GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<יריב וינצר: אני צריך לייצג לקוח בעוד מספר חודשים בוועדת שחרורים ב"מעשיהו", אדם שקיבל רק שנים עשר חודשים ואז, הוא יושב עכשיו אסיר, הוא בחור נהדר, הוא עושה את כל העבודה שם, תהיה לו התנהגות פנטסטית, אין לו שום בעיה, רק יש בעיה אחת, שאני אעמוד בפני ועדת השחרורים ויגידו לי: הוא לא זכאי לשליש ואז אני אגיד: רגע, רגע, אדם שהולך לכלא, אז באופן אוטומטי - - -
דוד אמסלם: רק שניה, שניה, ברשותך, אתה נותן לי פה הרצאה של איזה תיק ספציפי - - -
<יריב וינצר: לא, לא, שלא - - -
דוד אמסלם: דקה, דקה, לא הבנת, אתה כנראה לא הבנת את רוח הדיון.
דוד אמסלם: לא התכוונתי כאן להעלות כל מיני סוגי בעיות.
דוד אמסלם: אני מניח שנוכל להעלות אלפיים בעיות.
דוד אמסלם: נתתי לך רשות דיבור של דקה וחצי כדי להציף איזה משהו מז'ורי ולהתקדם.
דוד אמסלם: אם תרצה משהו יותר ספציפי אז נעשה מה שנקרא ישיבת עבודה יותר ספציפית, אז בוא תמשיך איזו דקה, תסכם את מה שאתה רוצה.
<יריב וינצר: או.
<יריב וינצר: קיי.
<יריב וינצר: , אז אני אסכם שהיות ואנחנו מדברים על נושא שיקום ולא על משהו ספציפי, אנחנו כן, כחברה, זקוקים למחשבה על היום שאחרי, וצריך לדעת שבשב"ס אין פתרון לאנשים שנמצאים בתקופות מסויימות, זאת אומרת שהם ישתחררו והם יחזרו עוד פעם למעגל השני, ובקצרה, אם תרצה אני אשמח להציג לוועדה דברים שאני חושב שהם - - - .
<יריב וינצר: תודה.
דוד אמסלם: כשאני אעשה דיון על הנושא של תקנות בתי הסוהר, שזה כולל את כל הספקטרום, מן הנושא של העבירות, שחרורים וכו', אז אתה תבוא ותציג את הדברים היותר ספציפיים שנוכל להתייחס אליהם, בסדר?
זאב בנימין בגין: אדוני היושב ראש, אני מצטרף – זה לא נושא שמח אבל אני מצטרף בשמחה לדברים שלךָ, אני מתנצל, גבירתי הנציבה וחברים, על איחורי, לו יכולתי לבוא קודם אז הייתי בא לתחילת הישיבה.
זאב בנימין בגין: דבריך היו גם חשובים, דבריך האלה אינם נחלת הציבור הרחב על פי ידיעתי וזה קשור לשקף האחרון – אני חושב, של הנציבה, מבחינת תחושת הציבור כלפי הנושא של כליאה, מכאן היחס לסוהרים ולכן, צריך באמת לעשות מלאכה חשובה בְּכיוון זה.
זאב בנימין בגין: אני חושב שההערה של עו"ד יריב וינצר ראויה לתשומת לב, אולי לא רק בפרטני אבל, היא דוגמה לכך שמדי פעם, חילופי נציבים הם הזדמנות לבדוק ולרענן את כלל הנהלים, על פי הניסיון.
זאב בנימין בגין: לפעמים אומרים שיש יתרון לאדם שבא מבחוץ אבל, הנציבה, ביחוד בתפקידה הקודם, ודאי ערה לכך, וזו בהחלט תקלה שעמדתי עליה לפני שנים אחדות.
זאב בנימין בגין: שתי שאלות לנציבה.
זאב בנימין בגין: האחת, אני קראתי את הדוח של אֶמי פלמור על ועדות השחרורים, דוח שקשה לקרוא אותו כי אתה רואה איך, כמו שאמרת בתחילת דבריך אדוני, נשללת חירותם של אנשים שהם זכאים להיות בחוץ, כי ועדות השחרורים פשוט אינן יעילות בתנאים המזעריים של הבאת אותו תיק בזמן לוועדת השחרורים.
זאב בנימין בגין: ואני מבין שאמור להיות שיפור בנושא הזה, שביקשה הנהלת בתי המשפט לטפל בכך אבל חלף זמן, אז אם תוכלי לומר איפה אנחנו עומדים בדרך החשובה הזאת.
זאב בנימין בגין: שאלה שניה נוגעת לשיקום ולתפקידך – הזמני אמנם, הקודם, כחברה בוועדה למדיניות הענישה, בראשותה של השופטת דורנר.
זאב בנימין בגין: אני מאוד שמח שהשתתפת בה.
זאב בנימין בגין: במקום הזה שאת יושבת ישבה שרת המשפטים לפני שבועיים שלושה, ואני שאלתי אותה מה גורלו של הדוח הזה, שהוגש לשר לביטחון פנים ולשר המשפטים.
זאב בנימין בגין: אמנם קודמיהם מינו את הועדה, לקח קצת יותר מדי זמן אבל בכל זאת היא הגישה את מסקנותיה.
זאב בנימין בגין: תשובת השרה הייתה שהיא קראה קריאה ראשונה, יש דברים מעניינים שניתן בהחלט לאמץ אותם.
