GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוד אמסלם: אני אעביר את זכות הדיבור לחברת הכנסת ענת ברקו, יוזמת החוק.
דוד אמסלם: בבקשה, ענת.
ענת ברקו: תודה, אדוני היושב-ראש, החוק הזה נולד כצורך עצום לשמור על הביטחון של כולנו.
ענת ברקו: היה נהוג להשתמש במטווחים גם לצורך אימונים של גורמים עברייניים, גם לכאורה טרוריסטים יכלו להשתמש במטווחים, ילדים קטנים, לא היה צריך להציג רישיון, לא הייתה הסדרה.
ענת ברקו: היה בעצם מצב שאנשים יכלו להשתמש בנשק במטווח, ועם אבק השריפה על הידיים בעצם ליצור לעצמם אליבי לאחר מכן אם הם ביצעו איזושהי עבירה.
ענת ברקו: הכוונה היא לא לפגוע בציבור שיורה ירי ספורטיבי, ובתיירים, או ברשויות הביטחון שיש להן חוקים נפרדים והסדרים נפרדים לפי הצרכים שלהן, כמו צבא ומשטרה, אבל אנחנו רוצים לבצע איזושהי הסדרה שתשמור על הביטחון של כולנו.
ענת ברקו: אני מוצאת בהזדמנות זו לנכון להודות ליועצת המשפטית מירי פרנקל-שור על העזרה הרבה בקידום החוק ועל ההערות החכמות, למשרד לביטחון פנים, ליואל הדר היועץ המשפטי של המשרד ולצוות, לעידו שעבד על החוק יחד אתנו, ולתמר שעסקה גם בקידום החוק.
ענת ברקו: באמת אני חושבת שזה עוד חוק שבא לשמור על הביטחון ובא לא לאפשר את הפרצות הללו, שבעצם משמשות כדי להרוג בנו.
דוד אמסלם: מה החוק?
דוד אמסלם: תסבירי לנו בשניים-שלושה משפטים מה מהות החוק.
ענת ברקו: החוק בעצם מגדיר את הכניסה למטווח, מה סוגי כלי הירייה והתחמושת שמותרים, מה החובות של בעלי התפקידים במטווח, איזה נתונים הם צריכים לקבל, באיזה אופן ייעשה הפיקוח, מי המשתמשים, התקינות של המטווח, הדרישות, אירועי בטיחות ודיווח על כמעט ונפגע או אם היו נפגעים, טיפול בפגיעות גוף, וכמובן הוא לא סותר את הוראות הקבע שהגוף הביטחוני חייב לתת.
ענת ברקו: כלומר, משטרת ישראל מגדירה את הוראות הקבע, המשרד לביטחון הפנים, באופן מפורט בהתאם לצרכים שעולים.
ענת ברקו: גם יגדירו האם תיירים, איזה תיירים, האם הם צריכים להציג דרכון כשהם נכנסים, וכמובן לא לפגוע באנשים שהעיסוק שלהם בירי ספורטיבי הוא דרך חיים, וכמובן אין כוונה לחבל בכך.
דוד אמסלם: נתחיל בהקראה, מירי, או שאתם מהמשרד לביטחון פנים רוצים להתייחס?
ענת ברקו: כדאי גם להודות למשטרת ישראל, שבאמת עזרו לנו בעניין הזה.
דוד אמסלם: אני מציע, בואו נתחיל בהקראה.
<מאיר רוט: סליחה.
<מאיר רוט: שמי מאיר רוט, אני יושב-ראש חטיבת כלי ירייה ומטווחים בלשכת המסחר.
דוד אמסלם: אתה רוצה להעיר עכשיו או תוך כדי הסעיפים?
<מאיר רוט: אני מעדיף תוך כדי.
<מאיר רוט: רק משפט אחד.
דוד אמסלם: תן משפט ואחרי כן תוך כדי.
<מאיר רוט: ראשית, אני חוזר על כל מילה שנאמרה פה, היא ממש משקפת גם את המטרות שלנו.
<מאיר רוט: יחד עם זאת, מאחר שהיום יש מערכת "אופיר" במשרד לביטחון פנים שמאפשרת בדיקה פרטנית של כל אדם ואדם שנכנס למטווח, ניתן לבדוק כל אדם ואדם, לקבל אישור הן שהוא אדם ישר והגון והן שכשירותו הבריאותית מתאימה, ולאפשר לו להיכנס.
<מירי פרנקל-שור: זה לקבלת רישיון בכל מקרה.
<מאיר רוט: לא.
<מאיר רוט: תרשי לי.
<מאיר רוט: המצב דהיום הוא שיש תבחינים לשם קבלת רישיון, שגם אם אדם הוא ישר והגון וכשירותו הבריאותית בסדר, הוא גם משרת במילואים וכו' וכו', נמנע ממנו, הוא לא מקבל כי הוא לא גר ביישוב ספר, הוא לא גר ליד יישוב ספר והוא לא מקבל רישיון לנשק.
<מאיר רוט: אבל אותו אדם, יש לו גם בן משפחה שמחזיק נשק, אביו, אימו, הוא בעצמו, ואין שום סיבה, אנשים ראויים, הגונים, ישרים, משרתים במילואים, רוצים לבוא ולירות במטווחים - -
<מירי פרנקל-שור: זו מדיניות השר.
<מאיר רוט: - - מדוע למנוע מהם?
ענת ברקו: זה לא נמנע.
דוד אמסלם: אני רוצה להביא את תחולת הדיון באמת רק לנושא הזה.
