GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<רועי כהן: אפשר להגיד שכמעט מחצית הם ללא רישיון עסק.
<רועי כהן: אפשר להגיד את הנתון.
<אשר גרנר: רגע, רגע, אני אתן לכם נתונים.
<רועי כהן: אני מכיר את הנתונים אז אני יכול להגיד.
<אשר גרנר: שנייה, אבל לפחות אני מסתכל בנתונים מתוך מה שאני מקבל ממשרדי הממשלה.
<אשר גרנר: ומה שאנחנו רואים מבחינת הנתונים, אם היו לנו בסביבות ה-140,000-150,000 עסקים טעוני רישוי, מתוכם הייתה עלייה מ-24 ל-23% בהיבט של כיבוי אש.
<אשר גרנר: היום זה עומד על 28% ללא אישורים, כלומר למעלה מ-36,000, 40,000 עסקים הם ללא אישורים של כיבוי, כשהם לא עומדים בדרישות הכיבוי, לצורך העניין.
<אשר גרנר: מבחינת הנתונים, זאת אומרת שיש עלייה.
<אשר גרנר: עכשיו, העלייה כפי שהסברתי הוסברה בהיבט הזה ששוב, ממעבר מאיגודים לצורך העניין למצב של הכנסת עבודה מאד מסודרת ומאד מתוחמת בדברים וגם הקמת מערכות מחשוב חדשות, לצורך העניין שלהבת של הכיבוי, שבהמשך יתייחסו.
<אשר גרנר: ובעקבות הבעייתיות שאמרנו, וזה נכון, צודק ראש המועצה, הייתה שונות גבוהה מאד לצורך העניין בין הצפון במערכת הכיבוי לבין הדרום לבין המרכז.
<אשר גרנר: כל אחד הסתכל לפי מיטב מקצועיותו ואותו אחד, רמ"ד מניעת דליקות של אותו מקום היה נותן את הדרישות, כמובן באותה מסגרת של זה.
<אשר גרנר: אנחנו היינו מובילים, כמובן על פי החלטת ממשלה והוועדה הזו לצורך העניין, העברנו את ההיבטים של הרפורמה ברישוי עסקים.
<אשר גרנר: המטרה היא לכתוב מפרטים אחידים.
<אשר גרנר: הממשלה קיבלה שתי החלטות נכון ל-27 בדצמבר ו-17 בינואר, בהיבט הזה של המחויבות שלה של הרפורמה.
<אשר גרנר: אנחנו עוברים עכשיו לכתיבת מפרטים בשש פעימות, כל 30 - - -
נאוה בוקר: מתי התכנית תהיה מוכנה?
<אשר גרנר: בתוך שנתיים תסתיים כתיבת המפרטים.
נאוה בוקר: שנתיים?
נאוה בוקר: למה זה צריך לקחת שנתיים?
<אשר גרנר: מי שלא מבין או מי שלצורך העניין לא מעורה בזה, הנושא הזה מאד מאד מאד מורכב.
<אשר גרנר: וצודק ראש המועצה, ניקח לצורך העניין את אותו אולם.
<אשר גרנר: יש בו כל כך הרבה סיכוני אש וגם סכנות לאנשים, ולכן צריך לקבוע גודל, פתחים, צריך לבדוק היבטים כאלה ואחרים מקצועיים ויש שונות גדולה מאד בהיבטים ובמרכיבים של מה מרכיב כל דבר.
נאוה בוקר: ומי כותב את זה, אתם?
<אשר גרנר: מי שכותב זה החברה המקצועיים של כיבוי אש, בשיתוף פעולה עם הארגונים הכלכליים, כולם ביחד יושבים, מסתכלים, דנים ביניהם, מסתכלים ומרכיבים.
<אשר גרנר: ובכלל, הכיבוי גם עשה איזה שהוא מהלך שמוני תיכף יסביר.
נאוה בוקר: אני אגיד לך את האמת, לטעמי שנתיים זה המון זמן.
<אשר גרנר: זה מעט זמן.
נאוה בוקר: חייבים לתחום את זה.
<אשר גרנר: אני אתן לך תשובה.
<אשר גרנר: זה מעט זמן, מפני שאנחנו ניסינו להוציא את העגלה מהבוץ משנת 2007, מרגע שהתקבלה ההחלטה.
<אשר גרנר: אנחנו היום בשנת 2016 ולכן כשאני אומר לך שזה מעט זמן, המורכבות היא במקום שיש כל כך הרבה הנחיות, כל כך הרבה - - -
נאוה בוקר: מה הדד-ליין, תאריך?
נאוה בוקר: שזה יירשם בפרוטוקול.
<אשר גרנר: תוך שנתיים.
<אשר גרנר: אנחנו נמצאים עכשיו לצורך העניין בשנת 2016, זה מדורג.
<אשר גרנר: יש החלטת ממשלה, זה לא צריך אפילו לראות.
<אשר גרנר: החלטת ממשלה ב - - -
נאוה בוקר: לא, אבל שנתיים לוקח לרשום תקנות?
<אשר גרנר: זה לא רק תקנות.
<אשר גרנר: שנייה רגע.
<אשר גרנר: מדובר על 202 מפרטים לצורך העניין.
<אשר גרנר: גם חשוב להבין, הוא כתב את המפרט - - -
נאוה בוקר: אתה יודע כמה עסקים יכולים להיסגר בשנתיים?
<אשר גרנר: תני לי רגע גברתי ואני אסביר איזו שהיא נקודה.