זאב בנימין בגין: אחד הדברים שאני שואל לגבי דעת הרוב לעומת דעת המיעוט, במיעוט היו אנשים בעלי משמעות במערכת, לגבי הקמת בתי מעבר.
זאב בנימין בגין: אני הצעתי בזמנו, לפני השלמת הדוח, שהנושא הזה יוכרז כניסוי, כפיילוט עם מימון חלקי לשנתיים שלש ובלבד שתיפרץ הדרך, כי הרעיון הוא חדשני וחשוב, הוא בין בית הסוהר לבין החיים האזרחיים אז אני חושב שאת חדשה בתפקיד, שרת המשפטים לא מאוד ותיקה בתפקיד והיא לומדת, שמעתי אצלה גישה חיובית אבל מבחינתכם, אני חושב שמאוד חשוב לקדם את כלל הנושא שקשור במסקנות הועדה.
דוד אמסלם: תודה רבה חבר הכנסת בני בגין.
דוד אמסלם: את, עפרה, תעני רק בסוף, ברשותך, יואב בן צור, בבקשה, חבר הכנסת בן צור.
אורי מקלב: תודה רבה אדוני היושב ראש, על עצם קיום הדיון ואנחנו מקבלים בברכה את הנציבה החדשה, שבאה מתוך ניסיון, מן השטח.
אורי מקלב: לקחת על עצמך משימה מאוד לא פשוטה וקשָה, לנהל, לעמוד בראש המערכת הזו שהכול כמעט כמו הליכה על חבל דק וזה ברור, כמו גם האחריות.
אורי מקלב: בכל אופן, אני גם רוצה להגיד לך שזה אולי המקום היחיד, שהוא הכי פחות פתוח לנו, לחברי הכנסת, או לציבור הכללי, אנחנו חיים את מה שיוצא מבפנים החוצה, אי אפשר לראות מה שנעשה בפנים, צריך הרבה לסמוך או לפעול לפי מה שאחרים אומרים, צריך לקבל את הכול בעירבון מוגבל, וקשה לי באמת למדוד את הדברים, איפה הדברים עומדים באופן אמיתי, בגלל שהאינדיקציות שלנו הן מתוך פניות הציבור שיש לנו, ואני לא מעט שנים נמצא בוועדת הפנים וממילא יש לי לא מעט פניות, ובאמת אני מרגיש שיש יותר פניות בתקופה האחרונה ממה שהיו, לפעמים זה קשור בתנאים הפיזיים עצמם, לפעמים - - - התארגנויות היום של נשות אסירים, מה שלא היה פעם, בגלל עוולות, או בגלל שיש היום פתיחות יותר ואנשים יותר מודעים לעמוד על הזכויות שלהם.
אורי מקלב: אם אני ממקד את הדברים אז יש כמה נושאים בעייתיים מרכזיים וחשוב לתת עליהם את הדעת וזה ההובלה, למשל, ההובלה של העציר או האסיר מבית הכלא לבית המשפט, שהיו הרבה תלונות על העניין הזה שהיום, מצד אחד, יש החמרה על נהלים כדי למנוע בריחה ודברים כאלה, ומצד שני, הזמן הארוך, התנאים, ניקח משהו לא רחוק, אם אנחנו כוועדת הפנים, יושב ראש ועדת הפנים, אני מציע ביקור פתע של הועדה - - -
דוד אמסלם: כנראה איחרת בגדול.
דוד אמסלם: אתה בוודאי איחרת, אתה יודע למה?
אורי מקלב: כי דיברת על זה.
אורי מקלב: ברור אבל אני קודם כל - - -
אוסאמה סעדי: לחזק את הדברים שלך.
דוד אמסלם: לחזק אצלי לא מחזקים בוועדה.
דוד אמסלם: לא מחדדים ולא מחזקים, לא צריך.
אורי מקלב: אומר, אני רואה - - - גם גדולים אומרים לנו, שאם הייתי שומע את דבריך, הרי אתה יודע שלא שיחקנו ומי כמוך יודע שאנחנו מתשע בבוקר נמצאים בוועדה אחרת אבל - - -
דוד אמסלם: בוודאי, בוודאי, אורי מקלב הוא אולי אחד הח"כים הכי חרוצים בכנסת.
אורי מקלב: מוטלות עלי כמה ועדות, מה שלפעמים, - - - בגלל הסיטואציה הפנימית שלנו בתוך המפלגה שלנו, כך זה נפל עליי, גם חבר בכמה ועדות ביחד אבל, אם הייתי - - -
דוד אמסלם: אז אתה יודע מה?
דוד אמסלם: הרי עכשיו, דיברנו קודם שאנחנו נעשה, מה שנקרא, יש הצעה לחקיקה שנדונה בוועדה על video conference אז חשבתי שאולי נעשה את זה גם לח"כים שנמצאים בוועדות אחרות, שנעביר להם את זה תוך כדי.