דוד אמסלם: יכול להיות שיש בנושאים אחרים בעיה, תקנות כלי נשק, וכו'.
דוד אמסלם: חברת הכנסת ענת ברקו באה להסדיר, לפי הבנתי, את הסוגיה של השימוש במטווח, ספציפית.
<יסמין הרמן וייס: הכניסה למטווח.
<מירי פרנקל-שור: וניהול המטווח.
דוד אמסלם: וניהול המטווח.
דוד אמסלם: מה שעד המטווח, יכול להיות שיש בעיות אחרות אבל זה לא הנושא שלנו עכשיו.
<מאיר רוט: מעולה.
דוד אמסלם: לכן אני רוצה כרגע להתמקד רק בזה.
דוד אמסלם: בואו נתחיל בהקראה, עידו.
<עידו בן יצחק: אנחנו בעצם מחליפים את סעיף 7ב בחוק כלי היריה בסעיף חדש: "7ב.
<עידו בן יצחק: (א) הרשות המוסמכת תקבע הוראות קבע לעניין מטווח קליעה, לרבות בעניינים המפורטים להלן: (1) תנאים לכניסה למטווח; (2) סוג כלי היריה והתחמושת המותרים לשימוש במטווח; (3) חובותיהם של בעלי תפקידים במטווח, לרבות לעניין ניהול המטווח, פיקוח על המשתמשים במטווח והדרכתם; (4) חובות תיעוד ורישום בעניינים אלה: (א) המשתמשים במטווח ושל כלי הירייה בהם השתמשו; (ב) תקינות המטווח ואמצעי הבטיחות בו, וכן ליקויים בתקינותם; (ג) אירועי בטיחות שאירעו במטווח ופגיעות בגוף; (5) אופן השימוש בכלי היריה במטווח; (6) בטיחות והגנה, לרבות אמצעי בטיחות נדרשים; (7) מבנה המטווח; (8) טיפול בפגיעות בגוף שאירעו בשטח המטווח;"
דוד אמסלם: מי זאת הרשות המוסמכת?
<מירי פרנקל-שור: פקיד רישוי במשרד לביטחון פנים.
<עידו בן יצחק: "(ב) בהוראות הקבע רשאית הרשות המוסמכת לקבוע הוראות שונות למי שמבקש או הינו בעל רישיון או הרשאה להחזקת כלי יריה לפי חוק זה ולמי שאינו בעל רישיון או הרשאה כאמור, וכן הוראות שונות לתייר חוץ, כמשמעו בחוק שירותי תיירות, התשל"ו-1976, בכל הנוגע לתנאים לכניסתם למטווח, לסוג כלי הירייה והתחמושת שהם רשאים להשתמש בהם ולתיעוד ורישום שימושם במטווח;"
ענת ברקו: זה כולל את הירי הספורטיבי.
דוד אמסלם: אתה רוצה שנעצור כאן?
דוד אמסלם: הערות עד כאן.
<מאיר רוט: לגבי השימוש, כל מטווח מקבל אישור להשתמש, שיירו וישתמשו במטווח בכלי הנשק שנמצאים במטווח.
<מאיר רוט: כלומר, יש אישור עקרוני.
<מאיר רוט: כל מטווח מקבל אישור באיזה קליברים מותר להשתמש.
<מאיר רוט: יש מטווח שבו מותר להשתמש בקליבר זעיר - - -
דוד אמסלם: הפרמטר היחיד הוא הקליבר?
<מאיר רוט: כן, ודאי, בהתאם לחומת המיגון.
<מאיר רוט: שאלה טובה.
<מאיר רוט: בהחלט כן.
<מאיר רוט: אם אותו מטווח כבר מאושר, ואזרח יכול לירות בו – אזרח שנושא רישיון לנשק לדוגמה – יכול להשתמש ולירות, אין שום סיבה שגם אזרח אחר שקיבל ויקבל אישור עקרוני שאכן הוא כשיר, שיירה במטווח.
<מאיר רוט: הנושא הזה של הרשות המוסמכת, שהיא בעצם תקבע מי יכול ואיך ולמה, אנחנו חושבים שפה יש בעייתיות כי ברגע שהרשות המוסמכת היא זאת שתחליט, ואם היא, לא ייראה לה שאזרחים ייכנסו למטווח – גם אם הם ישרים, הגונים, שומרי חוק וכו' – תהיה בעיה פה.
<מירי פרנקל-שור: אבל זה מה שנעשה היום.
<מאיר רוט: אז אנחנו באים ואומרים, הדבר הזה - - -
דוד אמסלם: השאלה היא כזאת.
דוד אמסלם: ככה אני מבין, אלא אם כן תתקן אותי חברת הכנסת ברקו.
דוד אמסלם: אני מבין שהיום כל אחד בא למטווח, יורה.
דוד אמסלם: מי שרוצה, נכנס, יורה?
<מאיר רוט: ממש לא.
<יסמין הרמן וייס: לא מדויק.
דוד אמסלם: בן אדם שאין לו רישיון, יכול לירות?
<מאיר רוט: אני אסביר בשני משפטים וזה ממש יובן.
<מאיר רוט: רק מי שיש לו הרשאה לשאת נשק – זה יכול להיות אזרח בעל רישיון לנשק, זה יכול להיות גם שומר מאבטח.
דוד אמסלם: נניח לי יש רישיון עסק, אני יכול לשאת נשק.
דוד אמסלם: אני יכול להביא את הבן שלי ולתת לו לירות איתי?
<מאיר רוט: לא, אתה לא רשאי, ואנחנו באים ומלינים על זה גם כן.