<אשר גרנר: הוא כותב את המפרט.
<אשר גרנר: גם הגנת הסביבה כותבת את המפרט על אותו עסק וגם משרד הבריאות וגם לצורך העניין עוד משרדים.
<אשר גרנר: צריך לעשות אינטגרציה בין כל הדברים, מפני שזה מורכב.
<אשר גרנר: זה לא פשוט.
<אשר גרנר: לצורך העניין, אחד יכול לכתוב סותר לשני ואנחנו צריכים להגיע לבהירות, לצורך העניין.
נאוה בוקר: אתה יכול להגיד לי למה משנת 2007 ועד היום זה לא נעשה?
<אשר גרנר: בגלל שהיה צריך כבר להעביר חקיקה.
<אשר גרנר: היות ואי אפשר בלי חוק להתחיל לעבוד על תקנות, ולכן לצורך העניין העברנו בשנת 2010 את החוק, בשנת 2012 העברנו את התקנות, בשנת 2013 העברנו את הצו.
<אשר גרנר: לצורך העניין אנחנו מתקדמים הלאה ויש מורכבות.
<אשר גרנר: תראי, לצורך העניין, כשאת באה לכתוב מפרט, באים הארגונים הכלכליים, בצדק.
<אשר גרנר: כתבנו מפרט על תחנות הדלק ואז פתאום התברר שהם באים ואומרים יש פה א', ב', ג' ואנחנו שינינו.
<אשר גרנר: לכן יש פה גם דו שיח.
<אשר גרנר: זאת אומרת זה לא שאנחנו קמנו בבוקר ואומרים שהשכל אצלנו.
<אשר גרנר: אנחנו צריכים דו שיח מקצועי עם הארגונים הכלכליים.
נאוה בוקר: זאת אומרת שאדון דודי אריאלי, יצטרך שנתיים לחכות עכשיו.
<אשר גרנר: קודם כל יש לי בשורה, לפני חודשיים פרסמנו 11 מפרטים כחלק ממה שנקרא פיילוט ראשוני.
<אשר גרנר: ראינו שיש הרבה בתוך המפרטים האלה וזה לא נותן מענה.
<אשר גרנר: צריך להתחיל לשפר, לשנות וזו בדיוק הנקודה.
<אשר גרנר: מפני שזה דבר שלא היה, זה דבר שאנחנו למעשה פותחים אותו מהתחלה.
<אשר גרנר: גם בעולם, לצורך העניין, לא תמצאי.
<אשר גרנר: שוב, נותנים הרבה למנהל, למפקח הרבה חופש פעולה.
<אשר גרנר: בגלל זה יש פה צורה כזאת.
<אשר גרנר: גם כשזה עבד באיגודים, אז את צריכה להיות, כל אחד עם חופש פעולה.
<אשר גרנר: אנחנו סוף סוף אומרים אין חופש פעולה, יש מערכת מסודרת, ככה צריך לבנות.
<אשר גרנר: הוא יודע מראש, בעל העסק, מה נדרש ממנו לפני שהוא פותח את העסק.
<אשר גרנר: הוא מראש יודע.
<אשר גרנר: זאת אומרת נותנים לו את התצורה המדויקת.
<אשר גרנר: יש חדשות נוספות גם.
<אשר גרנר: זה לא מספיק שהוא כתב את המפרט ואחר כך את המפרט, אנחנו מקימים גם מערכת שבודקת אם באמת הרגולציה שהם מבקשים, האם היא באמת סבירה והאם נכונה או אפשר להפחית אותה.
<אשר גרנר: וגם הממשלה, בהחלטת הממשלה נקבעה הפחתת רגולציה לגבי דרישות, לרבות מה הם תנאים מקדמיים לעסק, שבלי זה אי אפשר לפתוח את העסק ולרבות תנאים ברישיון, שתוך כדי תנועה.
<אשר גרנר: זאת אומרת הראיה היא, שוב, היא ראיה מערכתית כאשר שוב אנחנו מכוונים לצרכן, לבעל העסק.
<אשר גרנר: כמובן לא על חשבון בטיחות אש ולא על חשבון שלום הציבור ולא חשבון הדברים, אבל אנחנו מחויבים לצורך העניין.
<אשר גרנר: נוסף לזה, אנחנו יוצרים בתוך אותה רפורמה דבר שנקרא השגה.
<אשר גרנר: כלומר, בעל העסק קיבל דרישה.
<אשר גרנר: הוא מסתכל על הדרישה, הוא אומר לא הגיוני.
<אשר גרנר: אני כולה מקום קטן, מה זה השטויות האלה?
<אשר גרנר: בשביל מה אני צריך ספרינקלרים וכאלה דברים?
<אשר גרנר: לכן יש מערכת השגה שאנחנו יוצרים אותה בכל משרדי הממשלה וגם ברשות, כאשר אם בעל העסק עם בעלי מקצוע מבין שיש פה דרישה שהיא פשוט לא הגיונית, אז ההשגה הזו תידון ויכול להיות שיפחיתו לו.
<אשר גרנר: אגב, רק שתדעי ש-50% - - -
נאוה בוקר: בפני מי הוא צריך להביא את ההשגה הזאת?
<אשר גרנר: בפני הרשויות.
<אשר גרנר: אם זה בהיבט של כיבוי, הנציב ממנה ועדת השגה, שבפניו - - -
נאוה בוקר: יהיה דבר כזה?
<יצחק שמעוני: מקימים.
נאוה בוקר: מקימים?