אורי מקלב: לא כולם עם חלוקת קשב כמוך אבל - - - חדרי המעצר למשל, בבית המעצר במגרש הרוסים, דברים מזעזעים יש שם - - - ליקויים שיש להם, אבל אני בכל אופן רוצה לגעת בנקודה אחת, במערכת השחף, מערכת השחף זו מערכת הטלפונים שיש, מקבלים הרבה תלונות של אסירים, מערכת מאוד יקרה, אנשים, נמנעת מהם האפשרות לדבר בטלפון לא רק בגלל ניטור הקולות, אין אפשרות גישה למשרדי ממשלה ועוד דברים שהמערכת עושה, שהם מרגישים שהיא עושה עוול, אי אפשר לתת אחד לשני, אבל בעיקר העלות הגבוהה שלא קיימת היום, כולנו היום במסלולים מאוד מאוד זולים, בשב"ס משלמים - - - ארבע עשרה אגורות לדקה, ביום יותר זול, בלילה יותר יקר, בדיוק בשעות שצריך לדבר, אי אפשר לדבר עם הילדים ביום אלא בלילה ויש תלונות שלא מספיק הכסף, בסוף מה שיש להם, גם - - - לצרכים שלהם בקנטינה, גם לצרכים האלמנטריים שלהם וגם לשיחות הטלפון, שאנחנו יודעים שזה קשר עם ילדים וכו'.
אורי מקלב: ממש בקצה העומר, דווקא אתמול הגיעה אלי פנייה של אישה, שבעלה נמצא בכלא "רימונים" והיא הגיעה עם שבר ברגל, הגיעה עם כמה ילדים לאחר מרחק מבית"ר, כמה שעות עד שהיא הגיעה לכלא "רימונים", אני לא יודע איפה כלא רימונים, איפה זה נמצא כיום - - -
<עפרה קלינגר: במרכז.
<עפרה קלינגר: ליד - - -
אורי מקלב: שלש שעות לקח לה להגיע והיא איחרה בכמה דקות בגלל פקקים עם האוטובוס, היא הייתה צריכה לחזור חזרה כלעומת שבאה.
אורי מקלב: אז אני מבין שיש נהלים, אני יכול להבין את הצד השני שיש נהלים, גם אם אתה חזרת אתה לא יכול, מה לעשות, הדלת נסגרה, אני רק מביא, ולכן צריך להסביר בהסברה שיש בדימוי שיש, כל מיני דברים של דימוי, שיש נוקשות מסויימת כלפי הביקורים, הנהלים, הגשת הטפסים, הבירוקרטיה הקשה, בעיות רפואיות, יש דברים רבים שאני לא יודע אם יש מערכת ששומעת את צד המשפחות, האסירים מתקשים ולא רוצים ומפחדים להתלונן, בהנחה שזה יכול מאוד להזיק להם בהמשך, וטענות שיש מערכת של נקמנות, שאם אתה מרים ראש אז ככה וככה קורה לך, ואנשים שמתוך ניסיון, שמישהו ניסה להתלונן, שמישהו ניסה להגיד, המערכת בפנים יודעת בדיוק איך - - - איך למנוע ממך זכויות.
אורי מקלב: אני רוצה להתחבר לחלק הזה של אנשים שנמנע מהם את המיצוי של הזכות של השליש, שאנחנו רואים את הזכות לשליש על התנהגות טובה כדבר של תמריץ וזה נמנע מהם בגלל דברים צדדיים מאוד, אני יכול להביא לך, אני לא אכנס לכל הפרטים רק אביא מקרה, של אסיר שטענו עליו, אסיר של הצווארון הלבן, הייתה לו שנה אחת, השחרור בשליש נמנע ממנו, נמנעו ממנו חופשות בגלל טענה שהוא משתמש בסמים, שולחים את הבדיקות לחוץ לארץ, זה היה שקר וכזב ובסוף גם נודע שכל הסמים האלה היו כדורי שינה שהרופא נתן לו בתוך המסגרת של בית הסוהר, אבל כדי למנוע ממנו, בגלל שהוא "הרים ראש" בהתחלה, הוא אמר: יש לי קשרים למעלה.
אורי מקלב: פנית לחבר כנסת, אז אתה תשלם על כך ואלה דברים שקרו –לא במשמרת שלך אבל לא לפני הרבה זמן.
אורי מקלב: הדימוי של השב"ס הוא מאוד חשוב, יש לזה תפקיד מאוד מאוד חשוב, אני חושב דווקא בחלק שלך בצד הזה ואני מאוד מעריך את מה שעשיתם בנחישות מול סוהרים, מול קצינים, מול מפקדים שסרחו, לא היו תלונות, היו לא מעט מקרים, אני מבין שזה ממש בשוליים, אנשים שצומחים מתוך המערכת ואנחנו יודעים, אבל, הצורה שטיפלתם בנושא הזה - - - לא נשמע שמפקדים כיסו על המפקד השני ולכן, הגישה הזו היא גישה נוחה, אבל היחס הזה לזכויות האסיר, לזכויות האדם, כבודם, כבודם ממש, היא חשובה.
דוד אמסלם: חבר הכנסת אוסמה.
אוסאמה סעדי: תודה אדוני היושב ראש, אני שמעתי את חלק הארי של המצגת של כבוד הנציבה - - - לצאת לרבע שעה לדיון דחוף בוועדת הכספים, בעניין הפקעת הקרקעות של העדה הדרוזית, אז לא שמעתי את ההערות שלך.
אוסאמה סעדי: אם דיברתם על צפיפות אני רק אזכיר את זה.
