודע לכך שמ-1994 יש תוכנית שעדיין מאושרת, אין מה לעשות, ולבעלים יש זכויות כאלה ואחרות.
יעל גרמן: אבל הוא בא, והיו גם מספר רעיונות בוולחו"ף – אחד מהם כרגע הציג חברי דב חנין– שאמרו: בואו קודם כול נרחיק את התוכנית הזאת מהחוף, נמזער את הנזק שלה, וניתן אחוזי בנייה נוספים ליזם כך שהוא לא יפסיד.
יעל גרמן: אבל לשם כך צריך רצון טוב ולפתוח את כל הנושא.
יעל גרמן: זאת הבקשה שלנו ממך.
דוד אמסלם: חברת הכנסת יעל כהן פארן, בבקשה.
יעל כהן-פארן: קודם כול, תודה, אדוני היושב-ראש, על הדיון החשוב מאוד הזה.
יעל כהן-פארן: לא סתם הגיעו לכאן הרבה מאוד תושבים מן האזור, אוטובוס שלם יצא ב-6 בבוקר, אם לא לפני כן, מאזור נהריה.
יעל כהן-פארן: יש כאן דוגמה באמת מדהימה ללקונה שיש בחוק החופים שאושר בכנסת בשנת 2004, שבו למעשה לא נכללו תוכניות ישנות.
יעל כהן-פארן: אז גם כשהתוכנית הגיעה לוועדה המחוזית, למרות בית-המשפט והפסיקה שהקריאה עכשיו חברתי חברת הכנסת גרמן התוכנית הגיעה בחזרה לוועדה המחוזית ואושרה שם, לא עברה שוב את הוולחו"ף, אושרה שם ברוב זעום של 5-4, כאשר במתנגדים היו גם המשרד להגנת הסביבה וגם נציגי ארגוני הירוקים.
יעל כהן-פארן: אשמח לקבל את תגובת נציג הוועדה המחוזית, שאני יודעת שיושב כאן, מדוע התוכנית הזאת לא שונתה ומדוע ההחלטה על המיקום המאוד-מאוד רגיש שלה נשארה בעינה, להקים בתים 100 מטר מקו המים למרות שכל החקיקה בנושא וכל התכנון בעשרים השנים האחרונות בעצם סותרים את ההחלטה הזאת וסותרים את התוכנית.
יעל כהן-פארן: הקו של התוכנית, 100 מטר מן המים, חייב להשתנות.
יעל כהן-פארן: אני מצטרפת כמובן לחברי דב חנין בכל הדברים שאמר וקוראת פה לוועדה להוציא מכתב דחוף לשר האוצר ולשר להגנת הסביבה כחלון בבקשה לעצור את התוכנית, בין אם בוועדות התכנון ובין אם בממשלה.
יעל כהן-פארן: את תוכנית פלמחים עצרו בהחלטת ממשלה והגיעו להחלטה לפצות את היזם ונמצאים אתו במהלך של קביעת גובה הפיצוי או האדמה לפיצוי.
יעל כהן-פארן: אני חושבת שגם כאן, זאת תוכנית שאין לה מקום במדינת ישראל בשנת 2016 לאור החקיקה בנושא.
יעל כהן-פארן: אין מקום לבנות בתים 100 מטרים מקו המים, אין מקום להקים בניינים גבוהים שחוצצים בין גב החוף לים.
יעל כהן-פארן: זו פשוט תוכנית לא רלוונטית לישראל של היום.
תמר זנדברג: אני מסכימה לכל מילה שנאמרה.
תמר זנדברג: לא אחזור על דברים שנאמרו.
תמר זנדברג: רק תוספת קטנה.
תמר זנדברג: בשנת 2008 יצאה נערה בשם עדי לוסטיג והתיישבה בחוף פלמחים, על חוף שבעצם כבר היה בנוי מבחינה תכנונית.
תמר זנדברג: כלומר, תוכנית מאושרת שעברה את כל השלבים ואושרה בוועדה המחוזית, הדחפורים כבר עוד רגע הגיעו לשטח.