<קריאה: יהיה, אין דבר כזה.
נאוה בוקר: בוא אני אדבר איתך הכי פתוח.
נאוה בוקר: אתם מבחינת
נאוה בוקר: כם רוצים שיהיה לכם כיסוי, לא מעניין אתכם כמה שיותר להחמיר כדי - - -
<אשר גרנר: לכן אנחנו בוחנים.
<יצחק שמעוני: זה לא להחמיר - - -
נאוה בוקר: אז לא להחמיר, אז לדאוג שתהיו מכוסים מכל הבחינות כדי לא - - -
<יצחק שמעוני: אני רוצה להבהיר כמה דברים.
נאוה בוקר: אתה תסביר ואני אתן לך את כל האפשרות להסביר, אבל אנחנו נשמע קודם לכן, ותרשמי את האדון לרשות דיבור.
<רועי כהן: אני רשום.
<רועי כהן: אני נשיא להב, עורך דין רועי כהן.
נאוה בוקר: כן, אתה רשום.
נאוה בוקר: עוד שני משפטים לסיום ואני אעבור הלאה.
<אשר גרנר: באופן עקרוני יש לנו מטרה.
<אשר גרנר: ציינת את העניין של ההכבדה, שוב, הראיה היא לא הכבדה.
<אשר גרנר: הראיה להיות מקצוען ולתת מה שצריך, לא לעלות ולא לרדת, בהיבט הזה של שוב, מה שנקרא בתחום בטיחות האש, לשמור על חיי האנשים.
<אשר גרנר: ולכן לצורך העניין, אם מסתכלים בהיבט המקצועי, ברגע שנעשה מפרטים מסודרים, כל אחד יידע מה נדרש וכל אחד יידע לעבוד במערכת הנכונה, כך שאנחנו גם מקימים מערכת ארצית בהיבט של אתר אינטרנט ארצי.
<אשר גרנר: זאת אומרת כל אחד שיירצה נכנס.
<אשר גרנר: אגב, אפרופו, היום כיבוי האש עובד עם כל הארגונים הכלכליים בהיבט הזה שהוא כותב את המפרט.
<אשר גרנר: הוא סיים עכשיו, לא מזמן עם המלונות במשותף, הוא יושב עם התאגדות האלומות לצורך העניין.
<אשר גרנר: יוצרים איזו שהיא מערכת מסודרת בסופו של דבר, שהיא תיתן מענה לכל מדינת ישראל ואני חושב שהם בכיוון הנכון.
נאוה בוקר: אז עכשיו עובדים לפי מפרטים זמניים.
נאוה בוקר: ככה זה?
<יצחק שמעוני: לא, מה שקורה עכשיו, אנחנו - - -
נאוה בוקר: במשפט אחד, כי אני רוצה שתשמע את כולם לפני.
<יצחק שמעוני: במשפט אחד.
<יצחק שמעוני: אנחנו הכנו את כל המפרטים שלנו.
<יצחק שמעוני: אנחנו ניתן אותן בפעימות שזה נקבע במשך שנתיים, אבל ההחלטה הפנימית שלנו, כדי להקל על המשק, מה שנקרא, ברגע שמפרט עבר את המחלקה המשפטית שלנו וקיבל את ההסכמה, הוא נכנס לעבודה כבר מיידית, לא מעכבים.
<יצחק שמעוני: אנחנו לא נחכה שנתיים, הוא כבר נכנס לעבודה.
נאוה בוקר: יוני, תציג את עצמך בבקשה.
<יונתן סורוצקין: שלום, שמי יונתן סורוצקין, אני יזם ואני יועץ לעסקים קטנים.
<יונתן סורוצקין: באתי לספר קצת על מה קורה כרגע בשטח, מה הבעיות המרכזיות.
<יונתן סורוצקין: דבר ראשון חשוב לי להבהיר שאנחנו באותה סירה.
<יונתן סורוצקין: לבעלי העסקים חשובה בטיחות באש לא פחות מכל אדם אחר.
<יונתן סורוצקין: חשובים לנו הלקוחות שלנו, וחשובים לנו העסקים שלנו.
<יונתן סורוצקין: המצב כיום הוא כזה: 41,000 עסקים נסגרים מדי שנה.
<יונתן סורוצקין: ישראל היא בתחתית של כל מדד עולמי לקלות השגת רישיון עסק וכיבוי אש זאת הבעיה הכי גדולה שהיום עסקים קטנים - - -
<אשר גרנר: לקלות השגה או ההיפך?
<יונתן סורוצקין: מה?
<יונתן סורוצקין: כמה קשה להשיג.
<אשר גרנר: קשיות השגה.
<אשר גרנר: קשה יותר, אמרת קלות.
<יונתן סורוצקין: סליחה.
<יונתן סורוצקין: בקושי לפתוח עסק.
נאוה בוקר: אתה אומר שכיבוי אש זו אחת - - -
<יונתן סורוצקין: זאת הבעיה הגדולה ביותר שעסקים ניצבים ביניהם, גם בירוקרטית וגם כספית.
<יונתן סורוצקין: אני אתן דוגמא - - -
<אשר גרנר: על סמך הנתונים שלי בזה הוא צודק, בהיבט של האחוז הכי גבוה, לצורך העניין.
<אשר גרנר: אבל שוב, אמרתי, המגמה היא - - -
<יונתן סורוצקין: אם אפשר, נניח במקרה של הפאב שפתחתי לפני 8 שנים, עלות הפתיחה של הפאב, הוא היה פאב קטן, הסתכמה ב-100,000 שקלים.