אוסאמה סעדי: לגבי העניין של הליווי, כי אני העליתי את הנושאים האלה, ואני אומר לך, אדוני היושב ראש, אמרתי את זה לכבוד הנציבה ואני אומר למפקד "נחשון", יש תופעה היום בקרב אסירים, במיוחד אסירים ביטחוניים, שמעדיפים לא ללכת, לא להגיע לבתי המשפט להיות נוכחים, רק בגלל כל הטרטור הזה שהם צריכים לצאת, לבלות יומיים שלושה - - -
מיקי לוי: גם על זה דיברו, שהדיון יהיה באמצעות וידאו קונפרנס.
אוסאמה סעדי: לכבוד הנציבה רציתי לשאול אותך, את העלית את הנושא של השיוך הארגוני ואקשור את זה עם השיקום ועם השחרור.
אוסאמה סעדי: מצד אחד אנחנו רואים פה שאתם שולחים כל אסיר – במיוחד אסירים בטחוניים, שהוא חייב להשתייך לארגון, על אף שלפעמים הוא לא שייך לשום ארגון אבל, בתוך כתלי בית הכלא - - -
<עפרה קלינגר: לא חייב.
אוסאמה סעדי: לא חייב?
אוסאמה סעדי: אז זה מה שרציתי לשאול.
<עפרה קלינגר: יש אגפים גם לכאלה שלא משוייכים.
אוסאמה סעדי: יש אגפים שהם לא משוייכים.
אוסאמה סעדי: כי אני שומע כל הזמן - - -
<עפרה קלינגר: אנחנו שואלים כל אחד שנכנס לאן הוא משתייך.
<עפרה קלינגר: אומר – אומר, לא משתייך – לא משתייך.
מיקי לוי: זו החלטת ממשלה, אתה רוצה לשנות אותה?
אוסאמה סעדי: לא, אני הייתי בכמה בתי כלא - - - אמרו לי: זה תאים של ככה, תאים של ככה, תאים של ככה.
אוסאמה סעדי: איפה יש אנשים שלא משתייכים - - -
מיקי לוי: בינינו - - - האנשים רוצים.
אוסאמה סעדי: תתפלא שלא.
אוסאמה סעדי: הענין של ה"תקון" וה-correction, אני העליתי את זה והיום, האסירים הביטחוניים, אדוני היושב ראש, יש תקנות שצריכות להיות לכל פקודת בתי הסוהר, תיקון 42, זה צריך להיות מאושר בוועדת הפנים.
אוסאמה סעדי: אני שמעתי - - -
דוד אמסלם: אישרנו השבוע הרבה תקנות, זו לא בעיה של - - -
מיקי לוי: ההערות של השיקום של האסירים הביטחוניים - - -
אוסאמה סעדי: שמעתי מכבוד הנציבה שהם עובדים על זה ואו-טו-טו זה יגיע לוועדת הפנים.
אוסאמה סעדי: אני מברך על זה ואז נדון בזה.
אוסאמה סעדי: צריך לתקן, לשפר, כל הדברים האלה.
אוסאמה סעדי: כי היום אנשים, הרבה אסירים, אדוני היושב ראש, שנים על גבי שנים, במיוחד האסירים הוותיקים, כשמגיעים לשליש לא מקבלים כי אין שיקום.
אוסאמה סעדי: מצד אחד אין תקנות ולכן בוודאי אין שיקום, אז זה בחזקת "חתול ועכבר".
דוד אמסלם: "הביצה והתרנגולת".
אוסאמה סעדי: כן, "הביצה והתרנגולת".
אוסאמה סעדי: העניין של הביקורים, אני העליתי הצעה ואני עומד, גם דיברתי עם כבוד השר ואני לא אלאה, איפה העוזר של השר?
אוסאמה סעדי: כי אני 'משגע' אותו על הענין הזה.
אוסאמה סעדי: אני חושב שלא יכול להיות - - -
דוד אמסלם: הוא בחור נמרץ, זה בסדר.
אוסאמה סעדי: נמרץ מאוד ואם אני נותן לו מחמאות זה פוגע בו אז אני לא מחמיא לך ולא לשר.
אוסאמה סעדי: הביקור מדרגה שניה.
אוסאמה סעדי: היום, כל אסיר מגיע לו ביקור של שלושה בגירים ושני קטינים, עד חמישה, ביקור מדרגה ראשונה.
אוסאמה סעדי: אני באתי והעליתי הצעה ואני עכשיו גם מסייר בבתי הכלא, מנסה לגבש הסכמה של האסירים בעניין הזה, שאנחנו נאפשר ביקור מדרגה שנייה, לא בנוסף אלא במקום, שהאסיר יבקש בביקור הזה "אני רוצה שני קטינים נכדים", כי יש תופעה, למשל, של אסירים, במיוחד הוותיקים, שהם לא מכירים את האנשים מדרגה שניה, אפילו לא את הנכדים, אפילו עתרו לבג"ץ על מנת לקבל אישור על כך, ונדחו.
אוסאמה סעדי: ואני חושב שזה משהו הומניטרי שניתן לאנשים האלה.
אוסאמה סעדי: הענין של הלימודים, אם אנחנו מדברים על שיקום וטיפול, אז הנושא של הלימודים, על מנת שבאמת יתעסקו בתוך בתי הכלא, במיוחד שהאסירים לא יוצאים לעבודה מחוץ לבתי הכלא אז צריך למלא את הזמן- - -
דוד אמסלם: אתה מחזיר את כל מה שאמרתי.