תמר זנדברג: התוכנית הזו נעצרה והגיעה למצב שבשנת 2010 היא בוטלה בפעם הראשונה ובשנת 2015 מדינת ישראל נתנה את אותו כתב שיפוי ליזמים, שבעצם סלל את הדרך לכך שהיזמים יפוצו, כי מגיע להם, כי אנחנו לא רוצים שאף אחד יפסיד כסף שהוא השקיע ושהוא הסתמך עליו, אבל האינטרס הציבורי ניצל וגבר עליו.
תמר זנדברג: תיארו חברי – לא אחזור על זה – את המצב האנומלי שאנחנו נמצאים בו, שמצד אחד מדינת ישראל הכירה, דרך חוק חשוב מאוד, בהגנות על החוק ובהתמעטות ובכרסום ובאיומים שיש על החופים, ומצד שני, לא תוכניות חדשות – אפרופו תוכנית המלונאות וכולי שלוקחות את זה בחשבון בצורה כזו או אחרת, בצורה פחות טובה לטעמנו אבל לפחות לוקחות בחשבון – לא תוכניות חדשות מתקדמות עכשיו אלא דווקא תוכניות ישנות חוזרות ומאיימות עלינו מהקבר, עם אותו דימוי של היד המתה שתיאר דב חנין שפשוט יוצאת מן האדמה ומושכת למטה למרות שברור לכולם שבמציאות של היום מצב התוכנית היה שונה לגמרי.
תמר זנדברג: לכן אני חושבת שתקדים פלמחים יפה כאן בצורה ברורה מאוד.
תמר זנדברג: את התוכנית הזאת צריך לעצור, את היזמים צריך לשפות, לפצות, להרחיק, יש הרבה מאוד אופציות, אבל קודם כול צריך להיות ברור לנו שתוכנית חוף אכזיב במתכונתה הנוכחית לא תצא לפועל.
עבדאללה אבו מערוף: כבוד היושב-ראש, אני מודה מאוד על הדיון החשוב ביותר בעניין הזה.
עבדאללה אבו מערוף: אדבר בקיצור.
עבדאללה אבו מערוף: כל האנשים כאן מכירים את האזור, את חוף אכזיב בכלל.
עבדאללה אבו מערוף: אני נמצא שם הרבה פעמים באופן סדיר, כבר שנים רבות.
עבדאללה אבו מערוף: לא צריך להגיד כמה חשוב לנו כאזרחים לשמור על המקום הזה, על הטבע, להנאת כולם, גם כגן לאומי וגם בכלל.
עבדאללה אבו מערוף: בקיצור, אסור לתת יד לכך ששם יבנו מבנים, אסור לתת יד להריסת אוצר הטבע הזה שהוא אוצר לכל הדעות.
עבדאללה אבו מערוף: מישהו אמר לי: נניח שיבנו שם דירות, נניח שבמצב הטוב ביותר, האידיאלי, יבנו שם גם דירות של דיור ציבורי.
עבדאללה אבו מערוף: גם את זה לא נאפשר בשום אופן.
עבדאללה אבו מערוף: אומר עוד יותר מזה.
עבדאללה אבו מערוף: לא אדבר עכשיו הרבה על פוליטיקה, אבל כן נדבר פוליטיקה.
עבדאללה אבו מערוף: כשהממשלה משרתת את ההון היא לא מתחשבת באזרח הפשוט.
עבדאללה אבו מערוף: היא יכולה להרוס גן לאומי, כל העניינים הם כבר אפס.
עבדאללה אבו מערוף: יש כסף – זה הכול.
עבדאללה אבו מערוף: מה עוד, אני לא יודע אם זה מצלצל לאוזני מי שמדבר על ביטחון, אבל נדבר על העניין הזה.
עבדאללה אבו מערוף: המקום קרוב לגבול, אבל כשיש הון גם זה בוודאי לא אכפת להם, גם לא חיים של אנשים, לא שלווה של אנשים ולא בריאות של אנשים.
עבדאללה אבו מערוף: התוכנית הזאת חייבת לא לצאת אל הפועל.
עבדאללה אבו מערוף: תודה ליושב-ראש שאכן נענה מהר לבקשה.