<יונתן סורוצקין: עלות הספרינקלרים שהגיעה בדרישה הראשונה, הגיעה ל-80,000 שקלים.
<יונתן סורוצקין: כלומר אנחנו מדברים ביחד, שספרינקלרים או מערכות כיבוי אש, הם כמעט 50% מהוצאות העסק, הוצאות הפתיחה של העסק.
<יונתן סורוצקין: הכנתי רשימה מסוימת של בעיות שבעלי עסקים נתקלים בהן.
<יונתן סורוצקין: הבעיה הראשונה היא העדר פרה-רולינג, כמו שקיים במקומות אחרים, ברשות המיסים, במשטרה.
<יונתן סורוצקין: לפני שמקום שוכר עסק או נכנס או חושב, אנחנו רוצים שתהיה לנו אפשרות להגיע לכבאות ויגידו לנו לא, פה אתה לא - - -
<אשר גרנר: שמעוני, חוות דעת מקדמית, יש.
<יצחק שמעוני: יש לו היום.
<יונתן סורוצקין: אז הדבר הזה הוא לא ברור לעסקים כרגע והרבה פעמים הגישה בשטח, כשאנשים מגיעים, אומרים טוב, תפתח, תגיש דרישה, נבוא נראה וזאת בעיה מאד גדולה.
<יונתן סורוצקין: בעיה שנייה שקיימת היא סחבת.
<יונתן סורוצקין: יש מקרים שהעסק מחכה שנים לביקורת.
<יונתן סורוצקין: העסק האחרון שעבדתי איתו, שנה וחצי עד שהביקורת הראשונה הגיעה, אחרי טלפונים ונסיעות למשרדים של הכבאות.
<יונתן סורוצקין: קבלת קהל זה 4 שעות בשבוע, בכבאות בתל אביב.
<יונתן סורוצקין: חיפשנו אותך, לא חזרנו אליך, יש כל מיני פינג פונגים כאלה וזו פגיעה בבטיחות.
<יונתן סורוצקין: הרצון של העסקים על ההתחלה הוא לנסות לפתור את הבעיות כמה שיותר מהר.
<יונתן סורוצקין: בבירוקרטיה נתקלים בעוד דברים.
<יונתן סורוצקין: קירות אטומים.
<יונתן סורוצקין: לפעמים אין עם מי לדבר.
<יונתן סורוצקין: הוא בחופשה.
<יונתן סורוצקין: לא יודעים מי המפקד של מי.
<יונתן סורוצקין: במשטרה נניח זה מאד פשוט.
<יונתן סורוצקין: מגיעים, אומרים לך התשובה שלי לא מקובלת עליך, תלך לקצין הרישוי הבכיר.
<יונתן סורוצקין: בכבאות זה יותר בעיה.
<יונתן סורוצקין: בכל רשות רישוי אחרת היום הכל ממוחשב, חוץ מאשר בכבאות.
<יונתן סורוצקין: הארכיונים שלהם, סליחה על הביטוי, נראים כאילו הם לקוחים מהעידן הסובייטי.
<יונתן סורוצקין: תיקים שם מעורבבים אחד בשני, דברים הולכים לאיבוד לצערי.
נאוה בוקר: זאת אומרת את כל זה אתה מספר מהניסיון האישי שלך.
<יונתן סורוצקין: כן, הכל מהניסיון האישי.
<יונתן סורוצקין: ביקורות ועניינים נכתבים על כל מיני פתקים ומתויקים בצורות כאלה ואחרות.
<יונתן סורוצקין: כל רשות אחרת, בעל עסק יכול להיכנס לאינטרנט, לראות מה הסטאטוס, מה הדרישות.
<יונתן סורוצקין: בכל התחומים האחרים זה מאד פשוט.
<יונתן סורוצקין: בעיה רביעית היא חוסר עקביות וחופש פעולה שיש לרמות הנמוכות.
<יונתן סורוצקין: אני הייתי במבנה לשימור, מותר לי ככה, תגיש בקשה, תקבל פטור וחוזר חלילה, עסק לא - - -
נאוה בוקר: אתה אומר שהבירוקרטיה מאד מסובכת.
<יונתן סורוצקין: הבירוקרטיה מסובכת בצורה בלתי רגילה.
<יונתן סורוצקין: היא לא קיימת, אם אנחנו חושבים על מערכות בירוקרטיות אחרות בארץ, אז זאת רמה אחרת לחלוטין של - - -
נאוה בוקר: אגב, מה קרה עם הפאב שלך בסופו של דבר?
<יונתן סורוצקין: בסופו של דבר הוא נסגר.
<יונתן סורוצקין: הוא היה 6 שנים, נסגר עם הזמן.
<יונתן סורוצקין: עברתי לתחומים אחרים.
<יונתן סורוצקין: כל הנושא של ההמתנה.
<יונתן סורוצקין: הסחבת גורמת לחכות 5 שנים לרישיון של עסק.
<יונתן סורוצקין: עכשיו, העיריות והמחלקות הפליליות לא מחכות לאישורים, הן מגישות כתבי אישום ואז יש לחץ מאד גדול.
<יונתן סורוצקין: אין מקום לבירורים אפילו.
<יונתן סורוצקין: תבוא, או שנקבל צו סגירה.
<יונתן סורוצקין: כל זה מוביל לבעיה מאד מאד חשובה והיא האפטיה של בעלי העסקים לנושא הזה.