דוד אמסלם: אני מתכוון לעשות דיון רחב, נקדיש לו אולי שלש שעות, בנושא של תקנות וכל מיני דברים שנוגעים לבתי הסוהר בכול המישורים, שם נדבר על הדברים.
אוסאמה סעדי: אין בעיה.
יואב בן צור: אדוני היושב ראש.
יואב בן צור: אל"ף, אני רוצה לברך אותך על הדיון הזה.
יואב בן צור: אתה באמת יורד לפרטים ומהוועדות שלך יוצאות החלטות אופרטיביות רציניות, שלעתים קרובות מיושמות.
יואב בן צור: אני רוצה להצטרף לברכות לנציבת שירות בתי הסוהר, אין לי ספק שבזכות המקום ממנו היא באה, הראייה שלה תהיה ראייה הרבה יותר רגשית והרבה יותר הומנית.
יואב בן צור: אני רוצה להעלות נקודה אחת שחברי שכח, אורי מקלב הזכיר לי, זה הנושא של שמירת שבת בבתי הסוהר לאסירים דתיים, שבמקרים רבים זה כמעט בלתי אפשרי, אפילו לשטוף מים בברז זה מפעיל איזשהם איתותים אלקטרונים שגורמים לחילול שבת.
יואב בן צור: מבקש שיתנו את הדעת על הנושאים האלה, לאסירים דתיים, במקומות כאלה - - -
זאב בנימין בגין: צריך לדעת, אני לא הייתי מעלה בדעתי.
יואב בן צור: אתה רואה?
אורי מקלב: הגיעו תלונות.
יואב בן צור: אנשים מתלוננים.
יואב בן צור: בבתי מלון, כשיש פתיחת דלתות חשמליות אז יש אלטרנטיבות.
יואב בן צור: אנשים דתיים שמגיעים לבתי מלון - - -
דוד אמסלם: תראה, אני אגיד לך, אם היית לומד גמרא באופן סדיר היית מבין ששם הניטור הוא גם למצבים הכי קיצוניים, זה מובנה בחשיבה.
יואב בן צור: אז אנחנו מקווים שלא יהיה צורך בזה, שיהיו כמה שפחות אסירים דתיים אבל, אנחנו חיים את המציאות, אנחנו יודעים - - -
דוד אמסלם: אנחנו רוצים בסך הכול שיהיו מינימום אסירים בכלל.
יואב בן צור: מינימום אסירים בכלל ודתיים בפרט.
אורי מקלב: שבאים וחוזרים בתשובה בתוך הכלא.
יואב בן צור: כן, זו הבעיה.
יואב בן צור: לא בעיה, זו שמחה, זו שמחה, שהם חוזרים בתשובה ורק צריך לשנות את התנאים במקומות שנמצאים בהם, להעביר אותם לאגף הדתי, ששם המצב קצת יותר טוב אבל, גם אם הם נמצאים במקומות אחרים, בין שבחרו להיות שם או שלא בחרו להיות שם, הרי לתת להם לחיות יותר לפי האמונה הדתית שלהם זה דבר מתבקש במדינה יהודית.
דוד אמסלם: תודה רבה לחבר הכנסת יואב בן צור, גם צריך ללכת לאיזו הצבעה.
יואב בן צור: תוך כדי נעלה לפורטל הועדה כדי לראות את זה.
דוד אמסלם: בבקשה, הציגי את שמך ואת תפקידך.
<גליה ניצני: עורכת דין גליה ניצני, אחראית על ייצוג העצורים בסניגוריה הציבורית הארצית.
<גליה ניצני: גם עסקתי הרבה שנים בתחום המעצרים ויש לי היכרות מאוד מעמיקה עם העבודה של הסניגוריה הציבורית מול שב"ס.
<גליה ניצני: אני אגיד דברים בקצרה כדי לא לחזור.
<גליה ניצני: כמובן, אנחנו רוצים לברך בחום את הנציבה על כניסתה לתפקיד ואנחנו מקווים שיהיה שיתוף פעולה פורה בינינו לבין שירות בתי הסוהר, כדי לקדם, בסופו של דבר את המטרה, שכולנו כמובן שותפים לה, של שיקום אסירים, של חזרתם כאזרחים לא פוגעים אלא מועילים ותורמים לחברה.
<גליה ניצני: אנחנו בוודאי מברכים על הזרקור המשמעותי שנשמע פה שהנציבה תשים על הנושאים של טיפול ושיקום, אלה נושאים מאוד - - - שאנחנו בייצוג הלקוחות שלנו נתקלנו בהם ונתקלים בהם שוב ושוב, ומקווים.
<גליה ניצני: ברור היה, אגב, תמיד, לא הייתה מחלוקת בינינו לבין שירות בתי הסוהר והיה רצון של שירותי בתי הסוהר לטפל ולשקם, אלא שלא היו משאבים ולא היו יכולות ועכשיו אני שומעת שיש משאבים ויכולות ונקווה באמת שהדברים ישתנו.