עבדאללה אבו מערוף: אני בטוח שהאובייקטיביות שלו ישנה, כפי שאנחנו מכירים אותו, ושהתוכנית הזאת לא תצא אל הפועל ותיקבר לתמיד.
עבדאללה אבו מערוף: אסור שניתן יד לכך ששם תהיה בנייה.
זוהיר בהלול: ראשית, אני מוחה נמרצות, למרות הסכם הפיוס בין ישראל ותורכיה, עדיין יש מישהו שמנמיך את הכיסאות פה ביד מכוונת.
זוהיר בהלול: נדמה לי שזה בדי-אן-אי של הישראלים...
זוהיר בהלול: אז אני מצטער שלמרות קומתי הגבוהה אני מצטייר בפניכם כאיש נמוך.
זוהיר בהלול: על כל פנים, אחד הנתונים המדהימים, אדוני היושב-ראש, שנגלו לנגד עינינו במהלך הדיונים המרתקים בוועדת הפנים והגנת הסביבה בראשותך הוא שמה שנותר לתושבים, לאזרחי מדינת ישראל, הוא ממוצע של בערך סנטימטר וחצי של חוף, או שני סנטימטרים.
זוהיר בהלול: באים וגוזלים וגודעים פעם אחר פעם בשיטת הסלאמי, בשיטת הטיפין-טיפין, באלגנטיות, במתן בסתר ליזמים, לטייקונים, וזה על חשבון משאבי הטבע במדינת ישראל.
זוהיר בהלול: חבל לי.
זוהיר בהלול: אני לא רוצה להכביר מילים על מה שנאמר עד עכשיו, אבל אני חושב שמכאן אמורה לבקוע הזעקה האמיתית על כך שמטיבים עם אנשים על חשבון הטבע המקסים שנותר עדיין כחלקת אלוהים הקטנה שם בצפון בסמוך לביתי.
זוהיר בהלול: עוד נקודה חשובה מאוד שעדיין לא נאמרה עד היום, מר אמסלם, מתחת לאדמה מבעבעים לוחות טקטוניים של אזבסט שמאיימים להתפרץ בחמת זעם כדי לקטול את חייהם של אנשים שכל משאת נפשם היא לחיות כשאר האדם, 80-84 שנים בלי מחלות, למרות שיש פער בין הפריפריה ובין המרכז של 4.5 שנים.
זוהיר בהלול: אנחנו שם בצפון חיים 4.5 שנים פחות מחברינו הטובים שחיים בתל-אביב.
זוהיר בהלול: אז מה, להוסיף עוד 1,000 יחידות דיור בשכונה שמתחתיה מתלקחת תבערה בריאותית?
זוהיר בהלול: הרי אתה תמיד גם מדבר על העניין הזה.
זוהיר בהלול: כאן אני אומר את העמדה שלי, שאם יש את חוק החופים אי אפשר לתת לאנשים ליהנות מתוכנית ישנה.
זוהיר בהלול: החוק הזה בא להציל אבל גם בא לתת מענה למשאבי טבע במדינת ישראל.
דוד אמסלם: תודה לחבר הכנסת זוהיר בהלול.
אכרם חסון: מפליא אותי שארגוני הסביבה לא המשיכו בעתירה אחרי התשובה שקיבלו מבית-המשפט ושוועדת התכנון לא עשתה כלום, לא עשתה שום שינוי.
אכרם חסון: ההזדמנות שנתן השופט הייתה ברורה מאוד, שצריך לחזור לתכנון ולבדוק איך אפשר להתאים את התוכניות לתכנון הקיים כיום.
אכרם חסון: לכן, אנשי ארגוני הסביבה, מדוע לא המשכתם בעתירה?
אכרם חסון: דבר שני, דיברתי עם שר האוצר, שהיום אחראי על התכנון.
אכרם חסון: הוא תומך במאבק התושבים והוא גם ממליץ ורוצה – אם זה אפשרי מבחינת החוק – להחזיר את זה לרשות התכנון ולהתאים את התוכניות לפי רצונם של התושבים וגם של חוקי התכנון החדשים.
דוד אמסלם: תודה רבה חבר הכנסת אכרם חסון.