<מאיר רוט: אנחנו אומרים, הנשק נמצא בבית בלאו הכי, אתה מביא את בנך למטווח, יש לך אחריות לזה.
<מאיר רוט: מאיזו סיבה שהוא לא ידע להשתמש בנשק, חס וחלילה, ובפרט באזורים שיש בעיות, הוכח שאנשים, כשקרה משהו ונפגע בעל הרישיון, בן הבית לקח את הנשק, תפעל את הנשק, עשה את זה מצוין.
<מאיר רוט: גם ברחוב זה קרה לא אחת שאזרחים עשו את זה.
דוד אמסלם: תענה לי על השאלה שלי.
דוד אמסלם: עזוב עכשיו ילדים וכו' – אני לא מסכים אתך בעניין, אבל לא חשוב.
דוד אמסלם: זו הדרך, אז בעצם בוא ניתן לכולם את הרישיון ואת הנשק ושלום על ישראל, אבל אני רוצה דווקא להתמקד בזה.
דוד אמסלם: אתה אומר שהיום המצב הוא שבן-אדם מגיע למטווח, אם אין לו רישיון, הוא, עם הנשק של עצמו, הוא לא יכול לירות.
<מאיר רוט: הוא לא יכול לירות במטווח.
דוד אמסלם: חברת הכנסת ברקו.
ענת ברקו: אנחנו מדברים רק על ירי ספורטיבי ותיירים ותקנות של המשטרה - - -
דוד אמסלם: אני אומר, תנאים לכניסה למטווח; סוג כלי היריה והתחמושת המותרים לשימוש במטווח – זה עד היום אני מבין בכל מטווח.
ענת ברקו: אנשים מביאים את הנשק איתם למטווח.
דוד אמסלם: אני עכשיו מקריא.
דוד אמסלם: אני מבין שתנאים לכניסה למטווח – יש תנאים.
דוד אמסלם: יש הוראות בטיחות ותנאים מי נכנס למטווח.
<מאיר רוט: מצוין.
דוד אמסלם: סוג כלי היריה והתחמושת המותרים לשימוש במטווח – אתה אומר שבכל מטווח יש את הקליבר שהוא בעצם לפי חומת המיגון והמרחק.
<מירי פרנקל-שור: יש רישיון למטווח.
דוד אמסלם: יש רישיון למטווח, אני מניח שיבוא מישהו וירצה לירות פגזים, אתה לא נותן לו במטווח.
דוד אמסלם: "חובותיהם של בעלי תפקידים במטווח, לרבות לעניין ניהול המטווח, פיקוח על המשתמשים במטווח והדרכתם" – זה קיים היום?
<מאיר רוט: הכול קיים.
דוד אמסלם: אנחנו רק רוצים לעגן את זה בחקיקה?
דוד אמסלם: עד היום זה וולונטרי?
ענת ברקו: אנחנו רוצים גם להסדיר את זה, לקבע את זה ולהסדיר את זה שלא יהיה מצב - - -
דוד אמסלם: אני שואל שאלה, חברת הכנסת ברקו.
<מירי פרנקל-שור: זה היום מעוגן בהוראות קבע.
דוד אמסלם: אם זה קיים, אז מה מפריע לך היום, למה הגשת את ההצעה?
ענת ברקו: לא, זה לא קיים באופן הזה.
ענת ברקו: אני קיבלתי לפני יותר משנה פנייה מאזרחים שאמרו לי שהם נתקלים באימונים גם של עבריינים בתוך מטווחים.
דוד אמסלם: יש להם רישיון?
ענת ברקו: לא בהכרח.
ענת ברקו: דרך אגב, אני רוצה גם להעיר – גם אם לבת שלי יש רישיון לשאת נשק, ולי יש רישיון לשאת נשק, אני לא יכולה כי בא לי, לשאת את הנשק שלה.
ענת ברקו: הנשק הוא אישי, הוא מחובר לבן-אדם, בדיוק עם הזיהוי של אותו נשק ספציפי.
<מאיר רוט: אף אחד לא אמר, גברתי, שתתני לה את האקדח שתלך אתו למטווח.
דוד אמסלם: אני מתחבר קודם כול לשאלה הראשונה של חברת הכנסת ברקו.
דוד אמסלם: יכול להיות מצב שגורם עברייני בא למטווח כשאין לו רישיון, ויורה בנשק?
דוד אמסלם: מתאמן?
<מאיר רוט: מאיפה הדברים האלה, רבותי.
<מאיר רוט: למעלה מחמש שנים אין מצב שאדם ייכנס לירות בנשק במטווח.
<מאיר רוט: יושב פה סגן מנהל האגף, יש איסור חד-משמעי, אין מצב כזה.
דוד אמסלם: אני אשאל את השאלה אחרת, וגם פה אני צריך את התשובה שלך.
דוד אמסלם: כל מה שאמרת עד עכשיו ומה שהקראנו, האם זה במסגרת חקיקה, תקנות, או סתם כי אתם החלטתם בנוהל פנימי שלכם?
<מאיר רוט: שלילי.
<מאיר רוט: תקנות של האגף.
<מירי פרנקל-שור: הוראות קבע.
דוד אמסלם: המשרד לביטחון פנים, מי אחראי על התחום הזה ורוצה להתבטא?
<יוסי מנשה: יוסי מנשה.
דוד אמסלם: יוסי, כל ההנחיות האלה, אתם הרשות המוסמכת?
<יוסי מנשה: נכון.
דוד אמסלם: יש לכם תקנות שמעוגנות, מה שנקרא, בחוק?