<גליה ניצני: הערה בהקשר לדברים החשובים שנאמרו פה, גם על ידי יושב הראש, בנוגע לשטח המחייה וגם בהתחברות לדברים שנאמרו בעניין דוח ועדת דורנר, כמובן שהפתרונות לנושא של שטח מחיה הם מורכבים והם לא רק בבנייה של בתי סוהר נוספים כמו שנאמר, אלא בחשיבה גם על חלופות מאסר, חלופות כליאה - - - מעצרים קצרים וחשיבה שיקומית יותר, אנחנו לא רוצים להידמות למדינות אחרות בעולם ובראשן ארצות הברית, שבהן שיעורי הכליאה הם שיעורים עצומים, אנחנו רחוקים משם ואנחנו לא רוצים להגיע לשם ולכן, החשיבה צריכה להיות לא רק על לבנות בתי סוהר, שהניסיון מלמד שככל שיש הם גם מתמלאים באסירים, אלא גם לחשוב על פתרונות אחרים שיקומיים ורווחתיים.
<גליה ניצני: ענין אחרון שאנחנו רוצים לומר זה שתמיד שירות בתי הסוהר, דווקא כארגון כוללני וסגור, תמיד נשא על דגלו באופן מאוד ראוי את הדגל של השקיפות, זאת אומרת, קידם בברכה ביקורת, היה פתוח להקשיב לביקורת, לא תמיד מסכים עם הביקורת אבל בוודאי היה פתוח להקשבה.
<גליה ניצני: ביקורת במגוון של אמצעים, על ידי ביקורים רשמיים, על ידי עתירות אסירים, על ידי הידברות בין הרשויות והמוסדות ואנחנו מאוד מקווים שהזכות הזאת – אנחנו חושבים שזו זכות מאוד חשובה, דווקא למוסד כמו שירות בתי הסוהר, שהוא ארגון סגור, שהיא אכן תמשיך ותישמר.
<גליה ניצני: תודה רבה ובהצלחה.
דוד אמסלם: תודה רבה לך, חברת הכנסת עזריה, האם את רוצה לומר לנו כמה מלים?
רחל עזריה: אני רק רוצה לברך אותך על קיום הישיבה, כמובן, אבל כמובן את הנציבה.
רחל עזריה: זה היה מאוד מרגש וההתרגשות נרשמה ברחבי הארץ, כשמונֵית להיות נציבה, זה מאוד מרשים וגם נראה לי שזו התרגשות מחייבת אבל אני בטוחה שתעשי את העבודה בהצלחה גדולה.
דוד אמסלם: תודה לחברת הכנסת עזריה.
דוד אמסלם: לפני שאני מעביר לעפרה את המלים האחרונות, מיקי, אתה רוצה לומר משהו?
מיקי לוי: תודה לך אדוני היושב ראש, אני אמרתי רק דברי פתיחה, אני לא אחזור על הברכות אבל, ברשותך, כיוון שלארגון הזה – ואני לא אוהב את המילה 'לוביסטים' אבל, אין מייצגים ולקחנו על עצמנו לייצג ולדאוג לו, מתוך ראייה לאומית, מתוך דאגה, אז אם ברשותך יכולה הנציבה ובאי כוחה, כדי שנוכל להתחיל לעבוד, לשלוח לנו איזה דוח מנהלים, אם תסכים לכך, עם שלושה ארבעה סעיפים קריטיים שכרגע עומדים על השולחן, כפי שבאו כאן לידי ביטוי, כמו נושא שטח המחייה.
מיקי לוי: זה לא "בחלקת אלהים הקטנה" שלה וגם לא של השר.
מיקי לוי: זה שהייתי בצד השני במשרד האוצר אני יודע, שאם לא יבוא לכאן הממונה על התקציבים או בא כוחו וייתן לנו איזושהי תכנית רב שנתית, אנחנו לא נצליח לצאת מזה לעולם.
מיקי לוי: אנחנו בשנה הבאה נעשה את אותו דיון, נעשה את אותם - - - ותכל'ס לא יהיה שום דבר.
מיקי לוי: זוהי תכנית רב שנתית כבדה מאוד מבחינה כלכלית ולכן אלה הצעדים.
מיקי לוי: הסעיף הבא הוא נושא כוח אדם, שאת חלקו אתה העלית – והוא קריטי.
מיקי לוי: כל הוויכוח הזה עם הצבא, האם ממירים את אותם תקני חיילים בתקני סוהרים-קבע כדי להיפרד מן העניין הזה, אנחנו כבר ארבע או חמש שנים אחרי המסירה.
מיקי לוי: כאחד שהיה בצד השני והיה אחראי על בית המעצר - - -
מיקי לוי: עשר, יא אללה ואני מזכיר, חברים, מכך שהייתי אחראי על בית המעצר בירושלים, שנינו מכירים, דודי, היטב, את המבנה הנורא הזה וכמה קשה לתחזק אותו.
מיקי לוי: הוא היה בשבילי איזו גיבנת שלא ידעתי אף פעם מה לעשות אתה, מחוסר מקצועיות, וההעברה הזו עשתה רק טוב.
מיקי לוי: נושא כוח האדם הוא קריטי.
מיקי לוי: גם נושא החינוך, שהם צריכים תוספת משאבים, שהוא תעסוקה, חינוך ואני כורך את הכול.
מיקי לוי: אם יהיה דוח מנהלים על שלושת אלה, נראה לי שנוכל להתקדם.
דוד אמסלם: האם יש עוד מישהו שרוצה להתייחס לפני שהנציבה עונה על כמה שאלות ואני אסכם בשניים, שלושה משפטים?
דוד אמסלם: בבקשה, גבירתי.
<עפרה קלינגר: ראשית אני רוצה להתייחס לדברים שנאמרו כאן לגבי אורך תקופת המאסר והאפשרות לטפל באסירים במשך תקופה קצרה.