דוד אמסלם: אני רוצה, ברשותכם, להעביר את רשות הדיבור לתום פישר מן הוועד להצלת חוף אכזיב, בבקשה.
<תום פישר: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, ותודה רבה גם לחברי הכנסת שיזמו את הדיון.
<תום פישר: אנחנו מודים לכם.
<תום פישר: הגענו עם אוטובוס מהצפון בלי מזגן.
דוד אמסלם: בלי מזגן – זה מטעמים אידיאולוגיים או כי התקלקל המזגן?
<תום פישר: התקלקל.
<תום פישר: הכנו מצגת קטנה שתראה את התוכנית, אבל חזרו על דברים אז אריץ אותה מהר יותר.
<תום פישר: לפני שאנחנו מתחילים אנחנו רוצים להראות לחברי הוועדה ולכל הנוכחים פה את חוף אכזיב, על מה אנחנו בעצם מדברים.
<תום פישר: חוף אכזיב הוא אחד החופים הכי יפים בארץ, שכולל לגונות מהממות ומפרצים.
<תום פישר: במהלך השנה פוקדים את החוף הזה אלפי אנשים שבאים מכל הארץ עד לצפון בגלל שהחוף הזה כל-כך נותן תחושה פראית.
<תום פישר: הוא פתוח, נעים להיות שם, הוא ממש פנינת היופי של הגליל המערבי, שלצערנו תוכנית בנייה מאיימת עליה.
<תום פישר: זה התשריט של התוכנית.
<תום פישר: בסך הכול מדובר בשטח של כ-300 דונם, 839 יחידות דיור למגורים, כש-70 מתוכן יחידות של צמודי קרקע, שזה מה שמסומן בצהוב בתוך התשריט, ו-750 יחידות דיור מלונאיות.
דוד אמסלם: דרך אגב, מה המרחק האמיתי מן החוף?
<תום פישר: קודם כול, מה זה אמיתי?
<תום פישר: השאלה מה זה חוף – בגאות או בשפל.
דב חנין: כולנו יודעים שהים ילך ויעלה.
דב חנין: אנחנו מדברים על עכשיו.
דוד אמסלם: נשאל לגבי הגאות.
<תום פישר: במקום הצר זה 100 מטרים ובמקום הרחב יותר זה 150 מטרים.
<תום פישר: היזמים אומרים שזה 200 מטרים.
<תום פישר: הם מתכוונים למגורים אבל בין המגורים לים יש עוד מרכז מסחרי שאמור להיבנות ובית מלון שכרגע לא נמצא.
דוד אמסלם: הבנייה היא במרחק 150 מטרים מחוף הים?
<תום פישר: בין 100 ל-150 מטרים.
דב חנין: נכון לעכשיו.
דב חנין: הים הולך לעלות במאה העשרים-ואחת.
<תום פישר: מצפון לתוכנית נמצא גן לאומי אכזיב, ממזרח נמצא אזור התעשייה של נהריה ומדרום נמצא מפעל "איתנית" לשעבר.
<תום פישר: תיכף אתייחס לסוגיות האלה.
<תום פישר: זה החוף.
<תום פישר: אתה יכול להתרשם מן האופי המיוחד שלו.
<תום פישר: זה שטח התוכנית.
<תום פישר: שם הולכת לקום שכונת מגורים הומה.
<תום פישר: זה גבול התוכנית, מה שמסומן באדום.
<תום פישר: גן לאומי נושק לתוכנית.
דוד אמסלם: התוכנית יושבת על גן לאומי?
<תום פישר: אסביר.
<תום פישר: יש תוכנית מפורטת לגן לאומי, שזה מה שאני מציג לכם כרגע, ויש תוכנית מ-2008 שמכריזה על עוד 81 דונם, כפי שדב חנין ציין, שהיא לא קיבלה תוקף אף פעם כי היא לא חלה בדיעבד.
דוד אמסלם: אז כרגע זה לא יושב על גן לאומי.
דוד אמסלם: אני רוצה את הפרטים.
דוד אמסלם: אני איש של פרטים.
<תום פישר: אני מציג לך את הפרטים.
<תום פישר: אענה על כל שאלה שתשאל.