דוד אמסלם: זה לא תקנות פנימיות?
<יוסי מנשה: זה לא חוק.
<יוסי מנשה: זה הוראות קבע, הוראות שלנו בסמכות שלנו, ומה שעושה חברת הכנסת ברקו, היא רוצה פשוט להכניס את זה לחקיקה, ואני חושב שמה שהיא עושה זה נכון מאוד.
<מירי פרנקל-שור: למה זה נכון?
דוד אמסלם: למה זה נכון, תספר לנו.
<יוסי מנשה: היות והמטרה פה למסגר את כל ההוראות האלה בצורה מסודרת.
דוד אמסלם: ועד היום איך הן היו?
<יוסי מנשה: אלה היו הוראות שלנו.
<מירי פרנקל-שור: הוראות פנימיות של המשרד.
דוד אמסלם: הוראות פנימיות.
<יוסי מנשה: הוראות פנימיות שלנו.
דוד אמסלם: זאת אומרת, לא תקנות.
<יוסי מנשה: הוראות פנימיות שלנו, ואני אומר, אנחנו לא מדברים לבד, אנחנו מדברים בשיתוף פעולה עם משטרת ישראל, ויש לנו שיתוף פעולה מאוד יפה בנושא הזה.
<יוסי מנשה: ברגע שזה מעוגן בצורה מסודרת, לא כל אחד יכול לקום מחר בבוקר ולשנות על דעת רוחו ועל דעת - - -
ענת ברקו: זה הרעיון.
<רפאל עציון: רפאל עציון, יועץ משפטי, המשרד לביטחון פנים.
<רפאל עציון: היום, צמד המלים שיש בחוק הוא הוראות קבע, שזה מאוד אמורפי.
<רפאל עציון: ומה שהצעת החוק הזאת באה - - -
דוד אמסלם: הבנתי מה אתה אומר, אתה מחדד את מה שהוא אמר.
<רפאל עציון: היא אומרת, זה לא סתם הוראות קבע.
<רפאל עציון: היא מנחה את הרשות המוסמכת.
דוד אמסלם: רפאל, אני רוצה לשאול אותך שאלה.
דוד אמסלם: אתה יודע, אני מעריך מאוד את חברת הכנסת ברקו, אבל למה לא עשיתם את זה עד היום?
דוד אמסלם: למה חיכיתם לחברת הכנסת ברקו?
דוד אמסלם: זה במיינסטרים של העבודה שלכם.
דוד אמסלם: זה העבודה, זה לא איזה משהו צדדי.
<רפאל עציון: במהות, לא חיכינו.
<רפאל עציון: במהות, הוראות הקבע היום אכן מתייחסות לכל הדברים האלה.
<רפאל עציון: פשוט עכשיו החוק ינחה ויעגן את זה שבאמת הרשות אמורה להתייחס לכל הנקודות האלה.
ענת ברקו: אדוני היושב-ראש, אני חייבת להדגיש שקיבלתי שיתוף פעולה מלא מלא מלא לטובת העניין ולטובת ביטחון הציבור.
<יוסי מנשה: אני מבקש להגיד שב-2011 עבר אגף רישוי כלי ירייה ממשרד הפנים למשרד לביטחון הפנים, ובמסגרת המעבר אנחנו עושים חזרה יחד עם המחלקה המשפטית ומשטרת ישראל ומשדרגים ומחדשים את כל ההוראות, את החוק, מתאימים אותו.
דוד אמסלם: הבנתי, יוסי.
<יוסי מנשה: במסגרת הזאת אני חושב שמה שעשתה חברת הכנסת ברקו זה מצוין.
<יאיר דוידוביץ: דוידוביץ יאיר, מנכ"ל התאחדות הקליעה.
<יאיר דוידוביץ: אם אני מבין נכון את כל סעיף 7(א)(2) עד 7(א)(5) – ויתרת עליו, חברת הכנסת ברקו, לטובת הרשות המוסמכת, כאשר ב-7(א)(2) עד (5) פירטת יפה מאוד את כל הזכויות של - - -
<מירי פרנקל-שור: אתה מדבר מהנוסח או מהחוק?
ענת ברקו: אתה לא מדבר מהנוסח.
<יסמין הרמן וייס: יסמין הרמן וייס.
<יסמין הרמן וייס: הנוסח שפורסם באינטרנט לידיעתנו לפני שהגענו לדיון, פשוט אנחנו לא התחלנו לקרוא מהתחלה.
<יסמין הרמן וייס: התחלנו מסעיף 7.
<יסמין הרמן וייס: אם יש משהו שהושמט - - -
ענת ברקו: זה לא הנוסח.
<מירי פרנקל-שור: כנראה אתם לא קיבלתם את הנוסח שהיה בהתכתבות עם המשרד לביטחון פנים מכיוון שאנחנו לא היינו מודעים שלכם יש חלק בעניין.
<מירי פרנקל-שור: את הצעת החוק אתם לא קיבלתם?
<יאיר דוידוביץ: לא.
<יסמין הרמן וייס: אנחנו השתמשנו רק במה שפורסם באינטרנט לפני הדיון עצמו, כמו שבדרך כלל אנחנו עושים.
<מירי פרנקל-שור: אוקיי, אז הצעת החוק המקורית עברה גלגולים בהתכתבות עם המשרד לביטחון פנים לאור הערות שלנו, אז אתה מתייחס להצעת החוק המאוד מקורית.
<יאיר דוידוביץ: נכון.
<מירי פרנקל-שור: שהניחה חברת הכנסת ענת ברקו.