<עפרה קלינגר: על זה חשוב להגיד שאסירים שנכנסים לשירות בתי הסוהר, נכנסים פעמים רבות מאוד במעמד של עצורים.
<עפרה קלינגר: כשהם נכנסים במעמד של עצורים הם עסוקים בהליך המשפטי שמתנהל בבית המשפט ופעמים רבות, בתום ההליך המשפטי, המאסר הוא מאסר קצר והמאסר "נוגס אחורנית" את תקופת המעצר, כך שלא נשאר זמן לטפל באסירים וזה ענין אובייקטיבי לחלוטין.
<עפרה קלינגר: מעבר לכך נכון הוא, שכאשר יש מיעוט משאבים בתחומי "התקון", אז צריך לעשות תיעדוף וגם האסירים ששפוטים לתקופות מאסר מאוד מאוד ארוכות, תקופה מאוד ארוכה לא זוכים לטיפול, מפני שאנחנו מתעדפים את אלה שעומדים להשתחרר והם, מבחינתנו, צריכים לקבל את הטיפול.
<עפרה קלינגר: המשאבים שקיבלנו יופנו בדיוק לדברים האלה, גם למאסרים הארוכים כדי שיתחילו את המסע שלהם לפני כן, וגם למאסרים הקצרים, כדי שאפשר יהיה לטפל עם בעצירים שיושבים בבית הסוהר תקופה לא מאוד ארוכה, אבל באותם המקרים שהמאסר נוגס בכל תקופת המעצר, לפעמים אפילו הוא פשוט כולל אותה במלואה, לדעתי לדבר הזה לא יהיה פתרון.
<עפרה קלינגר: המסגרת האחרת שצריך לדבר עליה היא חלופות המאסר.
<עפרה קלינגר: חלופות המאסר פותחו על יְדְי – ופעמים רבות ביוזמת שירות בתי הסוהר, אנחנו רואים בחלופות אמצעי מאוד משמעותי, אנחנו חושבים שאת אותם אנשים שלא מסכנים את הקהילה צריך להחזיק בקהילה, אבל כפי שאתם יודעים, מערכת המשפט מחליטה ולא אנחנו מחליטים וכך ראוי שיהיה.
אוסאמה סעדי: האם זה נכון שמי שמשוחרר לחלופה עם איזוק אלקטרוני נחשב כמו מעצר?
<עפרה קלינגר: כן, יש תיקון לחוק בעניין הזה.
<עפרה קלינגר: היום האיזוק האלקטרוני הוא דרך של מעצר ולא דרך של שחרור, יש לזה הרבה מאוד משמעויות.
<יריב וינצר: משהו שדובר אבל זה לא משהו - - -
זאב בנימין בגין: האם - - -
דוד אמסלם: חבר'ה, אוסמה, לא, לא, אני רוצה להתחיל להתכנס לכיוון סיום הדיון.
דוד אמסלם: אנחנו נעשה דיון מקצועי, אני מסביר, חבר'ה, פה בעיקר רציתי לתת פלטפורמה לנציבה, אז פה ושם שאלה – אין בעיה, גם חלק נכנסו קצת לעומק לדעתי שלא צריך אבל, אנחנו נעשה דיון ממצה, מבטיח לכם, גם אם זה ייקח ארבע שעות, לפי קטיגוריות של נושאים שאני נסכם גם איתה ואז, שם, אבל, את יודעת מה, בני בגין הוא איש שיש לי אליו הרבה הערכה ואני מצטער, גם יש לו פרוטקציה.
דוד אמסלם: אתה שאלת שאלה.
זאב בנימין בגין: מה שאי אפשר לעשות לא ייעשה אבל, כל אחד מבין מה שאני אומר ואני רוצה לומר, נניח שמדובר בשלושים אסירים, מאוד קשה לקבל חוסר בתקציב למטפלים ופסיכולוגים מול שקילת חירותו של אדם, כשזה עומד כך אז בתיעדופים – כמו שקוראים לזה, בתקציב, מדובר בכמה עשרות, לא יודע כמה, התקציב הזה צריך להימצא - - -
<רב גונדר עפרה קלינגר: הוא נמצא.
זאב בנימין בגין: כשכך זה עומד.
דוד אמסלם: ברור, ברור לחלוטין, זה ברור לחלוטין שהנוסחה היא לא כסף מול זכויות אדם, כי אם זו הנוסחה אז אנחנו בבעיה קשה.
זאב בנימין בגין: הנציבה אמרה שיש בעיות.
דוד אמסלם: בסדר אבל בזה אנחנו נדון, אני מסכים אתך.
<עפרה קלינגר: האמירה השניה שהיא חשובה וצריך לקחת אותה בחשבון, היא ששירות בתי הסוהר יש לו אחריות עד לשלב השחרור מן המאסר.
<עפרה קלינגר: ישנה רגל נוספת שמטפלת בקליטה של האסירים בקהילה והיא הרשות לשיקום האסיר, היא אינה שייכת לא לשב"ס ולא למשרד לביטחון פנים, היא שייכת למשרד הרווחה.
<עפרה קלינגר: יש לי תקווה שאנחנו בעתיד נעשה בזה שינוי ונעביר אותה למשרד לביטחון פנים, מפני שנדמה לי שמי שרואה את ההתחלה ואחראי גם על הקליטה בקהילה, יכול לכוון את עצמו ולעשות עבודה טובה יותר, אבל זה ענין שהוא בתכניות ולא כעת.