<תום פישר: בעיקרון אנחנו טוענים שאמנם תישאר הגישה לחוף, זה גם מה שהיזמים כל פעם טוענים, שהגישה לחוף לא נחסמת וכולי, היא באמת תישאר, אבל כל החוף יאבד את האופי שלו.
<תום פישר: שכונת מגורים הומה כזו מוסיפה עוד אלפי כלי רכב.
דוד אמסלם: אתה אומר בעצם שהאופי של החוף ישתנה.
<תום פישר: ייהרס, לא ישתנה.
<תום פישר: לדעתנו זה ייהרס כי שכונת מגורים על חוף כל-כך מיוחד- - -
דוד אמסלם: אופי לא נהרס, אופי זה דבר שמשתנה.
<תום פישר: שכונת מגורים הומה של כמעט 1,000 יחידות דיור ובתי מלון, שבאים אליה מכל הארץ, תגרור תאורה וכלי רכב.
דוד אמסלם: מה היה בשטח הזה קודם?
<תום פישר: לפני שנת 1994, אז היה שינוי ייעוד, היה שם מפעל תעשייה, מפעל "דלתא", שנמצא בצד הכי מזרחי של התוכנית, הכי רחוק מן החוף, והייתה לו השפעה פחותה.
<תום פישר: אנשים לא יודעים שהיה שם מפעל.
<תום פישר: לשכונת מגורים ישימו לב.
<תום פישר: לא אחזור על ציר הזמן כי פירטו את זה.
<תום פישר: רק אתייחס לבית-המשפט.
דוד אמסלם: התוכנית המאושרת היא משנת 1994?
<תום פישר: כן.
<תום פישר: היא אושרה לפני 22 שנים.
<תום פישר: בית-המשפט קיבל החלטה אמיצה מאוד.
<תום פישר: בית-המשפט, למי שמכיר, לא מתערב בהליכי תכנון בדרך כלל, ופה הוא הנחה את הוועדה המחוזית לקיים דיון חוזר ולבחון התאמות רלוונטיות.
<תום פישר: לצערנו הוועדה התעלמה.
<נעמי וייל: יש פסק-דין של בית-המשפט העליון.
<תום פישר: יהיה לך זמן לדבר.
<תום פישר: יש פסק-דין של בית-המשפט העליון שדחה את הערעור של היזמים.
<תום פישר: אני מתייחס גם לזה.
דוד אמסלם: אני מבקש מכם לא להתפרץ בדיון כי זה לא מקדם אותי לשום מקום.
דוד אמסלם: אתן את זכות הדיבור גם לנציגים האחרים.
<תום פישר: ההחלטה של הוועדה המחוזית, לצערנו, ברוב של 5 מול 4, היא חטא.
<תום פישר: היא מתעלמת מכל השינויים של הנורמות שקרו מאז.
<תום פישר: היא מייחסת הרבה-הרבה יותר משקל לזכויות היזמים והרבה פחות משקל לאינטרס הציבורי.
<תום פישר: בסך הכול אנחנו מדברים פה על איזון.
<תום פישר: הוועדה נדרשה לאזן, לעשות משחק של איזונים בין אינטרס ציבורי לשמירה על החופים ובין זכויות היזמים.
<תום פישר: פשוט המאזניים נטו בצורה קיצונית לזכויות היזמים.
<תום פישר: כפי שנעמי וייל ציינה, היה ערעור של היזמים על פסק-הדין הזה והערעור נדון בבית-המשפט העליון על-ידי השופטת חיות והוא נדחה.
<תום פישר: השופטת חיות קבעה גם היא שכאשר יש תוכנית שמנוגדת בצורה קיצונית למצב הסטטוטורי שמאושר היום יש אפשרות לבחון בה שינויים.
<תום פישר: נכון להיום היזמים התחילו כבר לשווק דירות.
<תום פישר: אין להם היתרי בנייה ולכן זה לא מכירה עד הסוף, זה מין מכירה על תנאי.
<תום פישר: תתקנו אותי, אולי בזה אני טועה, אבל זה מה שאנחנו יודעים.
<תום פישר: אנחנו יודעים שאין היתרי בנייה.