<מירי פרנקל-שור: חולק כאן נוסח?
<לאה קריכלי: הוא ביקש מאתנו.
<לאה קריכלי: יש לו את זה.
<יאיר דוידוביץ: כן, ולא מוזכרת המילה "ספורט" בשום מקום.
ענת ברקו: אני בדיוק שאלתי את השאלה הזו.
<מירי פרנקל-שור: לעמדתנו, הנושא הספורטיבי אומנם הוא מופיע אבל צריך לקרוא את הצעת החוק.
<מירי פרנקל-שור: לירות בירי ספורטיבי, לא נדרש לכך רישיון.
<מירי פרנקל-שור: זאת אומרת, אם אנחנו מסתכלים על המבנה, אנחנו בהתחלה רואים שהרשות המוסמכת תקבע הוראות כניסה למטווח, סוג כלי היריה והתחמושת שמותרים לשימוש במטווח, רישיון וכו', ובסעיף קטן (ב), להבנתי, הירי הספורטיבי נכנס לתוך ההסדר, כאשר אנחנו אומרים: לעניין הוראות כאמור בפסקה (1) ו-(2), זאת אומרת תנאים לכניסה למטווח וסוג כלי היריה והתחמושת שמותרים לשימוש במטווח, יכול שייקבעו הוראות שונות למי שמבקש או הינו בעל רישיון או הרשאה להחזקת כלי יריה לפי חוק זה, ולמי שאינו בעל רישיון.
<מירי פרנקל-שור: ולעמדתי, הירי הספורטיבי – והרשות המוסמכת נמצאת פה - - -
<יאיר דוידוביץ: הכול ברור אבל - - -
ענת ברקו: אז אולי נכניס את המילה "תיירי חוץ וירי ספורטיבי"?
<מירי פרנקל-שור: לא, אין צורך.
<יאיר דוידוביץ: יש לכם הזדמנות לעגן את הספורט במסגרת החוק, ואתם עוד פעם מחזירים את הספורט בנושא תקנות - - -
ענת ברקו: אני בעד שנגדיר את זה.
דוד אמסלם: יאיר, באמת שאלת תם.
דוד אמסלם: מה זה ירי ספורטיבי?
דוד אמסלם: אני לא מכיר, תסביר לי.
<יאיר דוידוביץ: אני אסביר.
<יאיר דוידוביץ: התאחדות הקליעה בישראל אחראית על כל הירי הספורטיבי במדינת ישראל, כל ירי שהוא או אולימפי או לא אולימפי שבו מתחרים בתחרויות בארץ ובעולם.
דוד אמסלם: זה 0.22?
<יאיר דוידוביץ: 0.22, 0.177 נשק אוויר, גם 9 מילימטר וגם רובה - - -
דוד אמסלם: יש ירי ספורטיבי 9 מילימטר?
<יאיר דוידוביץ: אמת.
<יאיר דוידוביץ: ירי מעשי ב-9 מילימטר, וגם אקדח סטנדרטי 9 מילימטר ומעלה.
דוד אמסלם: שיש אנשים שיש להם את כלי הנשק האלה והם באים למטווח?
<יאיר דוידוביץ: אנחנו לא מדברים על אנשים שיש להם נשק.
דוד אמסלם: אתה מדבר על ספורטאים, שהם באגודות?
<יאיר דוידוביץ: 70% מהספורטאים, אין בידם נשק אישי.
<יאיר דוידוביץ: אגודות הספורט הן מפעל ראוי, הן נותנות הרשאות לספורטאים.
<יאיר דוידוביץ: על זה אני הולך לדבר מחר, מחר נדבר על זה.
דוד אמסלם: אתה אומר שהספורטאי נניח מגיע למועדון, ושם בעצם נותנים לו את הכלי.
<רפאל עציון: והרשאה.
<יאיר דוידוביץ: לא, במועדון הוא לא צריך הרשאה.
דוד אמסלם: ומשם הוא הולך למטווח או שהמועדון נמצא במטווח?
<יאיר דוידוביץ: זה מתחלק.
<יאיר דוידוביץ: אם הוא בא לאימון במועדון, הוא יורה במועדון עם הנשק במועדון.
דוד אמסלם: במטווח.
דוד אמסלם: יש לכם מטווח במועדון.
<יאיר דוידוביץ: אין בעיה.
<יאיר דוידוביץ: כשצריך לצאת לתחרות, אז מגיע נושא ההרשאה שנדבר עליו מחר.
<מירי פרנקל-שור: אבל הוא רשאי לירות בכל מטווח?
<מירי פרנקל-שור: אני צריכה את אנשי המשרד לביטחון פנים.
<יאיר דוידוביץ: היום הוא לא רשאי כלום.
<יאיר דוידוביץ: זה בסמכותו של הממונה.
דוד אמסלם: יאיר, אנחנו קצרים בזמן, אני רוצה להיות ממוקד.
דוד אמסלם: אתה אומר שהבן-אדם מגיע למועדון ובעצם המועדון נמצא בתוך מטווח, והוא מקבל את הכלי ומתאמן.
דוד אמסלם: עד עכשיו בסדר, או שאתה רוצה שינוי גם פה?
<יאיר דוידוביץ: שוב אני אומר.
<יאיר דוידוביץ: כל מה אתה אומר עכשיו אין בחוק.
<יאיר דוידוביץ: זה הכול בינתיים בתקנות.
<מירי פרנקל-שור: בהוראות קבע.
<יאיר דוידוביץ: הצעתם פה סעיף יפה, בסעיף 7(א)(2)(5) – כלי נשק - - -
דוד אמסלם: לאט-לאט.