<יונתן סורוצקין: אנשים מקבלים גישה פטאלית, מאמינים בגורל על סמך יהיה מה שיהיה.
<יונתן סורוצקין: בעסקים יש גישה שלא לבקש בכלל רישיון עסק.
<יונתן סורוצקין: פשוט לפתוח, יודעים יבואו אחרי שנה וחצי, יגישו ערעור כזה, ערעור אחר.
<יונתן סורוצקין: אני הייתי, לא נעים לי להגיד, ביקרתי במקומות שהם מלכודות מוות, פשוט ככה מבחינת כיבוי, ואנשים פשוט באים ואומרים טוב, אני אעשה, אין מה לעשות, אנחנו נתקדם וזהו.
<יונתן סורוצקין: מקסימום יסגרו אותי.
<יונתן סורוצקין: אין שום אמון במערכת הזאת.
<יונתן סורוצקין: אז זאת התוצאה וזה מאד מאד מסוכן.
<יונתן סורוצקין: יש גם את העניין של הגופים המאשרים, שזה כל מיני מעבדות שמתנהלות כמו קרטלים, אבל זה נושאים שאני פחות מבין.
<יונתן סורוצקין: יש רשות להסמכת מעבדות ומעבדה בודקת.
נאוה בוקר: איזה מעבדות?
<יונתן סורוצקין: בדיקת מטפים או ספרינקלרים או דברים מהסוג הזה.
<יונתן סורוצקין: מכון התקנים כמובן, שיוצרים כמובן סחבת נוספת ומחירים גבוהים.
נאוה בוקר: משפט לסיום ואנחנו נעבור הלאה.
<יונתן סורוצקין: הפחד הגדול שלנו, כמי שאיכפת להם מהנושא, שזה יוצר סחבת, שיש איפה ואיפה.
<יונתן סורוצקין: שפשוט, מהרגע שהבן אדם פותח עסק ועד שהוא סוגר אחרי כמה שנים, לא יודע מה רוצים ממנו אפילו.
<יונתן סורוצקין: הדברים לא אחידים, אי אפשר למצוא שום דבר.
<יונתן סורוצקין: פשוט ככה.
<יונתן סורוצקין: פשוט נתקלים בקירות אטומים כשהם מגיעים לשוחח עם כבאות.
נאוה בוקר: לפני שאתה תגיב להם על הכל, אנחנו נשמע גם את רועי כהן ואחריו משה הררי.
נאוה בוקר: רועי, תציג את עצמך בבקשה.
<רועי כהן: גברתי יושבת הראש, שמי עורך דין רועי כהן, נשיא להב – הארגון היציב של העצמאיים והעסקים הקטנים והבינוניים בישראל.
<רועי כהן: אנחנו הגענו לכאן באמת כדי להשמיע את הקול של העסקים.
<רועי כהן: בדרך כלל מה שאנחנו עושים אנחנו גם מביאים עסק מהשטח, כדי שיבוא ויתאר את המציאות הקשה והעגומה ואני באמת מכיר את אשר ואת הפעילות שלו המון שנים, גם בכובע שלי כחבר מועצת עיר, סגן ראש העיר בחולון ולאורך כל השנים, אנחנו מתעסקים בנושא של רישוי עסקים והייתי גם בזמן שהיה איגוד ערים וגם בזמן שזה עבר להיות המשרד להגנת הסביבה.
<רועי כהן: אבל צריך להגיד את המציאות וחבל ש - - -
<אשר גרנר: לא סביבה.
<אשר גרנר: ביטחון פנים.
<רועי כהן: המשרד להגנת הפנים.
<רועי כהן: זה נקרא להגנת הפנים.
נאוה בוקר: לביטחון פנים.
<רועי כהן: ביטחון פנים.
<רועי כהן: בכובע הזה אנחנו מתחייבים להגיד את המציאות.
<רועי כהן: היום קרוב ל-50% מהעסקים במדינת ישראל הם בלי רישוי עסק, ומה זה אומר?
<רועי כהן: שהיום - - -
נאוה בוקר: 50%.
<רועי כהן: 50% מאלה שאנחנו יודעים עליהם, אנחנו בלהב, מהאנשים שאנחנו יודעים, הם מציגים 33%, אני אומר לך שבמסעדות זה גם 70% ויש מקומות שזה גם הרבה יותר.
<רועי כהן: אני אומר 50%, זה עוד בלשון המעטה ואני אומר את זה - - -
נאוה בוקר: זה נתונים מאד חשובים.
<רועי כהן: אני אומר את זה בכאב, כי האנשים האלה גם חשופים - ואת זה צריך להגיד פה בוועדה - חשופים לכתב אישום פלילי על ניהול עסק ללא רישיון.
<רועי כהן: כתב אישום פלילי זה כתם לכל החיים.
<רועי כהן: ברגע שבית המשפט לעניינים מקומיים קובע, שאתה עבדת ללא רישיון עסק, יש לך הערה פלילית בתוך התיק האישי שלך לאורך כל, עד שזה יימחק וזה הולך איתך לכל מקום.
<רועי כהן: זה הולך איתך לתעודת יושר, זה הולך איתך לכל דבר.
נאוה בוקר: אז איך אתה מסביר את זה?
נאוה בוקר: אתה אומר ש - - -
<רועי כהן: אני מסביר את זה שהיום, אם אנחנו לא נמצא פתרון שהמערכות ידברו בינן לבין עצמן, שכיבוי אש ידבר יחד עם ההנדסה, ידבר יחד עם איכות הסביבה, ידבר יחד עם משרד הבריאות וייצרו מפרט.