<תום פישר: לא אחזור על השינויים שחלו בנורמות התכנון.
<תום פישר: דב חנין פירט את זה יפה מאוד.
<תום פישר: תמ"א 35, שמראה איך התוכנית נמצאת רובה בתוך המרקם החופי, שזה רמת השיפור הגבוהה; תמ"מ 2 שינוי 9, זה הגן הלאומי שמוכרז.
<תום פישר: הפואנטה היא שכל התוכניות הללו מראות את החשיבה העכשווית: לשמור על עורף החוף של הלגונה.
<תום פישר: אפשר לראות שמהלגונה למטה זה כבר מרקם עירוני, אבל דווקא התוכנית הזאת לא.
דוד אמסלם: אני רוצה לשאול אותך שאלה מקצועית או עקרונית.
דוד אמסלם: הרי אין מחלוקת על נושא בעלות הקרקע, הסטטוטוריקה מול הקרקע.
דוד אמסלם: התוכנית היא משנת 1994, זה לא תוכנית ישנה.
דוד אמסלם: רוב התוכניות שבונים אותן היום או בנו אותן בעשור האחרון הן מן השנים הללו.
תמר זנדברג: בהקשר של חופים זה כן.
דוד אמסלם: אני מדבר באופן כללי.
דוד אמסלם: האם הבקשה היא לבטל לגמרי את התוכנית או לעשות בה שינויים?
<תום פישר: בשקופית האחרונה מופיע מה שאנחנו מבקשים, אגיע לזה.
<תום פישר: בעיות נוספות – אעבור על זה בקצרה – השכונה הזאת מנותקת מהמרחב העירוני של נהריה.
<תום פישר: אפשר לראות, היא מסומנת בצהוב.
<תום פישר: זה יוצר התבססות על רכב פרטי, ריחוק ממוסדות ציבור ומשירותים עירוניים.
<תום פישר: לדעתי האישית היא לא תורמת לעיר נהריה בשום אופן.
<תום פישר: היא צמודה, במרחק של 40 מטרים, למפעלי התעשייה שנמצאים ממזרח לה, למפעל "חגלה".
<תום פישר: לפי המשרד להגנת הסביבה – שאשמח אם יתייחס – יש חוות דעת שמוֹרות שאי אפשר לגור ליד המפעלים.
דוד אמסלם: אני מניח שזה לא הזווית שממנה אתה בא.
דוד אמסלם: אתה בא מהזווית של השמירה על החוף.
<תום פישר: אכן כן.
<תום פישר: אזור מוכה אזבסט.
<תום פישר: זה גם נושא סביבתי.
<תום פישר: אי אפשר לנתק בין השניים.
<תום פישר: 350 מטרים מדרום לתוכנית נמצא מפעל "איתנית", שעדיין נמצא שם נטוש, שהפסיק את העבודה שלו בשנת 2000, אבל עד אז הוא קבר פסולת אזבסט מסביב.
<תום פישר: רק אספר, בחודש ינואר יצא מסמך של המשרד להגנת הסביבה שאומר: בשטח התוכנית אין אזבסט.
<תום פישר: 3 חודשים לאחר מכן, בחודש אפריל נמצאו 38 טון אדמה עם אזבסט שפונתה מהאזור.
<תום פישר: אנחנו טוענים – זה על בסיס דעת מומחים – שאי אפשר יהיה לנקות את האזור הזה כי הוא באמת האזור הכי מוכה באזבסט במדינה.
<תום פישר: זה המפעל.
<תום פישר: ועומס תחבורתי.
<תום פישר: כל התוכנית הזאת מתבססת על כביש 4.
<תום פישר: הממשלה כבר מכירה, היו אין-ספור פניות למשרד התחבורה על העומסים שיש באזור.
דוד אמסלם: על כמה יחידות בינוי מדובר שם?
<תום פישר: 839 יחידות דיור ועוד 750 יחידות של בתי מלון.
<תום פישר: המאבק החל כבר בשנת 2010.