דוד אמסלם: אני צריך פה כבר מחשב רק בשביל זה.
<יסמין הרמן וייס: הוא מדבר על הנוסח המקורי.
ענת ברקו: אתה מדבר על נוסח ישן.
<מירי פרנקל-שור: תיקח את הנוסח החדש.
<יאיר דוידוביץ: הנוסח החדש לא מדבר על ספורט.
<רפאל עציון: אני רוצה להגיד, אנחנו באמת כבר תקופה ממושכת, ואנחנו מתקדמים, בהצעת חוק חדשה של כלי הירייה, אנחנו עובדים על המדוכה, זה ייקח עוד זמן - -
דוד אמסלם: אבל לא הבנתי.
דוד אמסלם: ומה זה?
<רפאל עציון: - - אבל היא תשנה את כלל חוק היריה.
<רפאל עציון: אני חושב שהנושא הזה של ירי ספורטיבי הוא נושא כבד ורב-היבטים מדי מכדי לצמצם אותו כרגע לנישה הזאת של כניסה למטווחים.
<רפאל עציון: ואנחנו בהחלט נותנים לכל מועדוני הספורט מקום של כבוד בחקיקה החדשה, כשבאמת החוק הקיים לא מספיק – אני מסכים שהוא לא מספיק מסדיר את הדבר הזה, לא מתייחס אליו מספיק – ובחוק החדש אנחנו נעשה את זה.
<רפאל עציון: אני חושב שכרגע חבל לעשות את זה במסגרת המצומצמת יחסית של הצעת החוק של חברת הכנסת ברקו.
<מירי פרנקל-שור: אבל רפאל, אני מתבססת על הוראות הקבע שלכם.
<מירי פרנקל-שור: בעמוד 4 להוראות הקבע יש לכם התייחסות – הנחיות בדבר כניסה למטווחים.
<מירי פרנקל-שור: בהתחלה מדובר על בעלי רישיונות ואחר כך כניסה לירי במטווח קליעה למי שאין ברשותו רישיון.
<מירי פרנקל-שור: זה הירי הספורטיבי, נכון?
<מאיר רוט: לאו דווקא.
<מאיר רוט: לא, לא, תקראו לילד בשמו.
<מאיר רוט: זה חד וחלק.
<מאיר רוט: לא נותנים לאזרחים טובים להיכנס למטווח, לירות באקדחי המטווח.
<מאיר רוט: אנחנו מחזיקים במטווחים כלי נשק ברישיון.
דוד אמסלם: לטובת מה?
<מאיר רוט: לטובת ירי חופשי.
<מאיר רוט: כי אנשים רוצים לבוא, לירות - - -
דוד אמסלם: כל בן-אדם שרוצה לירות, אתה נותן לו לירות?
<מאיר רוט: ברשותכם, אני אסביר.
<מאיר רוט: אנחנו מחזיקים כלי נשק במטווח.
<מאיר רוט: באים שני סוגים של אנשים.
<מאיר רוט: באים אנשים שיש להם רישיון לנשק פרטי, ובא אדם שיש לו הרשאה לשאת נשק ארגוני.
<מאיר רוט: והוא מעוניין לירות באקדח רגיל, באחד מאקדחי המטווח, וזה מותר.
<מאיר רוט: מגיע איש צבא שיש לו הרשאה לשאת נשק, מותר גם כן.
דוד אמסלם: והוא בא בלי הנשק שלו, הכוונה.
<מאיר רוט: לא בנשק שלו.
דוד אמסלם: נגיד שומר בחברת שמירה שלא בא עם הנשק שלו, ורוצה לירות.
<מאיר רוט: הוא שוכר נשק שלנו ויורה בו במטווח, בפיקוח מדריך.
ענת ברקו: ובאיזה נשק הוא ישתמש בעת הצורך?
<מאיר רוט: תרשי לי, גברתי, אנחנו אומרים שיש גם אזרחים הגונים וישרים, משרתים במילואים - -
<מאיר רוט: - - שגם הם רוצים אותו דבר, לבוא ולירות.
<מאיר רוט: זה כל מה שאנחנו מבקשים.
דוד אמסלם: אני רוצה לחזור לספורטיבי.
דוד אמסלם: אני רוצה לקבל את ההצעה של רפאל.
<יאיר דוידוביץ: אני מוכן להקל - - -
דוד אמסלם: הוא אומר, אנחנו מדברים רק על המטווח.
דוד אמסלם: אצלך זה קצת חורג מהעניין, הקטע הספורטיבי.
דוד אמסלם: אני מניח, מדובר על הרישיון שלו שהוא יוצא עם הנשק נגיד לתחרות אז הוא צריך לקבל הרשאה, וכו'.
דוד אמסלם: זה לא רק הירי במטווח.
דוד אמסלם: אנחנו מדברים פה רק על הירי במטווח.
דוד אמסלם: לכן, אני חושב שהוא צודק במובן זה שאתה צריך לקבל מעטפת קצת יותר רחבה מאשר הקטע הספציפי הזה.
<יאיר דוידוביץ: אני לא מקבל אותה.
<רפאל עציון: נכון, אנחנו עובדים על זה.
<יאיר דוידוביץ: אני מוכן להקל על המשרד לביטחון פנים, בתנאי שאני אשמע עכשיו פה בשולחן התחייבות שלא ניפגע בחוק הזה לעומת מה שהיה עד היום.
<יאיר דוידוביץ: שכל ספורטאי יוכל להשתמש בכלי הירייה במטווח, בתחרות, באימונים, כמו שהיה עד היום.