<עפרה קלינגר: לגבי ועדות השחרורים.
<עפרה קלינגר: ועדות השחרורים אינן שייכות לשירות בתי הסוהר, הן באחריות הנהלת בתי המשפט – היו והן גם כעת.
<עפרה קלינגר: החלק שעורכת הדין אמי פלמור דיברה עליו הוא החלק של ניהול המזכירות של ועדת השחרורים.
<עפרה קלינגר: זאת אומרת, כל המימשק עם עורכי הדין ועם הפרקליטויות.
<עפרה קלינגר: החלק הזה הועבר לאחריות הנהלת בתי המשפט, יחד עם אנשי המקצוע שהיו בתוך שב"ס בעניין הזה, ואני חושבת שיש שיפור גדול בתפקוד של הועדות.
<עפרה קלינגר: אתה יודע, תמיד בהתחלה זה לא עובד מספיק טוב אבל יש לזה פוטנציאל, ואני מקווה שהם יעבדו הרבה יותר טוב ממה שהם עבדו קודם, בין היתר מפני שכאשר מזכירות מסודרת של בית משפט עונה לגוף ממשלתי ואומרת לו: לא הגשתם את חוות דעתכם, זה עובד הרבה יותר טוב מאשר שירות בתי הסוהר שפונה לגוף ממשלתי ואומר לו: בלי חוות הדעת שלכם לא יהיה דיון – זה לא עוזר.
<עפרה קלינגר: לפעמים המנופים האלה עובדים הרבה יותר טוב.
<עפרה קלינגר: מלה אחת אני רוצה לומר.
<עפרה קלינגר: הצגתי פה את ההשקעה שלנו בתעסוקה של אסירים.
<עפרה קלינגר: יש אצלנו מפעלים שפועלים בתוך בתי הסוהר באמצעות התקשרויות שאנחנו עושים ומעסיקים אסירים.
<עפרה קלינגר: חלק מן התנאים או מההזדמנות שאנחנו נותנים הוא שאנחנו מבקשים מן המפעלים שפועלים אצלנו, להמשיך ולהעסיק את האסירים, במידת האפשר ובמידה שהם היו בסדר ובמידה שהם יכולים להביא תועלת, גם לאחר תקופת המאסר.
<עפרה קלינגר: במקרים רבים זה עובד ואני חושבת שזו תרומתנו הצנועה בהקשר הזה.
<עפרה קלינגר: לגבי תלונות אסירים.
<עפרה קלינגר: המערכת של הגשת תלונות אסירים – ונדמה לי שחבר הכנסת מקלב שאל את זה אבל אני בטוחה שתעבירו לו, ישנה מערכת מאוד מסודרת לתלונות של אסירים.
<עפרה קלינגר: חלק מהתלונות מוגשות להנהלת הכלא, חלקן יכול להיות מוגש ישירות לגורם מסוים במשרד לביטחון הפנים, חלקן מוגש ישירות למשרד המשפטים, זאת אומרת, לא צריך לפחד מהסוהרים שהם יעשו משהו רע למי שמתלונן.
<עפרה קלינגר: יש תיבות שמיועדות בדיוק לענין הזה, לסוהרים אין גישה אליהן, המעטפות מועברות ישירות למי שצריך, כך גם לחברי הכנסת אסירים פונים באופן ישיר.
<עפרה קלינגר: עורכי הדין שמייצגים אסירים הם חלק מאוד מאוד מורכב אבל, מאוד מאוד יומיומי בהתנהלותנו, לאסירים ולעצורים יש גישה לעורכי הדין והם מעבירים את תלונותיהם.
<עפרה קלינגר: הרבה פעמים הם גם מעבירים דברים טובים עלינו אז זה אומר שגם לנו יש תקוה וגם להם ואנחנו מטפלים בתלונות בצורה מסודרת.
<עפרה קלינגר: דיברו פה על מערך הליוויים של שירות בתי הסוהר.
<עפרה קלינגר: מערך הליוויים של שירות בתי הסוהר במהלך השנים, נהיה הרבה יותר מורכב משהוא היה בעבר.
<עפרה קלינגר: אנחנו נוטלים על עצמנו, במסגרת התפקיד של יחידת "נחשון", גם את הליוויים אל תחנות המשטרה, אל מתקני החקירה השונים.
<עפרה קלינגר: אנחנו עוסקים הרבה מאוד במאמצים לייעל את המערך הזה ואנחנו מתקשרים גם עם גופים חיצוניים, שיבחנו את המערך ויציעו לנו הצעות.
<עפרה קלינגר: יש לנו יותר מאלף לוחמים שעוסקים במשימה הזאת.
<עפרה קלינגר: זה מערך מורכב.
<עפרה קלינגר: צריך לשפר אותו, צריך לשפר תחומים רבים בשירות בתי הסוהר, ואני מקווה שבעזרתכם ובסיועכם, נצליח לעשות את זה.
דוד אמסלם: תודה לעפרה, לפני שאני אסכם, רועי, אתה איחרת לדיון.
<רועי טייאר: הגעתי בזמן - - - כי היה לי איזשהו דיון שהיה לקראת הסוף.
דוד אמסלם: קח לך שתי דקות ואני אסכם.