<תום פישר: עם רכישת הקרקע נשלח מכתב ליזמים על-ידי רחל כרם, שיושבת לצדי, וארגון "אדם טבע ודין", שמזהיר אותם מפני זה שמדובר בתוכנית ישנה – כל הטיעונים שעכשיו פירטתי.
<תום פישר: הם שכרו עורכת-דין שמתמחה בתכנון ובנייה וסביבה.
<תום פישר: זה היה המענה שלהם.
<תום פישר: הפגנות מחאה התקיימו בשנים 2013, 2014, 2015 ו-2016 בהשתתפות מאות אנשים.
<תום פישר: אתם רואים כאן קצת מן הצילומים.
<תום פישר: עמוד הפייסבוק של המאבק מונה יותר מ-9,400 תומכים.
<תום פישר: אלפים חתמו על עצומה ושלחו מכתבים למייל האישי של אורי אילן, שיושב פה לצדנו, ובפסח האחרון הקמנו מאהל מחאה.
<תום פישר: עכשיו אני מגיע לפואנטה, מה אנחנו מבקשים.
<תום פישר: ראשית, אנחנו מבקשים מן הוועדה להוציא קריאה ברורה לעצור את התוכנית כפי שהיא היום, כי כולנו מבינים שהיא לא מתאימה – לא תכנונית, לא סביבתית, בשום פנים ואופן.
<תום פישר: לעצור אותה.
<תום פישר: הדבר השני שצריך לעשות הוא לקרוא לשר האוצר, שהוא גם השר להגנת הסביבה וגם אחראי על מינהל התכנון, לכנס את ועדות התכנון שוב ולייצר מהלך שיביא לצמצום – אני לא מדבר על ביטול כי אנחנו מבינים שאנחנו כבר בשלב מאוחר וזכויות ניתנו – לצמצום הפגיעה בחוף.
<תום פישר: הצענו שתי חלופות לאורך כל הדרך.
<תום פישר: הראשונה, את זה הציעה הוולחו"ף, להרחיק את הבנייה מקו המים תמורת הוספת זכויות בנייה בחלק המזרחי של התוכנית.
<תום פישר: כלומר, רחוק אבל גבוה יותר.
<תום פישר: מבחינת היזמים זה אומר להפקיד תוכנית חדשה.
<תום פישר: הם לא רוצים לקחת את הסיכון.
<תום פישר: אני חושב שפה אנחנו כמדינה צריכים לעזור להם לעזור לנו.
<תום פישר: הבחינה בוועדות התכנון, שלא הייתה, צריכה להגיע גם לוולחו"ף, כי היא הגורם המוסמך לבדוק תוכניות בחוף ולא לוועדה המחוזית שדנה בתוכנית.
<תום פישר: החלופה השנייה היא, לכל הפחות לשמור על 81 הדונם, שהם באמת השטח הערכי במיוחד, שהוא העורף של הלגונה, לשמור עליו ולהגיש תוכנית מפורטת לגן לאומי, שירחיב את גן לאומי אכזיב.
<תום פישר: זה המעט שאפשר לעשות.
דוד אמסלם: זה 81 דונם מתוך כמה?
<תום פישר: מתוך ה-300 דונם של התוכנית.
<תום פישר: אני חייב להגיד משפט אחד אישי לסיום.
<תום פישר: אם נצא מכאן בהחלטה שמאוחר מדי או שאין סיכוי או דברים כאלה, לא רק שנאבד את החוף אלא נאבד גם את האמון במוסדות התכנון וביכולת של המדינה לדאוג לאינטרס הציבורי של האזרחים.
דוד אמסלם: זה בעיה שלך כבר.
<תום פישר: יש פה עוד חבר'ה שבאו מנהריה וגם הם אומרים אותם דברים.
דוד אמסלם: כשאתה אומר לי שנאבד את אמון הציבור – אתה כאילו מציב לי פה משהו סמוי, שאני לא אוהב אותו.
<תום פישר: לא סמוי.
דוד אמסלם: עד עכשיו דיברת מצוין, טענת מצוין.
דוד אמסלם: המשפט האחרון לדעתי לא במקום.
דוד אמסלם: אורי אילן, יושב-ראש הוועדה המחוזית לתכנון ובנייה במחוז הצפון, בבקשה.