<מירי פרנקל-שור: רפאל, יש לי אולי הצעה.
<יאיר דוידוביץ: עם ההתחייבות הזאת – די לי, בשלב הזה.
<מאיר רוט: יאיר אמר את שלו, אני אגיד את שלי.
<יאיר דוידוביץ: מגיע לי לסיים את שלי.
דוד אמסלם: בואו נגמור את שלו, אחרי כן נעבור לשלך.
<מירי פרנקל-שור: אני רוצה להבין, ואם אני מבינה אז אולי אפשר להתקדם.
<מירי פרנקל-שור: בסעיף 7, כאשר מדובר על כניסה לירי במטווח קליעה למי שאין ברשותו רישיון, אנחנו מדברים על הירי הספורטיבי.
<מירי פרנקל-שור: נכון?
<יוסי מנשה: זה לא ירי ספורטיבי, זה ירי חוויתי למי שאין בידו רישיון, ויש הבדל בין ירי חוויתי לירי ספורטיבי.
<מירי פרנקל-שור: הבנתי.
<יוסי מנשה: מה שדיבר יאיר, הוא מדבר על ספורט כספורט במסגרת התאחדות הקליעה.
ענת ברקו: תחרויות.
<יאיר דוידוביץ: רשומים בהתאחדות הקליעה.
<יוסי מנשה: ומה שמדבר מאיר – שהוא סוחר ומהתאחדות הסוחרים – הוא מדבר על ירי חוויתי.
<מירי פרנקל-שור: כן, אבל מה מדבר - - -
<יוסי מנשה: יאיר מדבר על ספורטאים, זה שני דברים שונים לגמרי.
<יאיר דוידוביץ: ספורטאים שרשומים בהתאחדות הקליעה בישראל.
<מירי פרנקל-שור: החלק הזה של אקדח אוויר, רובה אוויר, רובה זעיר, רובה כדורים - - -
<יוסי מנשה: זה ירי חוויתי.
<מירי פרנקל-שור: אז איפה מוסדר הנושא של ירי ספורטיבי אצלכם בהנחיות?
דוד אמסלם: עזוב את החוק.
דוד אמסלם: בהנחיות שלכם.
<יאיר דוידוביץ: בסעיף 5, כל כלי הנשק, בהתייעצות עם שר - - -
<רפאל עציון: לא, לא בחוק.
<יוסי מנשה: היום, בהוראות הקבע יש שם גם לגבי ספורט.
דוד אמסלם: באיזה סעיף?
<יוסי מנשה: בהוראות הקבע יש כאן סעיף לנושא ספורט שהוא מדבר - - -
דוד אמסלם: אני רוצה להתקדם, אני אגיד גם מדוע.
דוד אמסלם: היות וזה הכנה לקריאה ראשונה - - -
<יוסי מנשה: הנה, לגבי ספורט, סעיף 9 – הנחיות בדבר כניסה למטווחים – זה נכנס בתוך הגבלת גיל, אבל הוא מדבר לגבי ספורטאים, שזה 9(ב), יש כאן הוראות בדבר ספורטאים.
<יוסי מנשה: כל הסעיף הזה – ספורטאים – הוא מסודר, מעוגן וזה מה שמדבר יאיר.
<רפאל עציון: בחקיקה הראשית.
<יוסי מנשה: והוא רוצה להשאיר את הדבר הזה במקומו.
<יוסי מנשה: סך הכול המטרה היא לשמר את הספורט.
דוד אמסלם: זה בחקיקה ראשית?
<מירי פרנקל-שור: זה הוראות הקבע.
<רפאל עציון: יש היום בחקיקה ראשית, אגב הגבלת הגיל, יש סעיף שעניינו הגבלת גיל של כניסה למטווחים, לא של רישיונות.
<רפאל עציון: ובאמת כמו שיוסי אומר נכון, זה סעיף 7א1 רבתי לחוק כלי יריה הראשי, ושם באמת מוסדרת כניסה של ספורטאים החל מגיל עשר ומעלה.
<יסמין הרמן וייס: נדון על זה מחר.
<רפאל עציון: לצורך אימוני ספורט ומועדוני ספורט.
דוד אמסלם: איזה דיון יש מחר?
<קריאה: על הגבלת גיל.
דוד אמסלם: שמע מה אני מרגיש.
דוד אמסלם: רפי, תראה מה אני מציע.
דוד אמסלם: אני מרגיש שהסיפור לא סגור.
דוד אמסלם: זאת אומרת, אתם לא שמעתם לא את יאיר וגם לא את מאיר, ואני מרגיש שהעסק פה – יותר מדי סעיפים, פה, שם – ולא התכוונתי לעשות את זה כאן.
דוד אמסלם: מה שאני מציע זה כך.
דוד אמסלם: כרגע זה קריאה ראשונה.
דוד אמסלם: אנחנו נעביר את זה בקריאה ראשונה, ואני לא אמשיך בקריאה השנייה והשלישית עד שלא תלטשו את זה עם חברת הכנסת ברקו, תזמינו כמובן גם את מירי או את עידו, ותזמינו את הקליינטים.
דוד אמסלם: תשבו, תלטשו את הכול כדי להביא לנו נוסח אחד, כדי שאנחנו לא נבוא ונתווכח האם שם זה סעיף 7 רבתי – רק בשביל ה"רבתי" שלכם אני צריך כבר שני מילונים, רק פה אני לא מבין – 7ב(א), (ב), (ג), עם המון סעיפים.