<רועי כהן: כי לפעמים את באה וכיבוי אש מגיע ואומר אני רוצה את הדלת פה, שהיא הדלת מילוט ואנחנו רוצים שהדלת תהיה פה.
<רועי כהן: בא איכות הסביבה ואומרים אנחנו לא רוצים את הדלת פה, אני רוצה את הדלת שם.
<רועי כהן: באה ההנדסה, אומרת בכלל איפה אתה, הדלת צריכה להיות בכלל שם.
<רועי כהן: יש פה מציאות שהם לא מדברים בינם לבין עצמם.
<רועי כהן: אנחנו באנו, ארגון להב בא ודרש דבר שאני חושב שכבר בכנסת הזאת אפשר לעשות אותו: One Stop Shop.
<רועי כהן: בכל רשות מקומית יהיה מקום אחד שהוא יתכלל את כל הדרישות של כל הגורמים, כדי שאותו בן אדם יקבל רישוי עסק ויידע עם מי הוא מדבר ואיך הוא עושה את זה.
<רועי כהן: עכשיו מעבר לעובדה הזו - - -
נאוה בוקר: אני חושבת שזה רעיון מצוין, אגב.
<רועי כהן: אנחנו מנסים להוביל את זה.
<אשר גרנר: יש את זה.
נאוה בוקר: מה זה יש את זה?
נאוה בוקר: אז למה אנחנו מגיעים למצב שכל 50% מבעלי העסקים עובדים ללא רישיון עסק?
<רועי כהן: אין את זה.
<אשר גרנר: אני ארצה אחרי זה להתייחס.
נאוה בוקר: בשמחה.
<רועי כהן: אין את זה ואני אומר את זה בכאב.
<רועי כהן: ואני אומר עוד דבר, יוצאים מקרים שאנשים כן מצליחים להשיג את האישור המיוחל, קיבלו רישיון עסק.
<רועי כהן: אבל מה?
<רועי כהן: פתאום השתנו התקנות בכיבוי אש ובאים אליו עם דרישה של שינוי מהותי וברגע שבאים אליו עם הדרישה, אין רישיון עסק.
<רועי כהן: מתלים את רישיון העסק, הופכים את רישיון העסק, שהוא השיג אותו אחרי המון המון אישורים וכל מה שהוא עשה וכל זה, אומרים לו רגע, עכשיו השתנו הנסיבות, אתה עכשיו צריך לעשות דברים אחרים.
<רועי כהן: ולכן אני בא ואומר, קודם כל צריך לטפל בנושא הזה שיש ביקורת ושלילה במקום, זה לא אפילו זה.
<רועי כהן: נותנים לך לחצי שנה להסדיר את זה, אבל הוא אומר רגע, איך אני אסדיר?
<רועי כהן: לפני שלוש שנים אני השקעתי כל כך הרבה כסף, עכשיו אתם מבקשים דברים אחרים.
<רועי כהן: יש פה דברים שצריך לדעת שאם מקבלים רישיון ואם מקבלים תקן, הוא לפחות לטווח זמן הרבה יותר, כי אנשים משקיעים פה כסף.
<רועי כהן: דבר נוסף שאני בא להגיד, שהיום אנחנו מצפים, באמת זה הגיע למשרד ממשלתי.
<רועי כהן: משרד ממשלתי צריכות להיות לו אמות מידה של באמת משרד ממשלתי, כשבאים ופונים.
<רועי כהן: הציג את זה אותו בחור שאמר פונים ופונים.
<רועי כהן: יש הרבה מקרים שלא נענים.
<רועי כהן: יש בעיה קשה בקבלת - - -
נאוה בוקר: לא נענים אתה מתכוון.
<רועי כהן: לא נענים, כן.
<רועי כהן: יש בעיה קשה בזמני הנגישות של אותם אנשים, כי האנשים האלה בסופו של דבר מטפלים בכל העסקים ברחבי העיר ומקצים כוח אדם מאד מאד קטן לנושא הזה ואין נגישות לנושא של הטיפול.
<רועי כהן: אני חושב שברגע שאתה משרד ממשלתי, אתה לא יכול להשאיר אנשים באוויר.
<רועי כהן: זה דבר שהוא מתבקש, להקצות כוח אדם, אם הנושא של רישוי עסקים עבר ובאמת 90% מהבעיות היום הן מול כיבוי אש, צריך להקצות לשם כוח אדם.
<רועי כהן: אני מבקש מגברתי, יש פה גברת שהגיעה, אנחנו מייצגים גם את הנושא של המוסכים והמסעדות.
<רועי כהן: הגיעה לפה אוסנת שרון, בעלת מוסך בירושלים, שעוברת תלאות בנושא של השגת רישיון עסק, שכל מה שהיא רוצה בסופו של דבר שיהיה לה רישיון עסק שתוכל לעבוד.
<רועי כהן: הרי ברגע שאין לך רישיון עסק, אתה גם לא יכול לעבוד מול גופים מוסדיים.
<רועי כהן: אתה מאבד את היכולת שלך לעבוד, אתה נפגע כלכלית.
<רועי כהן: ולכן אנחנו באנו להביע את הרצון שלנו שמישהו יסדיר אחת ולתמיד את הנושא הזה.
נאוה בוקר: אוקיי, אני אתן דקה לאוסנת להציג.
נאוה בוקר: בואי דברי דקה.