<מירי פרנקל-שור: זה אין מה לעשות.
דוד אמסלם: לכן אני לא רוצה להיכנס לכל הפלפולים האלה.
דוד אמסלם: אני מבקש שתביאו לנו משהו סגור, שכל האנשים מסונכרנים סביב הנושא הזה.
דוד אמסלם: ואני מקבל את מה שאתה אומר, בגדול, שעל הדרך "כולה" מדובר על המטווח.
דוד אמסלם: "על הדרך" לא באים עם כל הנושא של ההסדרה של הרישיונות, זה סיפור אחר.
דוד אמסלם: אתה אומר, אתם רוצים להוביל שם חקיקה ראשית וזה סיפור מורכב יותר, אתה צודק.
דוד אמסלם: היות וחברת הכנסת ברקו התכוונה כרגע רק למטווח, אז בוא נישאר שם, לא נפרוס את זה כי האויב של הטוב זה הטוב מאוד.
דוד אמסלם: אם נפרוס את זה, לא יהיה כלום.
<רעות בינג: יש לי הערה קטנה.
<רעות בינג: אנחנו מבקשים להוסיף לסעיף קטן (ב), ב-7ב רבתי.
דוד אמסלם: 7ב, סעיף קטן (ב).
<רעות בינג: נבקש להוסיף את התכלית – לשם שמירה על בטיחות במטווחים, כדי להבנות את שיקול הדעת של הרשות המוסמכת לקבוע הוראות.
<רעות בינג: בגלל היבטים של חופש עיסוק לקבוע הוראות שהתכלית היא לשם שמירה על בטיחות במטווחים.
<מירי פרנקל-שור: או בכותרת או בהנחיה בפתיח של סעיף 7ב.
דוד אמסלם: זה צריך להיות 7ב(א) לדעתי.
<מירי פרנקל-שור: יכול להיות.
<מירי פרנקל-שור: אנחנו נבחן האם לכאן או לכאן.
ענת ברקו: לשם שמירה על?
דוד אמסלם: על בטיחות.
<רעות בינג: ב-7ב(ב), ההבחנה בין בעלי רישיונות למי שאינם בעלי רישיונות היא ברורה ויחסית מובנת, אבל מכיוון שיש כאן גם הוראות שמתייחסות לתייר חוץ, חשבנו שהמקום הוא ב-7ב(ב), שוב פעם בגלל היבטים של חופש עיסוק.
דוד אמסלם: בואו נמשיך את ההקראה, עידו.
<עידו בן יצחק: "(ג) הנמצא במטווח קליעה יקיים בו את הוראות הקבע שהוצאו על ידי הרשות המוסמכת ושהוצגו בכניסה למטווח במקום הנראה לעין, וכן את ההוראות שניתנו על פיהן; (ד) על אף האמור בסעיפים קטנים (א) ו-(ב), במטווחי הקליעה של צבא-הגנה לישראל או של משטרת ישראל ינהג כל הנמצא בהם, לפי הפקודות שהוציא הצבא או המשטרה לענין זה, ושהוצגו כאמור בסעיף קטן (ב), ולפי ההוראות שניתנו על פיהן.
<עידו בן יצחק: (ה) הוראות הקבע שניתנו לפי סעיף זה יפורסמו באתר האינטרנט של המשרד לביטחון הפנים.
דוד אמסלם: רבותי, לפני שאנחנו נביא את זה להצבעה כפי שאמרתי, אני מבקש שמי שירכז את העבודה, את מה שדיברתי, זה מירי ועידו.
דוד אמסלם: שבועיים מספיק לכם?
דוד אמסלם: שלושה שבועות?
<מירי פרנקל-שור: שלושה שבועות.
דוד אמסלם: שלושה שבועות.
דוד אמסלם: עד אז היא תזמן את החבר'ה מהמשרד לביטחון פנים.
<יאיר דוידוביץ: אם אפשר השבוע.
<יאיר דוידוביץ: אני נוסע בשבת לחוץ-לארץ לשלושה שבועות לתחרויות.
דוד אמסלם: אתה רוצה שנוציא יומנים עכשיו?
<יאיר דוידוביץ: מחר, אם אפשר.
דוד אמסלם: אחרי כן תדבר עם מירי.
דוד אמסלם: זה שאתה נוסע לחוץ-לארץ עכשיו, מזל שאתה לא נוסע עוד שעתיים, עכשיו היינו צריכים לעזוב את הכול.
<יאיר דוידוביץ: אני נוסע בשם המדינה.
דוד אמסלם: דרך אגב, לא חשבתי לרגע שזה לא בשם המדינה, אבל תשבו אחרי כן.
דוד אמסלם: אנחנו נותנים את התקרה שלושה שבועות, מבחינתי אני אכנס את הוועדה בעוד כחודש או שלושה שבועות.
<יאיר דוידוביץ: אפשר מחר.
דוד אמסלם: אני לא מכנס את הוועדה.
דוד אמסלם: אמרתי, מירי תעשה עבודת מטה, היא תזמין את היועץ המשפטי של הבט"פ, את רפי, את יוסי, גם אותך יאיר ואת מאיר, כל האנשים שקשורים לעניין הזה של הירייה בכל זווית שהיא, תלטשו את העניין ותביאו לנו את זה מסודר בעוד שלושה שבועות ואז אני אקבע מועד חדש.
דוד אמסלם: אנחנו נצביע על זה עכשיו, נעביר את זה קודם כול בהכנה לקריאה ראשונה.
דוד אמסלם: אנחנו מביאים את זה להצבעה, אכרם.