נאוה בוקר: אוסנת, בקצרה ספרי לנו ממש על קצה המזלג.
<אוסנת שרון: אוקיי.
<אוסנת שרון: אז לנו יש עסק משפחתי משנת 1984, ובנובמבר 2014 עברנו למבנה חדש בשכירות.
<אוסנת שרון: ואז התחלתי את העבודה על רישיון העסק.
<אוסנת שרון: נכון לרגע זה, ככה בכלליות, יש לנו מרכז שירות לרכב מטעם פג'ו סיטרואן, מטעם היבואן, מקום מאד מסודר, אנחנו עובדים גם עם המשטרה במסגרת החזקות וכאלה, הצבא.
<אוסנת שרון: לא אנחנו, אבל גם, הרשת.
<אוסנת שרון: המצב הוא כזה שמנובמבר 2014 הגשתי בקשה לרישיון עסק ורק בפברואר 2016 קיבלתי אישור זמני לשלושה חודשים ועדיין אין לי פיתרון.
נאוה בוקר: בואי תתמקדי.
נאוה בוקר: אנחנו כאן עוסקים בכבאות והצלה.
<אשר גרנר: אישור זמני - - -
<אוסנת שרון: שלושה חודשים מתוך שנה וחצי.
<אוסנת שרון: ב-4 במאי - - -
נאוה בוקר: איפה נתקעת בנושא כבאות והצלה?
<אוסנת שרון: אז בנושא של כבאות והצלה - - -
נאוה בוקר: חברים, נא לדבר ברשות דיבור.
<אוסנת שרון: נתקעתי רק בנושא הכבאות, כל השאר הכל עבר.
<אוסנת שרון: מה שקרה זה שבפעם הראשונה שהגיע מפקח הוא לא דרש את זה.
<אוסנת שרון: הוא דרש כל מיני אישורים שסידרתי לו ורק אחרי זה, אחרי שכבר סיימתי הכל, הוא דרש את זה.
<אוסנת שרון: הוא ביקש ממני דו"ח אפיון מים, אוקיי?
<אוסנת שרון: אין לי מושג מה זה, לא היה לי מושג מה זה.
<אוסנת שרון: לאט לאט חקרתי את זה, עברתי כבר ארבע בדיקות דו"ח אפיון מים, ששום בדיקה לא סיפקה את כיבוי האש.
<אוסנת שרון: פניתי לרשות המים, כי זה משהו שלא תלוי בי, זה סביבתי.
<אוסנת שרון: פניתי לרשות המים.
<אוסנת שרון: בעלויות של עשרות אלפי שקלים הם הסכימו, אחרי תחנונים, להגדיל לי את הצול בכניסה לעסק.
<אמיר שישה: זה לא רשות המים, זה הגיחון.
<אוסנת שרון: הגיחון, סליחה.
נאוה בוקר: אוקיי, בואי תתמקדי, כי אני חייבת לעבור לאנשים נוספיםך.
<אוסנת שרון: בקיצור, הגיחון הגדילו לי את הצול.
<אוסנת שרון: עשיתי בדיקת אפיון מים וזה עדיין לא עובר את כיבוי האש.
<אוסנת שרון: אני אין לי מושג איך לפתור את הבעיה.
<אוסנת שרון: כאילו, אני בין שתי - - -
נאוה בוקר: מה הדרישה בגדול?
<אוסנת שרון: שספיקת מים תהיה מספקת.
<אוסנת שרון: והגיחון לא מוכנים לספק לי יותר מעבר לזה.
<אוסנת שרון: הם טוענים שחוקית זה בסדר וכיבוי אש צריכים לקבל את זה.
<רועי כהן: זו הבעיה, גברתי יושבת הראש.
<רועי כהן: לא מדברים אותו דבר.
<רועי כהן: הם דורשים משהו שרשות המים לא יכולה לתת מענה - - -
נאוה בוקר: לא יכולה לעמוד בזה.
<רועי כהן: ומצד אחד כרגע כיבוי אומר זה מה שיש.
<אוסנת שרון: ואני בין שתי הרשויות, בקיצור.
נאוה בוקר: והיא נופלת בין הכיסאות, בהחלט.
<אוסנת שרון: הם טוענים שזה בתקן ובחוק, וכיבוי אש לא מקבלים את זה.
נאוה בוקר: תתייחס אחרי זה לנושא הזה בבקשה.
נאוה בוקר: טוביה ברגר, תציג את עצמך בבקשה.
<טוביה ברגר: אני מייצג את הפורום של המומחים לתרמוגרפיה, והתרמוגרפיה מיישמת בצורה הכי יפה את הסיסמה של מכבי האש - הדרך הכי טובה לכבות שריפה זה למנוע אותה.
<טוביה ברגר: אנחנו עוסקים בתחום שמאתר כשלים במערכות חשמל, שמסוגל לזהות מה שאחר כך מתבטא כשריפה מקצר חשמלי.
נאוה בוקר: איך זה קשור לנושא שלנו?
<טוביה ברגר: כשהיו אגודות נפרדות, זה היה חלק מהדרישות של כיבוי אש וכשזה הפך להיות רשות, זה נעלם.
<טוביה ברגר: וזה מתבטא יפה מאד בעלייה הדרסטית במספר שריפות האש שקיימות.
נאוה בוקר: אוקיי, זה כרגע לא קשור.
נאוה בוקר: אני מצטערת.
נאוה בוקר: אנחנו עוסקים עכשיו ב - - -
<קריאה: בעבר הספיק רישיון של חשמלאי מוסמך עם - - -
נאוה בוקר: אין לך זכות דיבור, אדוני, אני מתנצלת.
נאוה בוקר: אתה רשום אצלי ותמתין בסבלנות.
נאוה בוקר: נתנאל, בבקשה.
<נתנאל היימן: כן, תודה.
<נתנאל היימן: קשה לי להתווכח עם - - -
נאוה בוקר: נתנאל, תציג את עצמך, כי אין לי מושג מי אתה.
נאוה בוקר: לכולנו.
<נתנאל היימן: סליחה, אני נתנאל היימן מהתאחדות התעשיינים.
<נתנאל היימן: קשה לי להתווכח עם הטיעון האוטנטי של הגברת שדיברה פה, אבל אני חושב שיש פער גדול, כמו שישראלה אמרה, בשנה-שנתיים האחרונות בין אגדות על הכבאות לבין מה שבאמת קורה.
<נתנאל היימן: זאת אומרת, אני חושב שכן יש תהליך.
<נתנאל היימן: זאת אומרת האינסטינקט שלי הוא לתקוף את הממשלה ולהגיד אתם לא עושים כלום ואתם תוקעים את העסקים.
<נתנאל היימן: זה נכון במקומות אחרים.
<נתנאל היימן: אני חושב שכן בשנתיים האחרונות יש פה תהליך שמנסים להתכנס למערכת יותר מוסדרת.
<נתנאל היימן: אני לא יכול להגיד לך שביום אחד, מה שלא עשו 50 שנה, שהכל ורוד, אבל כן היום א' יש את התהליך של המפרטים האחידים שהמשרד לביטחון פנים דיבר עליהם.
<נתנאל היימן: זה תהליך שלוקח שנתיים בגלל שבאמת יש עשרות מפרטים לכל סוגי העסקים למיניהם.
<נתנאל היימן: מאד חשוב לשמר באמת את התהליך שדיברו עליו, של שיתוף הציבור.
<נתנאל היימן: זאת אומרת שלא המפרטים יונחתו על הציבור כאיזו שהיא קביעה של הממשלה, אלא שתהיה בהתדיינות ובשולחנות עגולים.
נאוה בוקר: זה לוקח כל כך הרבה זמן לטעמי.
נאוה בוקר: אשר, אני חושבת שצריך - - -
<אשר גרנר: אני חייב לומר, כשמדברים על העניין של ההתדיינות עם הציבור, גם לנו לוקח זמן.
<אשר גרנר: אנחנו גם מעלים את זה לאתר האינטרנט הארצי בממשל זמין לקבל התייחסות מהציבור.
<אשר גרנר: חודשיים הציבור יתייחס לכל מפרט ומפרט.
<אשר גרנר: אחר כך עושים ישיבות.
<אשר גרנר: לוקח לנו חצי שנה לסיים כל מפרט ומפרט, מפני שיש פה התייחסות של הציבור.
<אשר גרנר: את מקבלת אינטראקציה.
נאוה בוקר: אבל מה שאתה אומר לי, שבעצם בשנתיים הקרובות - - -
<אשר גרנר: כך זה כתוב בחוק.
נאוה בוקר: כל מפקד מחוז או אנשי כבאות באותו מחוז, יחליטו על דעת עצמם - - -
<אשר גרנר: לא, לא, ממש לא.
<אשר גרנר: זה לא נכון, מפני שזה לא שהם עבדו בחלל ריק.
<אשר גרנר: יש דיני הכבאות, יש הנחיות מפקח כבאות ראשי, שהוא זה שקבע ויש תורה, רק התורה הזאת צריך להתחיל לסדר אותה, שבסופו של דבר תעשה שכל אחד לצורך העניין יקבל את הנקודה.
<אשר גרנר: אבל אם הגברת דיברה על העניין הזה של מה שמבקשים מבחינת ספיקת מים, א' היא צודקת.
נאוה בוקר: זה אבסורד מה שהיא מספרת.
<אשר גרנר: שנייה, שנייה.
<אשר גרנר: אבל בעניין הזה זה בדיוק המצב שאני קורא לה להגיש השגה לכיבוי ואז צריכים לבוא, לבחון את זה ולפתור את הבעיה.
<אשר גרנר: מפני שהיא צודקת בהיבט הזה.
נאוה בוקר: אני מתנצלת, הפסקתי אותך באמצע.
נאוה בוקר: תמשיך בבקשה.
<נתנאל היימן: אין בעיה, כן.
<נתנאל היימן: רק עוד שתי נקודות.
נאוה בוקר: ממש דקה כי אנחנו חייבים לעבור הלאה.
<נתנאל היימן: פחות מדקה.
<נתנאל היימן: אחת, לגבי מה שקורה היום בשטח, זאת אומרת זה באמת חשוב ואני חושב שזה עניין יותר של פסיכולוגיה, עניין של דברור הדברים.
<נתנאל היימן: זאת אומרת יש מנגנוני ערר, לא תמיד העסקים מכירים את מנגנוני הערר האלה.
<נתנאל היימן: חשוב שהתחנות בשטח יפרשו את הכלים האלה, שזה יהיה באופן שקוף מול בעלי העסקים שהם כן יכולים לערער וכן הם חייבים לעבוד מול איזה שהוא צ'ק ליסט שהוא קיים, גם אם הוא עדיין לא מושלם והוא עדיין לא מפרט.
<נתנאל היימן: זה דבר אחד.
<נתנאל היימן: דבר שני, שזה יותר בקשה.